Справа № 129/2877/17
Провадження по справі № 1-кп/129/131/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" січня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000182 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину (сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , учасником бойових дій, несудимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

Установив:
Капітан ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_2 на посаді командира взводу командно-штабних машин, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду 17.07.2017 року під час перебування у відрядженні у м. Маріуполь Донецької області та повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на залізничному вокзалі м. Маріуполь самовільно залишив місце служби та поїхав до місця проживання своєї знайомої в АДРЕСА_4 , де проживав і проводив час на власний розсуд до 21.08.2017 р. - дня добровільного прибуття до військової прокуратури.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_2 , без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду 17.07.2017 року під час перебування у відрядженні у м. Маріуполь Донецької області та повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на залізничному вокзалі в м. Маріуполь самовільно залишив місце служби та поїхав до місця проживання своєї знайомої в АДРЕСА_4 , де проживав і проводив час на власний розсуд до 21.08.2017 р. - дня добровільного прибуття до військової прокуратури.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього амністії, положень Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., а також пояснив, що він під час проходження військової служби у складі Збройних Сил України захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , виданого 16.02.2017 року т.в.о. начальника управління персоналу-заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_4

Обираючи обвинуваченому покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, з`явлення із зізнанням, відсутність судимості, наявність на його утримані малолітньої дитини.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, який є тяжким стосовно ст. 12 КК України злочином і не є особливо тяжким стосовно ст.12 КК України злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, а на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. в установленому порядку його визнано особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , виданого 16.02.2017 року т.в.о. начальника управління персоналу-заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_4 , і він не заперечує проти застосування щодо нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., то він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк три роки у зв`язку з актом амністії на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: