Справа№751/8115/17
Провадження №1-кп/751/78/18

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
24 січня 2018 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
- 23.06.2005 року Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 20.03.2007 року Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.296 КК України, ч.1 ст.122, ч.3 ст.185, 70,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 11.08.2009 року Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч.2 ст.187, 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
07.09.2017 року Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6
з участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
11.04.2017 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_3 , правомірно перебуваючи у кімнаті 3 будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з кімнати, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Nomi i 181 Black-Yellow» чорного кольору, вартістю 270 гривень, з сім-карткою оператору «Лайфселл», вартістю 40 гривень, а також грошові кошти в сумі 70 гривень, а всього викрав майна на загальну суму 380 гривень, що належить ОСОБА_8 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на вказану суму.
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю і суду пояснив, що 11.04.2017 року перебував у гуртожитку, де вживав спиртні напої з іншими особами. Близько 23-24 години залишився з Нітікіним, хлопцем на ім`я ОСОБА_9 і потерпілою. Сусіди поскаржились на галас, після чого пішов, ніякого телефону і грошей не брав. Вказав, що 12.04.2017 року зранку на вулиці був затриманий патрульними доставили на Шевченка, 13, де ввечері почали інкримінувати викрадення телефону і замінування. Зазначив, що ввечері цього ж дня доставили до ЧПНЛ, де пробув до ранку. Не заперечував, що з протоколом затримання ознайомлювався, із заявами та клопотаннями не звертався, ставив свій підпис, з приводу незаконності затримання із скаргами і заявами нікуди не звертався.
Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_3 , його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (в межах пред`явленого обвинувачення) підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, що є достатніми для підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що обвинуваченого знає близько 3 років, має з ним дружні стосунки, а 11.04.2017 року святкувала свій день народження в гуртожитку, на якому був присутнім і ОСОБА_3 . Вказала, що після вживання спиртних напоїв заснула, телефон при цьому був на столі в кімнаті, а розбудили вночі працівники поліції, від яких дізналась, що надійшов дзвінок про замінування гуртожитку і проводиться евакуація всіх мешканців, тоді і виявила зникнення телефону та 70 гривень, які були в кишені куртки. В кімнаті в той час була вже сама. На наступний день від оперативних працівників поліції дізналась, що дзвінок про замінування гуртожитку було здійснено з її телефону, від них же приблизно через день дізналась, що телефон був вилучений у ОСОБА_3 . Із заявою про вчинення кримінального правопорушення зверталась через кілька днів, але коли точно не пам`ятає, в протоколі усної заяви підписів не ставила, а заяву писала власноруч, дати на ній не проставляла. На даний час телефон не повернуто, до обвинуваченого претензій не має, просила його не карати.
Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину (в межах пред`явленого обвинувачення) повністю доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом, що є достатніми для підтвердження встановлених судом обставин, зокрема, крім показань потерпілої:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.04.2017 року ( а.с.117) із якої видно, що від ОСОБА_8 прийнято усну заяву про проведення перевірки по факту крадіжки мобільного телефону «Nomi» та грошових коштів в сумі 70 гривень з 18.00 години 11.04.2017 року по 00.30 годин 12.04.2017 року за адресою проживання;
- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3781/3782/17-24 від 22.08.2017 року (а.с.118-120) згідно якого вартість мобільного телефону «Nomi» модель i181 Black-Yellow на вторинному ринку України станом на 11.04.2017 року може складати 270 гривень;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09.08.2017 року (а.с.123) відповідно до якої мобільний телефон марки «Nomi i 181 Black-Yellow» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи;
- протоколом затримання особи, за ухвалою суду від 13.04.2017 року (а.с.129) із якої видно, що ОСОБА_3 був затриманий о 16 годині 40 хвилин 13.04.2017 року за ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова про обрання запобіжного заходу, у нього було виявлено та вилучено м/т «Nomi i 181» імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , м/т «АLCATEL» 1588, імей НОМЕР_3 , дві банківські картки «ПриватБанку», заяв та зауважень до нього від ОСОБА_3 і його захисника не надходило.
Аналізуючи покази потерпілої ОСОБА_8 в сукупності з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.04.2017 року ( а.с.117), суд приймає до уваги її пояснення, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення зверталась через кілька днів, але коли точно не пам`ятає, в протоколі усної заяви підписів не ставила, а заяву писала власноруч, дати на ній не проставляла. При цьому сам факт звернення із заявою до правоохоронних органів про викрадення належного їй мобільного телефону і грошей потерпіла підтвердила, а отже суд не вбачає підстав для визнання вказаних доказів недопустимими (ст.89 КПК України). Аналізуючи зазначені докази з точки зору їх допустимості з огляду на зміст ст.87 КПК України, суд не вважає, що мало місце істотне порушення прав та свобод людини мав місце початок досудового розслідування після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення (ст.214 КПК України). Зазначений висновок суду повністю узгоджується з позицією ЄСПЛ, яка викладена у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства» від 12.05.2000 року «якби національні суди вважали, що оголошення доказів прийнятними могло б створити прецедент явної несправедливості, вони б могли на власний розсуд виключити можливість його виникнення». Оскільки процес по даній справі є в цілому і загалом справедливий, а зазначені докази не є визначальними для наслідку кримінального провадження, то вони не є недопустимими (рішення ЄСПЛ від 30.06.2008 року у справі «Гефген проти Німеччини»).
Аналізуючи позицію захисника у даному провадженні щодо визнання речового доказу мобільного телефону марки «Nomi i 181 Black-Yellow» недопустимим, суд приймає до уваги, що зазначений мобільний телефон було виявлено і вилучено згідно протоколу затримання ОСОБА_3 від 13.04.2017 року (а.с.129), копію якого отримував і захисник обвинуваченого, заяв та зауважень до якого від ОСОБА_3 і його захисника не надходило. При цьому суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні від 10.03.2009 року у справі «Биков проти Росії» - прийняття судом в якості доказів зазначеної вище інформації, отриманої таким чином, за обставинами цієї справи не суперечить вимогам справедливості, гарантованої п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст.94 КПК України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності і сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що має непогашені судимості (а.с.88-90), відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Суд вважає, що мета покарання - виправлення та попередження вчинення нових злочинів в даному провадженні може бути досягнута тільки при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, а міра покарання, не пов`язана з позбавленням волі, не буде відповідати обставинам та вчиненому правопорушенню, іншим даним про особу винного. Суд приходить до висновку про необхідність і достатність для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначення покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України мінімальний розмір зазначеного виду покарання, при цьому враховує в сукупності як фактичні обставини даної справи так і характеризуючи дані про особу, позицію потерпілої. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.
Зважаючи, що обвинувачений вчинив інкримінований злочин до постановлення вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07.09.2017 року (а.с.130-133), то остаточне покарання йому слід визначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши у строк відбування покарання частково відбуте покарання.
Питання про речовий доказ слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експертів в розмірі 198 гривень 00 копійок.
Підстави для застосування заходів забезпечення даного кримінального провадження - запобіжного заходу відсутні.
Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня затримання 13 квітня 2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
Засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань до призначеного покарання частково додати покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07.09.2017 року і остаточно визначити ОСОБА_3 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання 13 квітня 2017 року.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Nomi i 181 Black-Yellow» повернути ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 198 (сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1