АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху
24 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_3 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002577, -
встановив:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2016 року в виді 6 місяців позбавлення волі, і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 2 роки 6 місяців.
На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Судовий розгляд проводився згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Не погодившись з вказаним вироком, прокурор у передбачений законом строк, подав апеляційну скаргу.
Вивчивши апеляційну скаргу обвинуваченого, приходжу до висновку про те, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.
Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також з причин істотних порушень вимог кримінального процесуального закону; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. В іншій частині вирок залишити без змін.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України законодавець передбачив вимоги до апеляційної скарги, у тому числі вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.
Як вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги, прокурор не згоден з тим, що судом було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначає, що під час судового розгляду було встановлено наявність у обвинуваченого батька-інваліда та те, що останній не має інших працездатних дітей. На його думку дані обставини на відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судовим розглядом кримінального провадження дана інформація отримана лише зі слів обвинуваченого та не підкріплена доказами.
Також вказує, що суд не перевірив отриману інформацію та прийняв рішення про застосування амністії на припущенях.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо буде визнано, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд апеляційної інстанції змінює вирок суду першої інстанції.
Враховуючи те, що прокурор просить вирок щодо ОСОБА_4 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, в іншій частині вирок залишити без зміни, а в обґрунтування своїх вимог посилається на відсутність підстав про застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», при цьому нічим не підтвердив своїх доводів, не надав суду апеляційної інстанції дані, які спростовують висновки суду про наявність підстав для застосування амністії приходжу до висновку, що апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, а саме, апелянт не зазначив своїх вимог та їх обґрунтувань із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга підлягає у відповідності до вимог ст. 399 ч. 1 КПК України залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків його апеляційної скарги протягом трьох днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Роз`яснити апелянту, що відповідно до ст. 399 ч. 7 КПК України залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч.2 ст. 396, ст. 399 ч. 1 КПК України,-
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_3 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 - залишити без руху.
Надати апелянту строк протягом трьох днів з дня отримання ним копії ухвали апеляційного суду для усунення недоліків апеляційної скарги вказаних в ухвалі апеляційного суду, а саме - зазначати обґрунтування особи, яка подає апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.
В разі не виконання ухвали та не усунення недоліків в наданий апелянту строк апеляційна скарга буде повернута як неподана.
Суддя: ОСОБА_2