Ухвала
Іменем України
05 березня 2018 р.

м. Київ
справа № 344/8154/16

провадження № 51-4517ск18
Верховний Суд колегією суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2017 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вироку та ухвали щодо нього в касаційному порядку. Водночас ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на оскарження цих рішень у касаційному порядку. При цьому посилається на те, що вчасно не подав касаційну скаргу, оскільки звернувся до місцевого суду з клопотанням про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та чекав прийнятого рішення на вказане клопотання.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, копію ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2017 року ОСОБА_4 отримав 20 липня 2017 року. Із зазначеною касаційною скаргою засуджений звернувся 26 лютого 2018 року, тобто після закінчення строку касаційного оскарження.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Проте подана ОСОБА_4 касаційна скарга з клопотанням про поновлення касаційного строку не містить обґрунтованих підстав для цього. Посилання засудженого як на причину пропуску строку на касаційне оскарження на те, що він подав клопотання до місцевого суду про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та чекав прийнятого рішення за вказаним клопотанням, на думку Суду, не є такою причиною, що позбавляла його можливості вчасно звернутися з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
Крім того, з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що під час судового й апеляційного розгляду інтереси засудженого представляв захисник ОСОБА_5 , що не позбавляло останнього можливості скористатися своїм правом, передбаченим ст. 425 КПК України.
Інших переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які ОСОБА_4 не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців із дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, у клопотанні не наведено.

З урахування наведеного суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженомуна підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2017 року щодо нього разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3