Справа №212/1975/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; потерпілої ОСОБА_5 ; обвинуваченого ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000482 від 14.02.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, на обліку в лікарнях не перебуває, інвалідності не має, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого:

17.03.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, ст. 190 ч. 1, ст. 353 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до обмеження волі на строк до 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном на 1 рік,-

14.06.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, за ч.2 ст.186, ст.76 КК України на строк до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, на обліку в лікарнях не перебуває, інвалідності не має, має на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого:

15.07.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі;
19.08.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ст. 70 ч. 1 КК України, до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч. 1 КК України частиною приєднано невідбутний термін за вироком 15.07.2010 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився з Жовтоводської виправної колонії № 26, за постановою Жовтоводського міського суду від 04.02.2013 року, умовно-достроково не відбутий термін покарання 1 рік 3 місяці 22 дні,
20.07.2015 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 185 ч. 2, ст. 76 КК України, позбавлення волі на строк до 3 років, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном 2 роки,-

10.09.2015 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, за ст.15 ч.3, ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України на строк до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз: 14.06.2016 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 2 роки, перебуваючи на волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, в період іспитового строку, знову скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_6 , 13.02.2017, приблизно о 16.20 годині, знаходячись на 4 мкр. Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого ОСОБА_8 , після чого вони разом пішли до магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: мкр. 4-й Зарічний, 21А в Покровському районі м.Кривого Рогу. Знаходячись в приміщенні магазину, вони побачили жінку разом з молодою дівчиною, яка з кишені куртки періодично діставала мобільний телефон. Побачивши мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час розмови раптово виник умисел вчинити таємне викрадення чужого майна для отримання грошових коштів, таким чином вступивши у злочинну змову.

Так, 13.02.2017, приблизно о 17.07 годині, ОСОБА_6 , повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись біля виходу з магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: мкр. 4-й Зарічний, 21А в Покровському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, з лівої руки ОСОБА_8 отримав мобільний телефон марки «NOMI I504 Dream» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 785 від 13.03.2017 року, становить 1550 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, тим самим розпорядившись викраденим майном, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1550 гривень.

За правовою кваліфікацією ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз: 10.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.15 ч.3, ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, перебуваючи на волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, в період іспитового строку, знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_8 , 13.02.2017 року, приблизно о 16.20 годині, знаходячись на 4-му мкр. Зарічний в Покровському районі м.Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , після чого вони разом пішли до магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: мкрн. 4-й Зарічний, 21А в Покровському районі м.Кривого Рогу. Знаходячись в приміщенні магазину, вони побачили жінку разом з молодою дівчиною, яка з кишені куртки періодично діставала мобільний телефон. Побачивши мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під час розмови раптово виник умисел вчинити таємне викрадення чужого майна для отримання грошових коштів, таким чином вступивши у злочинну змову.

Так, 13.02.2017 року, приблизно о 17.07 годині, ОСОБА_8 , повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись біля виходу з магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: мкрн. 4-й Зарічний, 21А в Покровському районі м.Кривого Рогу, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців, та усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з лівої кишені куртки потерпілої ОСОБА_5 , таємно викрав мобільний телефон марки «NOMI I504 Dream» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 785 від 13.03.2017 року -, становить 1550 гривень, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь, після чого передав його лівою рукою в руку ОСОБА_6 , тим самим розпорядившись викраденим майном, чим завідав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1550 гривень.

За правовою кваліфікацією ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України не визнав, суду пояснив, що 13 лютого 2017 року о другій половині дня зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_11 , який був зі своїм товаришем. Товариш йому раніше був не відомим, побалакали та пішов до магазину "АТБ". Зробив покупки, коли виходив з магазину, раніше не відомий йому друг ОСОБА_12 віддав телефон і він вийшов з цим телефоном в руках. Коли йшов, по дорозі роздивлявся цей телефон, нікуди не тікав. Потім його зупинили двоє чоловіків і одразу сказав: "Ось телефон, телефон не крав", підбігла жінка почала кричати крадій, вкрав телефон.

ОСОБА_13 пояснив, що знайомий з ОСОБА_12 з дитинства, зустрілися з ним в той день випадково. ОСОБА_12 до магазину не заходив, він залишився біля банкомату, зайшов в магазин його товариш, але в полі зору в магазині він цього товариша не бачив.

Ще раз пояснив, що раніше не знайомий чоловік який був з ОСОБА_12 при виході з магазину штовхнув його в плече, коли обернувся, то останній віддав телефон та сказав, що зараз підійде. Він вважав,що це телефон того чоловіка,тому що коли спілкувалися хвилин 20 біля магазину, то звернув увагу, що у незнайомого чоловіка був такий же телефон. Коли затримали чоловіки то він зрозумів, що телефон крадений. Телефон був чорного кольору.

Після зміни обвинувачення та часткового визнання вини ОСОБА_8 , змінив свідчення та пояснив суду, що раніше надавав не правдиві свідчення з метою допомогти ОСОБА_8 .

Насправді, ОСОБА_8 передав йому телефон та сказав, що потім забере. Так, він був в магазині. ОСОБА_14 домовленості про крадіжку в обвинувачених не було. Він не приймав участі в крадіжці і нічого про це не знає. Просив постановити виправдувальний вирок щодо себе.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав частково. Пояснив, що 13.02.2017 року був в м. Кривий Ріг для того щоб зняти з банкомату гроші та відвідати бабусю, яка мешкає на 4мкр. Зарічний 10/85. В цей час зустрів раніше знайомого чоловіка ОСОБА_15 ,разом їхали з села в місто. Біля центрального ринку випили з ОСОБА_15 . Приїхали на зупинку торгівельний центр "Дивоцвіт" та зустріли випадково раніше знайомого ОСОБА_13 . Зустрілися, розговорилися та йшли в сторону магазина "АТБ",біля магазину, ще побалакали та ОСОБА_13 з товаришем пішли в магазин, а він залишився біля входу в "АТБ" біля банкомату. Потім вийшов ОСОБА_13 і пішов за магазин "АТБ" і через 5 хвилин пішов до будинку АДРЕСА_4 де мешкає його бабуся, бабусі не було дома, пішов на 7 мкр. Зарічний, зайшов до магазину "Текстиль", там знаходився банкомат "ПриватБанк", зняв дитячі кошти і поїхав додому в село Ганнівка.

23.03.2017 року приблизно о 09.00 годині, до нього в село приїхали раніше не знайомі двоє чоловіків і сказали: «Збирайся, поїхали». Він вийшов, сів в машину і повезли в м. Кривий Ріг. З розмови зрозумів, що це співробітники поліції, одного звали ОСОБА_16 . Привезли в Дружину на 4 мкр. Зарічний об 11.00 годині і почали казати,що він знаходився 13.02.2017 року з ОСОБА_13 в магазин"АТБ" та вкрали телефон, примушували зізнатися в цьому, застосовували фізичну силу, потім 24.03.2017 року привезли к слідчому і почали погрожувати та змусили, щоб він зателефонував дружині, щоб остання забрала заяву про те, що його викрали раніше невідомі люди.

Після зміни обвинувачення покази змінив, вказав, що дійсно скоїв крадіжку, проте здійснив її самостійно. Без будь-якої допомоги чи домовленості з ОСОБА_6 . Після викрадення телефону він просто віддав телефон ОСОБА_6 попередивши останнього, що потім його забере. До нього не застосовувались будь-які заходи психологічного або фізичного насильства.

Зазначив, що у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить строго не карати та застосувати до нього Закон України "Про амністію".

Не дивлячись на вищевикладене ставлення обвинувачених до вини, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 13 лютого 2017 року приблизно о 16.30-16.50 годин разом з матір`ю ОСОБА_17 перебували в супермаркеті "АТБ" за адресою 5 мкр.мікрорайон Зарічний, 21 А робили покупки та побачили, що за ними постійно пересуваються двоє не знайомих раніше чоловіків, неприємної зовнішності. Ці чоловіки ходили за ними з одного відділу в інший, та постійно вони натикалися на них. Зробивши покупки, пішли із мамою до каси. З поля зору ці чоловіки зникли, розрахувалися і вона побачила як один з чоловіків пішов до виходу з магазину, а інший позаду неї йшов. В дверях на виході чоловік, який був по переду неї, заважав вийти з магазину, перешкоджаючи в дверях пройти, и позаду вона відчувала, що хтось торкається її рюкзака. Коли вдалося вийти з магазину,побачила,що ззаду неї йшла не мама, а другий чоловік. Коли мама вийшла з магазину, одразу почала роздивлятися рюкзак, чи все з ним в порядку, чи на місті речі. Мама глянула на неї і промовила: " ОСОБА_18 телефон", вона одразу засунула руку в карман пальто, але в кармані було порожньо. Мама бачила як з карману пальто витягли телефон. Одразу побачили як один з чоловіків зайшов за магазин "АТБ". ОСОБА_19 почала голосно кричати,щоб останній повернув телефон, вона побігла за цим чоловіком, але той не зупинявся. Позаду магазина стояли три чоловіки, які затримали того хто вкрав телефон. Коли вона підбігла до чоловіка якого затримали, він віддав телефон і сказав, що просто його знайшов в магазині, але телефон в неї не випадав і загубити вона його не могла. В магазині з мамою вони знаходилися приблизно 15 хвилин. Весь час коли вони ходили по магазину телефон знаходився в кармані пальто, а коли виходили з магазину вихід був заблокований. В руках були пакети з покупками і вона не спостерігала за карманами.

Додатково пояснила, що обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 бачили разом з мамою в магазині АТБ. Вони постійно ходили за ними, натикалися на них . В магазині АТБ перебували хвилин 15, обвинувачені завжди ходили вдвох. Привернули до себе увагу тим, що були підозрілі та в нетверезому вигляді. Зробили покупки, пішли до виходу, попереду неї був ОСОБА_13 , який заважав вийти, ходив зі сторони в сторону в дверях, а позаду був ОСОБА_12 . Працівникам поліції віддала телефон особисто.

На питання прокурора пояснила, що телефон діставала з карману пальто один раз, коли заходили в магазин, на телефон прийшло повідомлення, тому витягла з карману подивилася, що за повідомлення та знову поклала в карман. З пальто трішечки було видно телефон. Третього чоловіка з ними не було, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були завжди разом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 . Пояснила суду, що 13.02.2017 року після роботи зустрілася з донькою на мікрорайоні 5-Й Зарічний та пішли до магазину "АТБ" при собі донька мала мобільний телефон, який був в кармані. Через деякий проміжок часу помітила двох незнайомих, підозрілих чоловіків, які ходили за ними і постійно спостерігали. Сам факт, як чоловік витяг в доньки з кишені телефон вона бачила, це був ОСОБА_12 . Це сталося при виході з магазину, ОСОБА_13 затримував, біля виходу доньку перешкоджав пройти, а позаду доньки був ОСОБА_12 . ОСОБА_12 витяг телефон з лівого карману лівою рукою та передав його ОСОБА_13 . Коли вийшли з магазину, вона одразу оглянула рюкзак. Він був цілий і сказала донці: " ОСОБА_18 , телефон". ОСОБА_12 направився в сторону магазину "Дивоцвіт", а ОСОБА_13 завернув за кут магазину "АТБ". Вона почала голосно кричати: "Віддай телефон" і висловлюватися ненормативною лексикою, а донька побігла за ОСОБА_13 . За магазином "АТБ" стояли троє чоловіків, які почули її крики і зупинили ОСОБА_13 . Телефон вилучали в райвідділі, скали протокол огляду, підписались поняті в протоколі.

На запитання додатково пояснила, що вона почала голосно кричати, щоб зупинився крадія, її почули чоловіки які стояли поряд з магазином та зупинили крадія, він впав на коліна, витягнув телефон та протягнув його донці, донька забрала телефон. Потім жінка яка проходила мимо викликала поліцію. ОСОБА_13 просився щоб його відпустили, поліцію не викликали. Пояснював, що телефон знайшов.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що 13 лютого 2017 року в другій половині дня зустрівся зі своїми побратимами та знаходився на вулиці за 12 будинком 4-гоЗарічного. Стояли розмовляли, коли побачили, що повільно біжить чоловік в жовтій футболці. Це був ОСОБА_6 з пакетом в правій руці та з телефоном в лівій руці, а позаду крики жінки, матері потерпілої: "Тримайте крадій, вкрали телефон" . Разом з ОСОБА_21 затримали його під руку. Чоловік казав, що знайшов телефон на виході з магазину, не викликайте поліцію, відпустіть. Через 2 хвилини підбігла мати потерпілої і ОСОБА_13 сказав, що витягли цей телефон у дівчини. Викликали поліцію. Телефон одразу віддали потерпілій. Через місяць їх з ОСОБА_22 викликали в Покровське відділення поліції. Вони надали пояснення, слідчий їх надрукував, вони ознайомилися з текстом пояснень та підписали їх.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що 13.02.2017 року у другій половині дня стояв зі своїми товаришами позаду магазину "АТБ" почули крики жінки: "тримайте, вкрали телефон" та побачили як біжить чоловік у нетверезому вигляді, а саме ОСОБА_13 з телефоном в руках та пакетом. Затримали цього чоловіка, він впав на землю, забрали телефон та віддали жінці, викликали поліцію.

Аналізуючи покази надані потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_17 слід звернути увагу, що вони логічні та послідовні як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду. Вони збігаються та підтверджуються показам свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .. Так, потерпіла та свідки чітко вказують на ОСОБА_6 , як на особу у якої вилучено телефон і яка намагалася зникнути з місця події. Підтверджено і покази ОСОБА_8 надані під час слідчого експерименту.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_17 постійно спостерігали обвинувачених в магазині, при цьому дії ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були злагоджені та напрвлені на отримання злочинного результату.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 суду показали, що ОСОБА_6 намагався зникнути з місця події та при затриманні пояснював, що телефон знайшов.

Крім того, винуватість обвинувачених підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000482 відповідно до якого, 14 лютого 2017 року на підставі заяви ОСОБА_5 було внесено відомості в ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186 КК України (а.м.к.п. 102);

- протоколом огляду місця події за участю понятих від 13.02.2016 року розпочатому о 18 годині 15 хвилин за адресою м.Кривий Ріг, Покровський район, вулиця Шурупова, 7, під час якого вилучено мобільний телефон марки "NOMI " NB-54 (а.м.к.п. 103);

- протоколом огляду місця події за участю потерпілої та понятих від 13.02.2016 року розпочатому о 17 годині 40 хвилин за адресою м.Кривий Ріг, Покровський район, мікрорайон 4 Зарічний 22 супермаркет "АТБ", під час якого оглянуто "придбанник" магазину та описано його загальний вигляд з фототаблицею;

- постановою про визнання речовим доказом від 16 лютого 2017 року, якою визнано (мобільний телефон марки «NOMI 1504 Dream» чорного кольору) та передано його на зберігання потерпілій (а.м.к.п. 103; 104);

- постановою про визнання речовим доказом від 16 березня 2017 року, якою визнано в якості речового доказу наданий за запитом диск с відеофайлом, для лазерних систем зчитування переглянутим в судовому засіданні (а.м.к.п. 105;170а);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 785 від 13.03.2017 року відповідно до якої підтверджено ринкову вартість з урахуванням зносу не представленого на експертизу не нового мобільного телефону марки «NOMI 1504 Dream» чорного кольору, станом на 13 лютого 2017 року складає 1 550 грн. (а.м.к.п. 106-111);

- проведеним слідчим експериментом за участю обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника від 29.03.2017 року, під час якого за участю обвинуваченого відтворено обставини злочину, які співпадають з показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та потерпілої ОСОБА_5 та спростовують покази ОСОБА_6 щодо відсутності змови між обвинуваченими (а.м.к.п. 137);

- проведеним слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_17 від 29.03.2017 року, під час якого за участю зазначеного свідка відтворено обставини злочину на місцевості та якими підтверджуються покази свідка;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14 березня 2017 року під час якого свідок ОСОБА_23 впізнав серед пред`явлених йому осіб ОСОБА_6 (під номером 4), як особу яка 13 лютого 2017 року приблизно о 17 годині біля магазину "АТБ-МАРКЕТ" на мікрорайоні 4-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу намагалась відкрито заволоділа мобільним телефоном марки "НОМІ" чорного кольору, яку він затримав, та засіб впізнання - за візуальним спостереженням, за формою обличчя, за рисами обличчя, за статурою тіл, за зростом - з фототаблицею та в присутності понятих (а.м.к.п 118-120);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14 червня 2017 року (помилково вказана дата) під час якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала серед пред`явлених їй осіб ОСОБА_6 (під номером 2), як особу яка 13 лютого 2017 року приблизно о 16.30 годині біля магазину "АТБ-МАРКЕТ" на мікрорайоні 4-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу намагалась відкрито заволодіти мобільним телефоном марки "НОМІ" чорного кольору, який належить їй, та засіб впізнання - за візуальним спостереженням, за формою обличчя, за рисами обличчя, за статурою тіл, за зростом - з фототаблицею та в присутності понятих (а.м.к.п. 126-128);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14 червня 2017 року (помилково вказана дата) під час якого свідок ОСОБА_17 впізнала серед пред`явлених їй осіб ОСОБА_6 (під номером 1), як особу яка 13 лютого 2017 року приблизно о 16.30 годині біля магазину "АТБ-МАРКЕТ" на мікрорайоні 4-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу намагалась відкрито заволодіти мобільним телефоном марки "НОМІ" чорного кольору, якій належить її донці, та засіб впізнання - за візуальним спостереженням, за формою обличчя, за рисами обличчя, за статурою тіл, за зростом з фототаблицею та в присутності понятих (а.м.к.п. 129-131);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14 березня 2017 року під час якого свідок ОСОБА_21 впізнав серед пред`явлених йому осіб ОСОБА_6 (під номером 3), як особу яка 13 лютого 2017 року приблизно о 17 годині біля магазину "АТБ-МАРКЕТ" на мікрорайоні 4-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу намагалась відкрито заволодіти мобільним телефоном марки "НОМІ" чорного кольору, яку він затримав, та засіб впізнання - за візуальним спостереженням, за формою обличчя, за рисами обличчя, за статурою тіл, за зростом - з фототаблицею та в присутності понятих (а.с. 132-134);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23 березня 2017 року під час якого свідок ОСОБА_17 впізнала серед пред`явлених їй осіб ОСОБА_8 (під номером 1), як особу яка 13 лютого 2017 року приблизно о 16.30 годині біля магазину "АТБ-МАРКЕТ" на мікрорайоні 4-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу намагалась відкрито заволодіти мобільним телефоном марки "НОМІ" чорного кольору, якій належить її донці, та засіб впізнання - за візуальним спостереженням, за формою обличчя, за рисами обличчя, за статурою тіл, за зростом з фототаблицею та в присутності понятих (а.м.к.п. 155-157);

Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, частково відповідають показанням обвинувачених та повністю підтверджують покази потерпілої та свідків по справі.

Посилання обвинувачених та захисників на невідповідність дат проведення процесуальних дій, різне написання назви телефону та його імей номеру, судом перевірялось та не може бути визнано, як підставу для визнання вказаних доказів неналежними або недопустимими. Вказані процесуальні документи підписані всіма їх учасниками і хоч і містять описку в датах та назві телефону, проте несуть доказове значення та усі протоколи були складені у відповідності до вимог ст. 228 КПК України. Крім того потерпіла та свідки в судовому засіданні підтвердили, що особами, які заволоділи мобільним телефонам були саме ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Щодо проведення експертизи судово-товарознавчої експертизи № 785 від 13.03.2017 року відповідно до якої підтверджено ринкову вартість з урахуванням зносу не представленого на експертизу не нового мобільного телефону марки «NOMI 1504 Dream» чорного кольору, то методика проведення експертизи передбачає проведення експертизи за вказаних умов, а отже таку вартість визначено вірно.

В силу ст. 87 КПК недопустимими визнаються докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав людини, якими суд зобов`язаний визнати, у тому числі такі діяння, як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його істотних умов. Вказаних обставин судом не встановлено, а описки з огляду на значний обсяг слідства не можуть вважатися істотними порушеннями допущеними на досудовому слідстві. Наявні у кримінальному провадженні докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.
Безпідставними суд вважає доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо непричетності останнього до інкримінованого йому правопорушення, вчиненим за попередньою змовою зі ОСОБА_8 .. Такі доводи не ґрунтуються на матеріалах провадження і спростовуються показами обвинуваченого ОСОБА_8 та поясненнями потерпілоїОСОБА_5 та свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , а також протоколами слідчих дій за участю обвинувачених.
Не дивлячись на повне невизнання ОСОБА_6 своєї вини суд вважає, що необхідно віднестися критично до пояснень обвинувачених щодо не вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони не ґрунтуються на досліджених під час судового слідства матеріалах кримінального правопорушення, та приходить до висновку, що не визнання ОСОБА_6 вини та часткове визнання вини ОСОБА_8 , викликане лише бажанням обвинувачених ухилитися від кримінальної відповідальності, та покласти відповідальність на ОСОБА_8 , який підпадає під дію амністії.
Водночас за результатами судового розгляду доводи ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про застосування недозволених методів слідства не знайшли свого підтвердження. Об`єктивних даних, які б могли свідчити про насильство чи тиск на обвинувачених з боку працівників поліції та потребували додаткової перевірки, а також фактів оскарження дій правоохоронних органів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 чи їх захисниками в установлений законом спосіб, із досліджених судом матеріалів, у тому числі наданих стороною захисту, не вбачається. При цьому обвинувачені, вказуючи про застосування щодо них після затримання фізичного та психологічного насильства, не конкретизують відповідних доводів. Під час судового розгляду, ОСОБА_8 змінив покази та вказав, що до нього не застосовувались жодні протиправні методи дізнання. До того ж, постановою від 21.09.2017 року кримінальне провадження за вказаними фактами закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , визнаного судом доведеним.

Допитавши обвинувачених, потерпілу та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до переконання про те, що обвинувачений:

- ОСОБА_6 винний у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

- ОСОБА_8 винний у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України класифікуються як середньої тяжкості; особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у нарколога перебуває з листопада 2014 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, за місцем проживання характеризується посередньо; має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає, за необхідне застосувати ч. 1 ст. 71 КК України, та призначити покарання з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2016 року за сукупністю вироків.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 15 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно та період з 21.06.2017року по 25.09.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на теперішній час.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України класифікуються як середньої тяжкості; особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває,перебуває на обліку у лікаря нарколога з листопада 1995 року з приводу вживання опіоїдів, синдром залежності, за місцем мешкання характеризується посередньо; має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд вважає, за необхідне застосувати ч. 1 ст. 71 КК України, та призначити покарання з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2015 року за сукупністю вироків.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 27 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно та період з 21.06.2017року по 25.09.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на теперішній час.

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, що набрав чинності 7 вересня 2017 року, звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Пунктом «б» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Отже, амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

У цьому кримінальному провадженні суд дійшов до переконання, що ОСОБА_8 винуватий у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Цей злочин згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, тобто обвинувачений не є особою щодо якого не застосовується амністія згідно «б» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_8 має двох дітей, які відповідно є малолітніми. Обвинувачений щодо цих дітей не позбавлений батьківських прав.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_8 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», останній письмовою заявою від 26.09.2017 року підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., наслідки застосування цього закону йому зрозумілі, а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Долю процесуальних витрат вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді двох років позбавлення волі, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Згідно ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2016 року і остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 26 вересня 2017 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 15 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно та період з 21.06.2017року по 25.09.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на теперішній час.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання законної сили вироком залишити у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді двох років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Згідно ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2015 року і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 26 вересня 2017 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 27 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно та період з 21.06.2017року по 25.09.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на теперішній час.

Звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Покласти на ОСОБА_8 , такі обов`язки: 1) Прибувати по першому виклику до суду на визначений ним час; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу суду.

Звільнити засудженого ОСОБА_8 з під варти в залі суду.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «NOMI I504 Dream» чорного кольору який віддано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у власності потерпілої, дозволивши використовувати на власний розсуд.

- наданий за запитом диск с відеофайлом, для лазерних систем зчитування зберігати в матеріалах цього кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України, а саме право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1