Справа №583/341/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/819/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Путивль Сумської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованої, раніше неодноразово судимої, останнього разу вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі перший заступник прокурора Сумської області не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить вирок суду, змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_7 засудженою:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі та позбавлення волі на строк 1 рік із звільненням від відбування покаранням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року, який виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 обрано у виді тримання під вартою - до вступу вироку в законну.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік виконувати самостійно.

Постановлено стягнути на користь держави з ОСОБА_7 судові витрати по справі за проведення експертиз в сумі 263 грн. 88 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги перший заступник прокурора Сумської області вказує на те, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 вчинила інкриміновані злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України 09.10.2015 року та 09.10.2016 року, тобто до ухвалення попереднього вироку суду від 14.04.2017 року, а тому, покарання їй мало бути призначено за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. Проте, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання не дотримався вказаних вимог закону, і у резолютивній частині вироку не послався на ч. 4 ст. 70 КК України тобто не призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів, чим неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Від обвинуваченої ОСОБА_7 до апеляційного суду надійшло клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 09.10.2015 близько 15:25 год. ОСОБА_7 , прийшла до торгівельного центру «Дачний», що розташований за адресою вул. Армійська, 89-А, в м. Охтирка Сумської області, з метою купити взуття. Перебуваючи в середині ТЦ ОСОБА_7 зайшла до магазину дешевого одягу, що розташований в павільйоні № НОМЕР_1 і побачивши під столом у сумці гроші, скориставшись відсутністю продавця та інших осіб у приміщенні магазину, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння грошовими коштами, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала із сумки, що знаходилася під столом 3400 грн. що належала власнику магазину ОСОБА_9 , чим завдала потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. Після чого ОСОБА_7 вийшла з магазину, а викрадені гроші витратила на власні потреби.

Крім цього, 09.10.2016 року близько о 16:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу супермаркету «ЕКО-маркет Н-68» ТОВ «ЕКО» в м. Охтирка Сумської області по вул. Батюка, 47, проходячи біля стелажу лікеро-горілчаної продукції, вирішила таємно викрасти пляшку лікеру «Sheridan's» об`ємом 0,5л.. З метою приховання крадіжки, викрадену пляшку лікеру заховала під праву руку у середину свого верхнього одягу і вийшла з торгівельного залу супермаркету через касу, не розрахувавшись за товар. В подальшому викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ТОВ «ЕКО-маркет Н-68» завдано матеріальної шкоди на суму 439 грн.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та не заперечував щодо задоволення поданого обвинуваченою клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію», думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка просила задовольнити подане клопотання щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», а щодо поданої прокурором апеляційної скарги покладалася на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та клопотання підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не оспорюються.

При цьому, вид та розмір призначеного судом покарання, як за ч.1 ст. 185 КК України так і за ч.2 ст. 185 КК України, як окремо, так і за сукупністю вказаних злочинів, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, також в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується.

Що стосується тверджень прокурора в його апеляційній скарзі про те, що ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх слушними виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як вбачається з матеріалів даного кримінально провадження, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням, згідно ст. 76 КК України на неї відповідних обов`язків.

При цьому, як вбачається з оскаржуваного вироку, інкриміновані злочини, передбачені ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченою ОСОБА_7 було вчинено 09.10.2015 року та 09.10.2016 року, тобто, до ухвалення відносно неї вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року.

Тобто, в даному випадку, приймаючи рішення про призначення обвинуваченій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції мав остаточно призначити ОСОБА_7 покарання саме з посиланням на ч. 4 ст. 70 КК України.

Проте, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів вищевказаних вимог закону належним чином виконано не було, тобто суд не застосував закон, який підлягав застосуванню в даному випадку, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення, оскільки така зміна (приведення резолютивної частини вироку у відповідність до норм закону) не погіршує становища обвинуваченої. Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні.

Що стосується поданого обвинуваченою ОСОБА_7 клопотання про застосування до неї амністії, то колегія суддів також вважає, що воно підлягає задоволенню.

Так, ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», вказує, що амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810, який набрав чинності 07.09.2017р., звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які зокрема, - не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнана винною за вчинення злочинів передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, і вказані злочини, відповідно до ст. 12 КК України не є тяжкими, чи особливо тяжкими.

Також, як слідує з наявного в матеріалах провадження свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 04 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції (а.п.61) ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його матір`ю є ОСОБА_7 . При цьому, на підтвердження того, що відносно вказаної дитини обвинувачена позбавлена батьківських прав, вказані матеріали доказів не містять.

Передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році»» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» заборон для застосування до ОСОБА_7 амністії, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин обвинувачена ОСОБА_7 підлягає повному звільненню від покарання, призначеного вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2017 року, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року, відносно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженою:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року, яким ОСОБА_7 за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ст.ст.75,76 КК України призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік - виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Клопотання ОСОБА_7 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

На підставі п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Охтирського міськрайонного суду від 18 липня 2017 року.

Звільнити ОСОБА_7 , з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.