Справа № 645/6209/16-к
Провадження № 1-кп/645/200/17

В И Р О К
Іменем України
10 листопада 2017 рокуФрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працює, раніше не засуджений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.190 КК України,
ОСОБА_5 23.06.2016 р., знаходячись в приміщені, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де він працював, маючи намір незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою, вирішив незаконно заволодіти грошовими коштами, що належить ФОП « ОСОБА_6 ». Достовірно знаючи, що в касі знаходиться необхідна йому сума грошових коштів та знаючи порядок їх отримання, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 звернувся до технолога ОСОБА_7 , який мав доступ до каси фірми, та повідомив, що йому необхідно отримати грошові кошти в сумі 1800 грн. для придбання тканини для виготовлення меблів, при цьому не маючи намір виконувати дану дію, таким чином, ввівши в оману технолога.
Отримавши від технолога ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 1800 грн., що належать ФОП « ОСОБА_6 », ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Крім того, ОСОБА_5 30.06.2016 р., знаходячись в приміщені, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де він працював, маючи намір незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою, вирішив незаконно заволодіти грошовими коштами, що належить ФОП « ОСОБА_6 ». Достовірно знаючи, що в касі знаходиться необхідна йому сума грошових коштів та знаючи порядок їх отримання, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 звернувся до технолога ОСОБА_7 , який мав доступ до каси фірми, та повідомив, що йому необхідно отримати грошові кошти в сумі 681 грн. для придбання тканини для виготовлення меблів, при цьому не маючи намір виконувати дану дію, таким чином ввівши в оману технолога.
Отримавши від технолога ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 681 грн., що належать ФОП « ОСОБА_6 », ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Крім того, ОСОБА_5 29.06.2016 р., знаходячись в приміщені, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 , якій представився працівником фірми по виготовленню меблів ФОП « ОСОБА_6 ». Маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, підробивши офіційний документ, шляхом складання рахунку-фактури № А-000001358 від 29.06.2016 р. на виготовлення дивану, та не маючи на меті в подальшому реалізовувати умови угоди з ОСОБА_8 та виконувати взяті на себе зобов`язання, згідно вказаного рахунку-фактури, по дивану «Атласс, м`які бока без накладок...», а також не маючи об`єктивної можливості по їх виготовленню, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 5230 грн. у якості оплати за виконання вищевказаного замовлення, якими в подальшому, не виконавши замовлення, розпорядився на власний розсуд. Коли ОСОБА_8 звернулась до ФОП « ОСОБА_6 » , останній виконав за власні кошти замовлення, згідно рахунку-фактури № А-000001358 від 29.06.2016 р., видане ОСОБА_5 , таким чином, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5230,00 грн.
Крім того, ОСОБА_5 14.07.2016 р., знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , якій представився працівником фірми по виготовленню меблів ФОП « ОСОБА_6 », та маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, підробивши офіційний документ, шляхом складання рахунку - фактури № А-000001358 від 14.07.2016 р. на виготовлення дивану, та не маючи на меті в подальшому реалізовувати умови угоди з ОСОБА_9 та виконувати взяті на себе зобов`язання, згідно вказаного вище рахунку-фактури, по дивану «Атлас, бока дерево рата горіх темний», а також не маючи об`єктивної можливості по їх виготовленню, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 3600 гривень у якості оплати за виконання вищевказаного замовлення, якими в подальшому, не виконавши замовлення, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив про обставини справи так, як це викладено у вироку. Так, він дійсно працював у ФОП « ОСОБА_6 » до вересня 2016 р. У липні 2016 р. отримав від ОСОБА_7 гроші, ніби-то для придбання матеріалів на виготовлення меблів у розмірі 1800,00 грн., 681,00 грн. та 5230,00 грн. від ОСОБА_8 , проте матеріал не придбав і гроші до каси не повернув.
14.07.2016 р. він також взяв у замовника ОСОБА_9 3600,00 грн., ніби-то за виготовлення дивану, проте замовлення не виконав, гроші потерпілій не повернув.
У скоєному щиро розкаявся, цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав у повному обсязі.
Крім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_5 підтверджується:
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2016 р., під час якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених їй фотознімків впізнала ОСОБА_5 як особу, яка у середині липня 2016 р. шахрайським шляхом, під приводом виготовлення дивану, заволоділа належними їй грошовим коштами;
-рахунком фактурою № А-000001358 від 29.06.2016 р. на отримання грошових коштів у розмірі 5230,00 грн. за поставку дивана «Атласс мягкие бока…», де в графі постачальника зазначено «ФОП ОСОБА_6 », та мається підпис за ОСОБА_6 ;
-рахунком фактурою № А-000001358 від 14.07.2016 р. на отримання грошових коштів у розмірі 3600,00 грн. за поставку дивана «Атлас бока дерево…», де в графі постачальника зазначено «ФОП ОСОБА_6 », та мається підпис за ОСОБА_6 .
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме допиту свідків, дослідження письмових документів, а по епізоду 14.07.2016 р. і допиту потерпілої ОСОБА_9 . При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень:
По епізоду 23.06.2016 р. за 1 ст.190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
По епізодам 29.06.2016 р., 30.06.2016 р., 14.07.2016 р. за ч.2 ст.190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання в межах кримінальних законів, які передбачають відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, його щире каяття, позицію потерпілих, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі за ч.1 ст.190 КК України, та у вигляді позбавлення волі за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.75 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком, але в умовах контролю за його поведінкою.
При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ч.1 ст.70
КК України, визначаючи його шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3600,00 грн. суд задовольняє у повному обсязі, оскільки її розмір підтверджений матеріалами справи. Вимоги ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. суд задовольняє у повному обсязі, оскільки також вважає їх розумними та справедливими, а доводи цивільного позивача про причинення йому душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого - переконливими.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст.190 КК України, та призначити покарання:
За ч.1 ст.190 КК України - 1 рік обмеження волі;
За ч.2 ст.190 КК України - 2 роки позбавлення волі.
З підстав, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
З підстав, передбачених ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання, якщо засуджений протягом іспитового строку 2 (два) років не скоїть нового злочину.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 7711,00 грн. як відшкодування матеріальної шкоди, та 6000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 3600,00 грн. як відшкодування матеріальної шкоди, та 1000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.
Головуючий - суддя: