Справа № 129/230/18
Провадження по справі № 1-кп/129/198/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000211 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого прорабом в Українській державній будівельній компанії «Укрбуд» м. Київ, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника антитерористичної операції, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

Встановив:

Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 призначений наказом її командира № 9 від 16.05.2014 р. на посаду шевця ремонтної майстерні речового майна, всупереч ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, після прибуття із зони виконання бойових завдань до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відновлення боєздатності та морально-психологічного стану, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 351 від 04.09.2014 р. про прибуття до військової частини польова пошта НОМЕР_2 до 10.09.2014 р., умисно, з метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, з сімейних мотивів та метою ухилитися від військової служби для догляду за малолітніми дітьми навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 10.09.2014 р. без поважних причин не з`явився вчасно для проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 до 01.08.2017 р. - дня повернення до цієї військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.3 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин тривалістю понад один місяць.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи солдатом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні антитерористичної операції, призначений наказом її командира на посаду шевця ремонтної майстерні речового майна, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, після прибуття із зони виконання бойових завдань до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відновлення боєздатності та морально-психологічного стану, з метою ухилення від військової служби за сімейними обставинами, - необхідністю догляду за малолітніми дітьми, - 10.09.2014 р. припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни та без поважних причин не з`явився вчасно відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби у військовій частині та проводив час на власний розсуд, проживаючи в АДРЕСА_1 , і лише 01.08.2017 р. повернувся до військової частини для проходження військової служби.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, позитивні характеристики, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність судимості, його участь в антитерористичній операції, середню тяжкість скоєного стосовно ст.12 КК України.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо призначивши йому покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є особливо тяжким стосовно ст.12 КК України злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, а на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. в установленому порядку його визнано особою, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції (копія довідки від 11.08.2014 р. № 348, виданої Військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 на а.с.18), і він не заперечує проти застосування щодо нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., то він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369 - 374 КПК України, суд,

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і за ч.3 ст.407 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: