Провадження № 1-кс/734/37/18 Справа № 734/72/18
У х в а л а

іменем України

15 січня 2018 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 про накладення арешту по кримінальному провадженню №0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 01. 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 01. 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивоване тим, що в період часу з 20.09.2017 року по 10.10.2017 року невідомі особи проникли до будинку за адресою АДРЕСА_1 звідки здійснили крадіжку майна належного ОСОБА_6 .

10.01.2018 СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

10.01.2018 року гр. ОСОБА_7 добровільно видав туристичний намет у чохлі синього кольору та специфікацію до договорів 1,2 №02317875 від 29.09.2017 року на ім`я ОСОБА_7 та показав, що викрав його у господарстві АДРЕСА_1 29.09.2017 року. Вказані предмети були вилучені 10.01.2017 року в ході огляду місця події.

10.01.2018 року вилучені у ході огляду місця події туристичний намет у чохлі синього кольору та специфікацію до договорів 1,2 №02317875 від 29.09.2017 року на ім`я ОСОБА_7 визнано речовим доказом.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи, що туристичний намет у чохлі синього кольору та специфікацію до договорів 1,2 №02317875 від 29.09.2017 року на ім`я ОСОБА_7 мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а тому для встановлення обставин кримінального правопорушення, проведення експертних досліджень необхідно накласти арешт з метою тимчасового позбавлення власників права на відчуження, розпорядження та користування вище переліченим майном.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання і просили слідчого суддю його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

ОСОБА_6 до суду не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, на час розгляду клопотання повідомив в телефонному режимі, що не може бути присутнім на судовому засіданні та просить клопотання розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя:-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 про накладення арешту по кримінальному провадженню №0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 01. 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вилучений в ході огляду місця події 10.01.2017 року туристичний намет у чохлі синього кольору та специфікацію до договорів 1,2 №02317875 від 29.09.2017 року на ім`я ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1