АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/979/2018 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 лютого 2018 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали судової справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 .
На обґрунтування слідчий суддя послалась на те, що зміст скарги є незрозумілим, з нього неможливо встановити вимоги скаржників та які саме дії, бездіяльність чи рішення слідчого, прокурора скаржники оскаржують.
Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 подали апеляційну скаргу, в якій просять оскаржену ухвалу слідчого судді «від 27 листопада 2017 року скасувати, зобов`язати НП/ГП внести нові злочини в ЄРДР, з ст. 214 КПК слідчого опитати цих осіб суду, Волині і представників осіб потерпілими, визнати їх цивільними позивачами від злочинів по факту вбивств осіб ст. 115 КК».
На обґрунтування апелянти посилаються на невидачу їм постанови від 26 грудня 2014 року для скасування і продовження слідства, «з заявами з ст. 214 КПК і внесення злочинів у ЄРДР, колективно звернулись особи, але ухвалою від 27 листопада 2017 року ї відхилено судом заява з надуманих мотивів судді 1 інстанції. За таких порушень матеріального і процесуального права вони не погоджуються з такою ухвалою та подають скаргу до Апеляційного суду міста Києва і у ГП, оскаржують постанову від 26 грудня 2014 року, якою зупинено слідство і скоєно нові злочини відносно майна осіб з інвалідністю у м. Києві і Луцьку де викликали працівників поліції та подали заяви про вчинення злочинів особливо важких з ст. 111; 190; 115 (шахрайство, самоуправство з доведенням до смерті) потерпілих власників майна з інвалідністю, дітей і ін.. Група осіб, і ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ) у справах і ухвалах пишуть нісенітницю і причетні до вчинення послідуючих злочинів як шахрайство (190) із ст. 115; 364-366 КК з отримання вигоди не виключено і за легалізують; ухилення від заборон ЄС, як наповнення бюджету держави-виконання рішень суду Ухвал ВС (31.01.2006-16.9.2010);03.08.2013рВСС та Припису, Постанови - по злочинцю ОСОБА_18 »
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, з долученими до неї матеріалами, в сукупності з матеріалами судової справи, судова колегія визнає наступне
Вивчення тексту скарги заявників, спрямованої до Печерського районного суду міста Києва дозволяє прийти до висновку про те, що заявники просили «відновити процесуальний строк на оскарження ухвали від 17 листопада 2014 року, з розшуку ОСОБА_10 , її скасувати судом міста Києва, зобов`язати внести злочин у ЄРДР відносно суддів і кер. Волині; провести примусову психіатричну експертизу суддям Волині з примусовою госпіталізацією до відповідного профілю зак4ладу м. Києва».
Тим часом сам же текст скарги, а саме обґрунтування прохальної її частини, містить заяву про комісійну психіатричну експертизу чи добровільну госпіталізацію у лікарську установу «суддю п.і.п.» з «не допуском у суд та до правосуддя на протязі 12-15 років» з окремою постановою суду внесення злочинів у ЄРДР; повідомлення про те, що з 2002 року суддя Луцького міськрайонного суду з керівником апеляційної інстанції у Волинській області в його племінницею «злісно ухиляються від виконання Ухвали Верховного Суду України за 16 вересня 2010 року про примусове оформлення соціальної відпустки опікуну дітей з 1989 року»» вказують на те, що «Проте з ознаками запущеної з народження: параноїдальної шизофренії плодить завідомо злочинні/завідомо неправосудні ухвали 17 листопада 2014 року як аналогічно 10 червня 2010 року про розшук і само рішення УРСР 22 березня 1989 року.
Викладене вказує на те, що слідчий суддя прийшла до правильного висновку про те, що з тексту скарги неможливо достеменно встановити вимоги скаржників та які саме дії, бездіяльність чи рішення слідчого, прокурора вони оскаржують, а тому обґрунтовано відмовила у відкритті провадження за цією скаргою.
На цих підставах, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: