печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог, Росія, раніше не судимого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді керівника групи з охоронної діяльності Департаменту безпеки НАК «Нафтогаз України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365 КК України.
Обгрунтовуючи подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий посилається на наступне.
Слідчими Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 за фактами перевищення влади та службових повноважень колишніми службовими особами вищих органів державної влади та працівниками правоохоронних органів у період листопада 2013 року лютого 2014 року, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 194, ст. 340,ч. 4 ст. 294, ч. 2 ст. 364 КК України, а також за іншими фактами вчинення незаконної протидії протестним акціям, зокрема, надання колишніми службовими особами Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяним в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбувалися у центральній частині м. Києва у період грудня 2013 року лютого 2014 року, за вчинення ними, в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 369, ст. 340,ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 27, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В клопотанні, а також у висунутій ОСОБА_8 підозрі зазначено, що він, займаючи посаду першого заступника начальника Департаменту громадської безпеки (в подальшому ДГБ) Міністерства внутрішніх справ України, у період з 20.03.2013 (Наказ Міністра внутрішніх справ України від 20.03.2013 № 142 о/с) по 22.04.2014 (Наказ від 15.04.2014 № 615 о/с), відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон) та своїх функціональних обов`язків, затверджених 21.10.2013 начальником ДГБ МВС України (далі Функціональні обов`язки): контролював та координував роботу управління масових та спортивних заходів, управління дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду, відділ організації та документального забезпечення; забезпечував взаємодію ДГБ зі структурними підрозділами МВС, центральними органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями під час виконання покладених на Департамент завдань з питань організації та забезпечення правопорядку і безпеки в громадських місцях усіх населених пунктів, також під час проведення масових, релігійних заходів, різноманітних акцій, а також з питань забезпечення органами внутрішніх справ дозвільної системи; контролював підготовку аналітичних матеріалів щодо інформування керівництва МВС про стан вирішення питань за визначеними напрямками діяльності та подальшого інформування Верховної ради України, Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України, відповідних центральних та місцевих органів виконавчої влади; контролював своєчасність розгляду та підготовку матеріалів і відповідей на запити та звернення народних депутатів України, виконання доручень Президента України, Кабінету Міністрів України, керівництва МВС; організовував підготовку на розгляд керівництва МВС документів за підсумками інспектування, контрольних (цільових) перевірок, а також матеріалів на засідання колегії і нарад керівництва МВС та ДГБ; координував аналітичну роботу ДГБ, визначав проблеми правоохоронної діяльності, подавав начальникові ДГБ пропозиції щодо їх вирішення; забезпечував підготовку проектів планів роботи ДГБ, за необхідності подавав начальникові Департаменту пропозиції щодо корегування, контролював виконання заходів, передбачених планами ДГБ та МВС (за напрямками діяльності ДГБ); розглядав кореспонденцію, а також скарги, заяви і листи громадян, що надходять до ДГБ, та давав доручення щодо їх своєчасного і об`єктивного розгляду; виконував доручення керівництва МВС, розпорядження і вказівки начальника ДГБ у межах своєї компетенції та функціональних повноважень та інше, тобто був службовою особою. Проте замість того, щоб сумлінно виконувати обов`язки першого заступника начальника ДГБ МВС України, передбачені Законом та вищевказаними нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України. Проте ОСОБА_8 у період часу з 24.01.2014 по 18.02.2014, реалізовуючи спільні злочині наміри членів організованої злочинної групи, очолюваної ОСОБА_10 , Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_11 , заступника Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_12 та інших, діючи умисно, спільно з залученими працівниками МВС України, які не входили до складу організованої групи, перевищуючи владу та свої службові повноваження, вчинив низку злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, спрямованих на незаконне перешкоджання організації та проведенню громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, які відбувались у центральній частині міста Києва, зокрема:

- перевищення влади та своїх службових повноважень у період з 24.01.2014 по 18.02.2014, що виразилось у ініціюванні придбання та озброєння підрозділів МВС України забороненими для застосування на території України спеціальними засобами виробництва Російської Федерації, а саме: світло-шумових гранат «Факел-С», «Заря-2», «Пламя», ручних гранат подразнюючої та світлошумової дії «Дрофа», ручних аерозольних гранат «Дрейф-2», ручних дратівливих грант РГР, ручних дратівливих гранат підвищеної потужності та безпеки, ручних димових гранат;

- пособництво у перевищенні влади та службових повноважень, пособництво у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження працівниками спецпідрозділу міліції «Беркут» ГУМВС України в Харківській, Львівській областях, в АР Крим та з інших регіонів України, військовослужбовцями внутрішніх військ МВС України, що виразилось у озброєнні підрозділів МВС України вищевказаними забороненими для застосування на території України спеціальними засобами виробництва Російської Федерації, які були застосовані працівниками правоохоронних до мітингувальників 18.02.2014 в період з 11 до 16 години на ОСОБА_13 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та Маріїнському парку в АДРЕСА_1 , а також наданні інформації (координації) вищевказаних підрозділів правоохоронних органів та керівництву МВС України щодо найбільш прийнятних способів, прийомів та засобів вчинення злочинів, місця та часу, обстановку їх вчинення, внаслідок чого учасникам мітингу, вуличного походу та демонстрації заподіяно різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження, в тому числі тяжкі тілесні ушкодження, а саме тяжкі тілесні ушкодження 2 особам, середньої тяжкості тілесні ушкодження 13 особам, легкі тілесні ушкодження 39 особам;

- пособництво у перевищенні влади та службових повноважень, спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження та у вчиненні умисного вбивства співробітникам органів внутрішніх справ та Служби безпеки України під час спроби силового розгону мітингувальників під приводом проведення антитерористичної операції, що виразилось у забезпеченні працівників підрозділів МВС України вищевказаними забороненими для застосування на території України спеціальними засобами виробництва Російської Федерації, які були застосовані працівниками правоохоронних до мітингувальників на Майдані Незалежності в місті Києві з 19 години 18.02.2014 до 6 години 19.02.2014, а також наданні інформації (координації) вищевказаних підрозділів правоохоронних органів та керівництву МВС України щодо найбільш прийнятних способів, прийомів та засобів вчинення злочинів, місця та часу, обстановку їх вчинення, у результаті чого із числа учасників заходів протесту заподіяно смерть 1 особі, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження 17 особам, заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження 22 особам, заподіяно легкі тілесні ушкодження 45 особам.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється : у незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, із застосуванням фізичного насильства, вчинене у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 340 КК України; у перевищенні влади, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу, дій, які явно виходять за межі наданих їй прав, що супроводжувалося насильством, застосуванням зброї та спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, вчиненого у складі організованої групи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); у пособництві в перевищенні працівниками правоохоронних органів влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні, з метою виконання явно злочинного наказу, дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, застосуванням зброї, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, вчиненого у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27 та частиною 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); у пособництві спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, вчиненого у складі організованої групи, а також з метою залякування потерпілого та інших осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); у пособництві заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, вчиненого у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27, пунктами 5, 12 частини 2 статті 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009).

Старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 ,в рамках кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014 № 0001624 від 29.07.2015 року, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у пособництві вчинення особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років, або довічного позбавлення волі, він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може протиправно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, ОСОБА_8 уродженець м.Таганрог Росія, де можуть проживати та його родичі, він має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,подане клопотання підтримали, з викладених в ньому підстав просили його задовольнити.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 всудовому засіданні, проти задоволення клопотання заперечили, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, яка ґрунтується тільки на припущеннях, що і відображено у клопотанні слідчого, де він зазначає, що ОСОБА_8 «може» вчинити певні дії, його роль в «пособництві» не визначена, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні ОСОБА_8 фактично підозрюється виключно у тому, що він виконував покладені на нього посадові обов`язки, підпорядковуючись особам, які були його безпосередніми керівниками, свідки, а також письмові докази підтверджують, що останній здійснював виключно свої професійні обов`язки, направлені на забезпечення особового складу працівників правоохоронних органів необхідними спеціальними засобами. Він не був тією особою, яка уповноважена приймати рішення, щодо придбання чи використання будь-яких спеціальних засобів, органи слідства доказів не наводять, які б свідчили, що ОСОБА_8 міг та мав передбачити, що виконуванні ним розпорядження безпосереднього керівництва є злочинними чи неправомірними, стороною обвинувачення при подачі клопотання про обрання запобіжного заходу не враховувались позитивні дані про особу підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, те що він має на утриманні малолітнього сина, 22 червня 2010 року, який знаходиться на «диспансерному обліку» у лікаря, сам підозрюваний хворіє важким захворюванням і є інвалідом 3 групи, мати його дружини ОСОБА_14 хворіє онкологічним захворюванням, підозрюваний працює, на його утриманні знаходяться вказані особи, оскільки дружина вимушена доглядати за хворою матір`ю, а також відсутні в кримінальному провадженні об`єктивно підтверджених ризиків ухилення ОСОБА_8 від слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_15 доводи захисників проти задоволення клопотання підтримав.

Вислухавши прокурорів, підозрюваного та його захисників, вивчивши клопотання та дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 за фактами перевищення влади та службових повноважень колишніми службовими особами вищих органів державної влади та працівниками правоохоронних органів у період листопада 2013 року лютого 2014 року.
В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000228 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч.3 ст. 365 КК України, ч.5 ст. 27 та ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч.3 ст. 27, пунктами 5, 12 ч.2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. Отже, посилання захисників на необґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину слідчим суддею до уваги не приймається.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурорами в судовому засіданні не доведені.

Враховуючи характер висунутої підозри та незважаючи на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, зокрема і у вчиненні особливо тяжких злочинів, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має вищу освіту, працює, має міцні соціальні зв`язки, а на його утриманні знаходяться малолітній син ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на «диспансерному обліку» у лікаря, сам підозрюваний хворіє важким захворюванням, мати його дружини ОСОБА_14 хворіє онкологічним захворюванням, підозрюваний працює та на його утриманні знаходяться вказані особи, а також відсутність даних про наявність з сторони підозрюваного спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, про що в тому числі свідчить його систематична явка за викликом до органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє задоволенні клопотання.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365 КК України - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог, Росія, раніше не судимого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді керівника групи з охоронної діяльності Департаменту безпеки НАК «Нафтогаз України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 год. 00 до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 01 грудня 2017 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування із підозрюваними ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; свідками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 01 грудня 2017 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 .
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 15 год. 25 хв. 06 жовтня 2017 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1