Справа № 461/1951/18
Провадження № 1-кс/461/1704/18
УХВАЛА
про арешт майна
22.03.2018 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
Слідчий слідчого відділу Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «Ауді ТТ», д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу марки серії № НОМЕР_3 та ключі до даного транспортного засобу, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
В обгрунтовання заявленого клопотання слідчий покликається на те, що 18.03.2018 року надійшов рапорт патрульного поліцейського про те, що у м. Львові по вул. Стрийській, 109 у гр. ОСОБА_5 виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Ауді ТТ", н.з. НОМЕР_1 з ознаками підробки. ЖЕО №5110.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на момент зупинення транспортного засобу марки «Ауді ТТ», н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , працівниками патрульної поліції було виявлено ознаки підробки документу, а саме бланк та інформація на ньому нанесені із датою 19.07.2018.
Під час досудового розслідування, будучи допитаним у якості свідка водій вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_5 , який повідомив про те, що у його спів власності та користуванні перебуває транспортний засіб марки «Ауді ТТ», 2001 р.в., сірого кольору, номерний знак НОМЕР_4 , який був придбаний у липні-червні 2017 року у невідомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , на даний час будь-якої інформації про ОСОБА_7 не має. В той же час ОСОБА_5 було вписано в техпаспорт як спів власника, за що я оплатив ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 150 доларів США. Кордон вказаним автомобілем потрібно перетнути 19.07.2018. 18.03.2018 року близько 10.20 год., ОСОБА_9 припаркував вказаний транспортний засіб напроти автовокзалу, що за адресою: м.Львів, вул. Стрийська, 109 під знаком зупинка заборонена. Після чого до останнього під`їхали працівники патрульної поліції та склали відповідний протокол. У ході складання проколу, до водія звернувся патрульний поліцейський та повідомив, що у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу наявна підробка, а саме вписано дату останнього перетину кордону 19.07.2018 року, тобто на декілька місяців наперед. По даному факту ОСОБА_5 пояснити нічого не зміг та щодо проведення експертизи не заперечував. Крім того, написав письмову заяву про те, що не заперечує проти вилучення та огляду даного транспортного засобу.
Під час огляду місця події від 18.03.2018 року виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_5 транспортний засіб марки «Ауді ТТ», н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу марки серії № НОМЕР_3 та ключі до даного транспортного засобу.
У відповідності до ст. ст. 104, 105, 106, 107, 223, 237 КПК України 19.03.2018 року слідчим СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , вище перелічені речі було оглянуто та визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.
Вказаний автомобіль, відповідно до наявного в матеріалах кримінального провадження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_10 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .
Прокурор клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому. Просить клопотання задоволити.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без виклику особи, якій належить майно.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
А згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення , забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження як накладення арешту на згадане майно є розумним та виправданим, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,
у х в а л и в :
Клопотання слідчого слідчого відділу Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна - задоволити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Ауді ТТ», д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу марки серії № НОМЕР_3 та ключі до даного транспортного засобу, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в порядку, передбаченому ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1