Справа № 192/135/18
Провадження № 1-в/192/123/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Добропілля Донецької області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого вироком Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2016 року за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 травня 2016 року по 18 липня 2016 року; ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19 липня 2016 року по 18 серпня 2016 року,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника СВК №21 ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення. В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у зв`язку з тим, що має неповнолітню дитину, яка залишилася під наглядом бабусі.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважав, що засуджений хоча і стає на шлях виправлення, проте не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, прокурора дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Солонянська ВК №21» знаходиться з 22 вересня 2016 року, на даний час відбув 3/4 частини строку покарання, працевлаштований на підприємстві установи до цеху ССЦ-3до СЗЦ-3, до праці ставиться посередньо. Згідно характеристики засуджений ОСОБА_3 характеризується задовільно, проте не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Судом встановлено, що засуджений приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», проте не приймає участь у роботі самодіяльних організацій.

Згідно довідки про заохочення та стягнення убачається, що на даний період часу ОСОБА_3 має чотири заохочення, застосовані до нього 18 квітня, 30 серпня, 01 листопада 2017 року та 19 лютого 2018 року, за умови відбування покарання в СВК № 21 з 22 вересня 2016 року (а.с.9).

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Оскільки засуджений хоча і має заохочення, проте суд вважає, що вони не є достатніми для висновку про сумлінність поведінки ОСОБА_3 , оскільки поведінка засудженого останнім часом доводить те, що він стає на шлях виправлення та в той же час свідчить про небажання ОСОБА_3 ставати на шлях виправлення з початку строку відбування покарання, оскільки він до 2017 року не був заохочений.

Також суд враховує те, що засуджений тричі звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, проте не зробив для себе належних висновків та знову вчиняв злочини. Наявність у засудженого неповнолітньої дитини не є безумовною підставою для умовно-дострокового звільнення, а посилання засудженого на те, що його ставлення до вчинених ним злочинів та щодо його поведінки змінилося, суд сприймає критично з огляду на тяжкість вчинених ним злочинів.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час хоча і стає на шлях виправлення, проте не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1