Дата документу Справа № 317/2156/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/778/860/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/2156/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково та щодо нього застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20.00 години до 07.00 години. Покладено на підозрюваного строком до 23 вересня 2017 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя послався на те, що, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність обґрунтованої підозри, суворість можливого покарання, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, та стороною захисту надано достатньо доводів щодо відсутності у підозрюваного наміру переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на наступні обставини:

- слідчим суддею при вирішенні питання про часткове задоволення клопотання не надано оцінки наявним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також не враховано в достатній мірі обставини, передбачені ст.178 КПК України. Так, в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_7 від дачі будь-яких пояснень в порядку ст.63 Конституції України відмовився. У судовому засіданні заперечував вчинення ним кримінального правопорушення, хоча дав пояснення, що штовхав руками працівників правоохоронних органів. Під час розгляду клопотання ОСОБА_7 пояснив суду, що він є головою фермерського господарства «Бєлік», одружений, має постійне місце проживання і реєстрації, саме ці обставини суд врахував, як такі, що спростовують ризики, зазначені в клопотанні. Однак, вважає, що ОСОБА_7 , проявляючи зневагу до охоронюваних законом інтересів, скоїв злочин середньої тяжкості проти авторитету правоохоронних органів, усвідомлюючи, що це має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілому та авторитету правоохоронним органам, не може бути усунена;

- при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, необхідно взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і послідуючого покарання, знаходячись на волі, зможе вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, у зв`язку з чим, може вплинути на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування;

- враховуючи тяжкість вчиненого злочину, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , який є мешканцем іншої області, буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- слідчий суддя в порушення вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України не в повній мірі надав оцінку наявності обумовлених ризиків при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обрав відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що є м`яким запобіжним заходом та не зможе у повній мірі забезпечити об`єктивне встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 181, 183, 184 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Так, органом досудового слідства ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Тобто, зазначеною нормою закону визначений виключний перелік підстав, за якими законом передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Зазначені слідчим в клопотанні підстави не були доведені прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.
Частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину, з урахуванням даних про його особу.
З такими висновками слідчого судді неможливо не погодитись, оскільки відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи відомості, що містяться в матеріалах провадження, в тому числі те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що тяжкість вчиненого злочину не є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, жодним чином не доведено недостатність застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам, а в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які давали б підстави вважати, що підозрюваний має намір ухилитися від слідства і суду та будь-яким чином порушує умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Не навів таких доказів прокурор й в апеляційній скарзі.
Під час апеляційного розгляду не було встановлено фактів порушення умов домашнього арешту, а також обставин, які спростовують висновки суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Під час апеляційного розгляду не було встановлено фактів порушення підозрюваним умов домашнього арешту, а також обставин, які спростовують висновки суду.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково та щодо нього застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20.00 години до 07.00 години, покладено на підозрюваного строком до 23 вересня 2017 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4