Справа № 570/4902/17
Номер провадження 1-в/570/525/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , в порядку підготовки до розгляду матеріалів справи за заявою-клопотанням засудженого ОСОБА_2 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в:
До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла заява-клопотання засудженого про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року за № 1810-VIII. За положеннями ч.1 ст.5 Кримінального процесуального кодексу України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Вивчивши зміст заяви, приходжу до висновку, що заява засудженого підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав:

07 вересня 2017 року набрав чинності закон України «Про амністію у 2016 році», положеннями ст. 10 якого передбачено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

У клопотанні засуджений не формулює підстав застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» (з відповідним посиланням на статтю закону та на частину статті), що не дозволяє суду прийняти відповідне рішення. З огляду на принцип змагальності, передбачений КПК України, суд не вправі визначати підстави для застосування амністії самостійно, а може лише погодитися чи не погодитися із засудженим. Оскільки для надання правової допомоги (в тому числі і безкоштовної) в Україні існує адвокатура засудженому слід з допомогою адвоката визначити правові підстави для застосування амністії та належно їх викласти у зверненні до суду, а у випадку їх відсутності не завантажувати суд безпідставними клопотаннями.

В розумінні ст.ст. 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження, у тому числі й засуджений, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та використовуючи свої права повинні самостійно обстоювати власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, які передбачені цим Кодексом. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а відтак не може приймати з власної ініціативи заходи щодо збирання, доведення та обґрунтування правових позицій сторін провадження.

Зазначені недоліки заяви засудженого позбавляють суд можливості прийняти клопотання до розгляду та вирішити його по суті у визначені законом строки.

Одночасно роз`яснюю, що амністія відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році не може бути застосована до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Hа пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 539 КПК України,

у х в а л и в:
Заяву-клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року за № 1810-VIII повернути для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1