Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 301/411/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , секретар судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурорів Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 26.12.2016р. до ЄРДР за №0001057 по обвинуваченню-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючого, раніше не судимий,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 26.12.2016р., приблизно о 18.25 годині, знаходячись в приміщенні свого будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки на побутовому грунті, умисно, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_9 , тримаючи в руках ніж, яким робив собі бутерброд, знаходячись у спальній кімнаті, де на ліжку сиділа його мати ОСОБА_9 , підійшов до неї і усвідомлюючи суспільно-небепечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс удар ножем в ділянку лівої частини шиї ОСОБА_9 , яка щоб захиститись від наступних ударів, схопилась обома руками за лезо ножа.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї по попередньо-боковій поверхні зліва в середній третині з пересіченням 2/3 об`єму грудинно-ключично-соскоподібного м`язку, пошкодження поверхневих вен шиї, кровотечі, різаних ран 1,4,5 пальців лівої кисті, різаних ран долоні 5 пальця правої кисті, які згідно до Висновку судово-медичного експерта №567 від 27.01.2017р. за ступенем тяжкості кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.

За таких обставин дії ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, як умисне заподіяння леких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Поряд з цим дії обвинуваченого ОСОБА_7 на досудовому слідстві були кваліфікованні за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України не визнав, вказавши, що 26.12.2016р., приблизно о 18.25 годині, він дійсно знаходився в будинку АДРЕСА_1 . Перед цим в селі на протязі дня з друзями вживали спиртні напої. Прийшовши вечором додому також вживав спиртні напої і з батьками, які під час цього почали між собою сваритися. Він в той час перебував в кухонній кімнаті, де робив собі бутерброд. Батьки між собою продовжували сваритись, і він, розізлившись, що мати кричить на батька, тримаючи у руці кухонного ножа, хотів відштовхнути її і машинально махнув рукою, в якій знаходивя ніж, при цьому мати руками відштовхнула ножа. На це зайшов батько, який забрав у нього ножа, визнає, що наніс матері тілесні пошкодження, проте вбивати її він не мав умислу.

Показання обвинуваченого про обставини злочину підтверджуються та доповнюються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що 26.12.2016р., приблизно о 18.25 годині, вона знаходилася в своєму будинку АДРЕСА_1 , де з чоловіком ОСОБА_10 та потім і з сином ОСОБА_7 на протязі дня вживали спиртні напої. Всі були п`яні, вона сиділа на дивані та дивилась телевізор, при цьому вона сварилась та кричала на чоловіка. Син в цей час робив собі на кухні бутерброд, оскільки вона кричала на чоловіка, то син сказав їй, щоб вона не кричала, а потім в якийсь момент підійшов до неї та замахнувся на неї ножем, яким робив собі бетерброд, а вона схопилась руками за ніж. Вона нічого не помітила, поранення були легкі, а відтак вважає, що син не мав умислу на її вбивсто, все сталося спонтанно, бо всі вони були п`яні.

Покази потерпілої про обставини подій доповнюються та узгоджуються показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що 26.12.2016р. вони з дружиною, а потім до них приєднався і син, вживали спиртні напої, під час цього в них з дружиною виник конфлікт та відбувалсь сварки. Десь близько 17.00 годин він вийшов на вулицю покурити, коли почув крики дружини. Прийшовши в кімнату побачив кров на шиї дружини.

Показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні стверджено, що про подію, яка відбулась 26.12.2016р. в будинку АДРЕСА_1 вона дізналась від свого сина, який їй зателефонував та сказав, що до них прибігав ОСОБА_13 і сказав, що його син порізав ножем маму. Того ж дня вона була залучена понятою під час огляду будинку, під час якого був вилучений ніж із слідами крові, а також вона бачила кров на ліжку.

Показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що про подію, яка відбулись 26.12.2016р. в будинку АДРЕСА_1 , який належить сім`ї ОСОБА_15 , він дізнався від ОСОБА_11 , який до них прибіг п`яний і почав кричати, що його син порізав ножем маму, у зв`язку з чим він зразу викликав працівників поліції і лікарів. Потім він зайшов до будинку, де побачив п`яного обвинуваченого з ножем у руках та потерпілу на ліжку. Сказав обвинуваченому, щоб він кинув ножа, що він і зробив та вийшов на подвір`я. В подальшому залишився на місці до приїзду поліції, був залучений працівниками поліції як понятий, на місці події знайшли за шкафом ніж, який разом з подушкою вилучили.

Допитаний у суді в якості свідка ОСОБА_16 показав, що вечером 26.12.2016р., він був запрошений слідчим понятим при здійсненні огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 , де під час огляду був виявлений та опечатаний кухонний ніж, який знаходився за шкафом в прихожій.

Свідок ОСОБА_17 у суді дала аналогічні покази.

Даними протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_9 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до органів поліції від 26.12.2016р. /а.п.3/, де будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно із ст.383 КК України за неправдиве повідомлення про вчинення злочину, вона, зокрема, вказала, що 26.12.2016р., біля 18.00 години за місцем проживання в спальній кімнаті їй безпричинно ножем в ділянку шиї з лівої сторони наніс один удар її син ОСОБА_18 .

Протоколом огляду місця події від 26.12.2016р. з фото таблицями за участю двох понятих та за участю спеціаліста- інспектора криміналіста /а.п.5-7/, згідно якого об"єктом огляду є дворогосподарство та приміщення будинку АДРЕСА_1 . Так, у лівому дальньому куті коридору будинку наявна шафа, відсунута від стіни, за якою у куті на підлозі виділяється ніж, який лезом застряв у підлозі. Ніж з місця події вилучений та упакований, на лезі якого наявні сліди бурого кольору, зовні схожі на кров. Ідентичні сліди наявні на дерев`яному руків`ї ножа. В спальній кімнаті наявне двоспальне ліжко, на якому знаходяться подушки і наволочки із слідами бурого кольору, зовні схожі на кров, ідентичні сліди наявні на наволочці з-під одіяла та покривалі ліжка, в кімнаті речі розкиданні, на підлозі наявні краплі бурого кольору схожі на кров.

З протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №859 від 26.12.2016р. /а.п.8/ встановлено, що під час огляду о 20.30 годині ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при освідуванні вказав, що вживав горілку.

Даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №860 від 26.12.2016р. /а.п.9/, згідно якого під час огляду о 21.15 годині потерпіла ОСОБА_9 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, при освідуванні вказала, що вживала горілку.

Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.12.2016р. /а.п.17-23/, згідно якого ОСОБА_7 у присутності свого захисника та понятих був затриманий безпосередньо після вчинення злочину, оскільки сукупність очевидних ознак на тілі, одязі потерпілої і самого місця події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Даними протоколів отримання зразків для експертизи від 26.12.2016р. /а.п.26-29/, згідно яких у підозрюваного ОСОБА_7 було відібрано зразки зрізів нігтів з рук, змиви з рук, зразки венозної крові, а також від потерпілої ОСОБА_9 було відібрано зразки венозної крові.

Покази потерпілої про обставини конфлікту, механізм та локалізація отриманих нею тілесних ушкоджень в результаті конфлікту з обвинуваченим, також узгоджуються та доповнюються даними Висновку судово-медичної експертизи №567 від 26.12.2016р.-27.01.2017р. /а.п.71-74/ з якого вбачається, що при стаціонарному обстеженні та лікуванні у потерпілої ОСОБА_9 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї по попередньо-боковій поверхні зліва в середній третині з пересіченням 2/3 об`єму грудинно-ключично-соскоподібного м`язку, пошкодження поверхневих вен шиї, кровотечі, різаних ран 1,4,5 пальців лівої кисті, різаних ран долоні і 5 пальця правої кисті, яке виникло в результаті дії гострого ріжучого предмету, яким міг бути ніж. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження відповідно до п.2.3.3 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.

Під час медичного огляду потерпіла ОСОБА_15 також вказала, що 26.12.2016р. вдома дивилась телевізор на дивані, як раптово до кімнати забіг її син ОСОБА_7 , який в руках тримав ножа. Він приставив ножа до її шиї і з силою притиснув лезом, обороняючись вона схопила за ніж, намагаючись його відвести при цьому порізала руки.

Допитаний в судовому засдіанні судово-медчиний експерт ОСОБА_19 , яким складено Висновок судово-медичної експертизи №567 від 26.12.2016р.-27.01.2017р., в судовому засіданні повністю підтримав свої висновки.

Окрім того, покази потерпілої про обставин справи повністю доповнюються та узгоджуються з даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицями від 25.01.2017р. /а.п.176-181/, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 , в присутності понятих, на місці події в будинку АДРЕСА_1 детально відтворила обставини вчиненого її сином щодо неї злочинного діяння, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження, зокрема, з допомогою статиста показала, де в кухонній кімнаті знаходився її син ОСОБА_7 перед тим, як спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень; де в спальній кімнаті знаходилася вона, перед тим, як її син ОСОБА_7 спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень; показала як її син ОСОБА_7 , тримаючи в руках ніж, спричинив їй телесне ушкодження у вигляді ножових поранеь у ділянку шиї з лівої сторони; показала як її син ОСОБА_7 , тримаючи в руках ніж, спричинив їй телесне ушкодження у вигляді ножових поранеь обох рук, в момент, коли вона захищалась після того, як її син спричинив їй тілесні ушкодження шиї.

Висновком судово-медичної експертизи №570 від 26.12.2016р.-23.01.2017р. /а.п.78-80/ з якого вбачається, що при стаціонарному обстеженні у обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді рубця шкірних покровів ділянки грудини на всю довжину, яке спричинено в термін півтора року і більше до часу проведеня експертизи і є наслідком кваліфікованого лікарського втручання.

Під час медичного огляду підозрюваний ОСОБА_7 також вказав, що 26.12.2016р. в дома близько 18.30-19.00 години батько з матір`ю випивали алкоголь, він з ними також випив близько 500 грам горілки, взяв ножа різати бутерброди. Мати лежала на ліжку та кричала на батька, а він розізлившись, що мати кричить, взяв ножа з дерев`яною рукояткою у праву руку та встромив їй у шию з лівої сторони, протягнув ножем зовні до середини після чого потекла кров, а мати вихопила ножа від нього.

Висновком експерта №901, складеного експертом-імунологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 30.12.2016р. /а.п.84-85/, за результатами судово-медичної експертизи речового доказу- венозної крові, вилучено у потерпілої ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0001057, згідно якої кров потерпілої відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізсерелогічною еритроцитною системою АВО.

Висновком експерта №902, складеного експертом-імунологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 30.12.2016р. /а.п.89-90/, за результатами судово-медичної експертизи речового доказу- венозної крові, вилученої у обвинуваченого ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0001057, згідно якої кров обвинуваченого відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною еритроцитною системою АВО.

Висновком експерта №5, складеного експертом-імунологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 10.01.2017р. /а.п.95-99/, за результатами судово-медичної експертизи речового доказу - наволочки, вилученої при огляді місця події в будинку АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0001075, згідно якого кров у слідах на наволочці (№№1,2,3) могла походити від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувалось кровотечією.

Висновком експерта №6, складеного експертом-імунологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 06.01.2017р. /а.п.104-108/, за результатами судово-медичної експертизи речового доказу светера та штанів, вилучених у підозрюваного ОСОБА_7 при огляді місця події в будинку АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0001075 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , згідно якого кров у слідах на светері (№2) властива організму потерпілої і могла походити від потерпілої ОСОБА_9 . Поряд з цим, не виключена можливість походження крові і від підозрюваного ОСОБА_7 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувалось кровотечією. На светері (№1) та штанах (№№3,4) підозрілого ОСОБА_7 кров не знайдена.

Висновком експерта №2, складеного експертом-цитологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 17.01.2017р. /а.п.112-118/, за результатами судово-медичної експертизи речового доказу кухонного ножа, вилученого під огляду місця події у будинку АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0001075 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , згідно якого, враховуючи групи крові як потерпілої, так і підозрюваного, що знайдені сліди крові та епітеліальні клітини людини на клинку ножа, можуть походити як за рахунок самої потерпілої ОСОБА_9 , так і за рахунок підозрюваного ОСОБА_7 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувалось кровотечією.

Висновком експерта №4, складеного експертом-цитологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 20.01.2017р. /а.п.122-127/, за результатами судово-медичної експертизи речового доказу змивів з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , вилученого у нього у кримінальному провадженні №0001075 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , згідно якого, висловитись про можливість домішку епітеліальних клітин в змивах з кистей рук від потерпілої ОСОБА_9 не виявляється можливим, у зв`язку з повною відсутністю ядер, придатних до цитологічного дослідження.

Відповідно до даних Висновку експерта №1, складеного експертом-цитологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 17.01.2017р., за результатами судово-медичної експертизи речового доказу - змивів з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , Висновку експерта №4, складеного експертом-цитологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 20.01.2017р. /а.п.131-136/, Висновку експерта №3, складеного експертом-цитологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи 20.01.2017р. /а.п.140-145/ за результатами судово-медичних експертиз речового доказу піднігтьового вмісту пальців рук підозрюваного ОСОБА_7 , вилучених у нього у кримінальному провадженні №0001075 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , згідно яких висловитись про можливість домішку епітеліальних клітин в змивах з кистей рук від потерпілої ОСОБА_9 не виявляється можливим.

Протоколом огляду предмета від 26.12.2016р., складеного слідчим СВ Іршавського відділеня поліції України в Закарпатській області в присутності двох понятих про проведення огляду місця події виявлено та вилучено в ході проведення огляду будинку АДРЕСА_1 ніж, наволочку з подушки, чоловічий шерстяний светер та чоловічі підштанки. Дані речі постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження постановою слідчого СВ Іршавського відділення поліції України в Закарпатській області від 27.12.2016р. /а.п.57-59/.

Крім цього, для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом досліджено в судовому засіданні наступні докази: - паспортні дані обвинуваченого (а.с.152-154); - його характеристика з місця проживання від 27.12.2016р. №02-29/1180, видана виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району, згідно якої він характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий, скарг на нього не поступало, є інвалідом 3-ї групи (а.с.155); - довідка №3852 від 27.12.2016р., видана виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району про склад сім"ї В.С.Світлика (а.п.156); - довідка від 27.12.2016р. №1239/08-06, видана відділом охорони здоров"я Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, згідно якої ОСОБА_7 на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра Іршавської районної лікарні не перебуває (а.п.160); - відповідно до Вимоги слідчого СВ Іршавського відділення поліції до ВІТ УМВС України в Закарпатській області із довідкою щодо притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності- він є раніше не судимий (а.п.161).

Окрім цього, як вбачається з даних Висновку судово-психіатричної експертизи №3 від 12.01.2017р. /а.п.199-201/ обвинувачений ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до скоєння інкримінованих йому діяння психічними захворюваннями не страждав і не страждає в теперішній час, міг усвідомлювати значення своїх дій та наслідки, які могли н астати після їх вчинення, ознак алкогольної залежності не виявляє, а відтак може постати перед судом.

Отже суд всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених за клопотанням сторін кримінального провадження доказів - з точки зору достатності і взаємозв"язку, на які сторони посилаються, за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до таких висновків.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В той же час законодавець визначає суб"єктивну сторону умисного вбивства у формі умислу. Обвинувачений заперечив наявність у нього умислу на вчинення замаху на вбивство потерпілої.

Між тим, відповідно до ч.1 ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно з ч.2 ст.24 КК України умисел є прямим, якщо осба усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Виходячи із сукупності всіх обставин інкримінованого обвинуваченому злочину, зокрема, способу вчинення - нанесення одного неприцільного удару кухоннем ножем, характер та локалізацію отриманих потерпілою тілесних ушкоджень- у вигляді різаної рани шиї по попередньо-боковій поверхні зліва в середній третині з пересіченням 2/3 об`єму грудинно-ключично-соскоподібного м`язку, пошкодження поверхневих вен шиї, кровотечі, різаних ран 1,4,5 пальців лівої кисті, різаних ран долоні і 5 пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості відповідно до п.2.3.3 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, попередню поведінку та взаємовідносини обвинуваченого та потерпілої, які є сином та матір`ю, між ними виникла сварка на побутовому грунті, під час якої обвинувачений не мав на меті спричинити потерпілій смерть, суд прийшов до висновку, що настання смерті не охоплювалося умислом обвинуваченого на позбавлення життя (вбивства) потерпілої.

Так, відповідно до роз"яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров"я особи» замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідолюває суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки та бажає їх настання), а відтак, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна настати лише за наслідками, які фактично настали.

Згідно до роз"яснень, що містяться в п.22 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров"я особи» питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Указана правова позиція відображена також у постанові Верховного суду України від 31.01.2013р. у справі №5-32кс12 згідно якої замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результатту- це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Так, орган досудового слідства, обгрунтговуючи наявність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілої, послався на те, що обвинувачений умисно наніс своїй матері один удар кухонним ножем у життєво важливий органу- шию, при цьому кваліфікував дії обвинуваченого з ч.3 ст.15- ч.1 ст.115 КК України як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, при цьому пославшись на те, що обвинувачений виконав всі дії, які вважав необхідними для вбивства матері, але не довів злочин до кінця з причини, що не залежали від його волі.

Разом з тим, обставинами справи встановлено, що обвинувачений обмежився нанесенням лише одного неприцільного удару кухонним ножем, яким робив собі в цей час бутерброд, після криків потерпілої зразу же припинив свої злочинні дії, тобто, за наявності прямого умислу на вбивство потеріплої обвинувачений мав час і змогу довести цей злочин до кінця, а відтак, зазначені обставин у своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений діяв з непрямим умислом.

До того ж, як слідує з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_9 є рідною матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 , між ними не було неприязні, про що в суді неодноразово заявляла як сама потерпіла, так і обвинувачений, що також було засвідчено і показаннями допитаних у суді свідків, конфлікт виник на побутовому грунті, спонтанно, удар був одиничний і завданий не прицільно.

Про відсутність умислу на вбивство потерпілої свідчить і те, що, маючи для цього реальну можливість після поранення потерпілої, обвинувачений вжив заходів, щоб відвернути настання для потерпліої шкідливих наслідків, зокрема, перев`язав рану потерпілої.

Так, встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого щодо події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), допитаних у суді свідків та потерпілої, які є логічними та послідовними і узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_9 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до органів поліції від 26.12.2016р. /а.п.3/, протоколом огляду місця події від 26.12.2016р. з фототаблицями /а.п.5-7/, протоколами медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №859 та №860 від 26.12.2016р. /а.п.8/, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.12.2016р. /а.п.17-23/, даними протоколів отримання зразків для експертизи від 26.12.2016р. /а.п.26-29/, даними Висновку судово-медичної експертизи №567 від 26.12.2016р.-27.01.2017р. /а.п.71-74/ потерпілої ОСОБА_9 , даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицями від 25.01.2017р. /а.п.176-181/, Висновком судово-медичної експертизи №570 від 26.12.2016р.-23.01.2017р. /а.п.78-80/ обвинуваченого ОСОБА_7 , Висновками експертів №1-6,901,902 /а.п.84-85,89-90, 95-99, 104-108, 112-118, 122-127, 131-136, 140-145/, протоколом огляду предмета від 26.12.2016р. /а.п.57-59/.

З огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин даної справи суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_7 з ч.3 ст.15- ч.1 ст.115 КК України, як незакінчений замах на вбивство слід перекваліфікувати на ч.2 ст.125 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, з призначенням покарання за вказаним законом. При цьому колегія суддів враховує наявність у матеріалах справи /а.п.3/ заяви потерпілої про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Обставин, які пом"якшують покарання обвинуваченого на досудовому слідстві та у суді не встановлено, обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставин, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності під час судового розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує обставини вчиненого злочину, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога, фтізітра та психіатра на обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, є інвалідом 3-ї групи /а.а.152-161/ та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все ж можливе без ізоляції його від суспільства і до нього необхідно обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням в порядку ст.ст.75-76 КК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази і документи слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 застосований 12.10.2017р. у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, дата закінчення якого 11.12.2017р. включно, а відтак суд вважає, що до набрання вироком законної сили такий слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.91,94,370,374,376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбачено ч.2 ст.125 КК України та призначити йому за ч.2 ст.125 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

В порядку вимог ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації - Іршавський районний відділ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України; повідомляти Іршавський районний відділ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в Іршавський районний відділ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Визнанні постановою слідчого від 27.12.2016р. речові докази по справі: ніж, наволочка з подушки, чоловічий шерстяний светер та чоловічі підштанки (кальсони), які переданні на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Іршавського відділення поліції /а.п.57-59/ знищити; документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 застосований 12.10.2017р. у вигляді домашнього арешту строком 11.12.2017р. - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Роз`яснити обвинуваченому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3