гСправа № 358/109/18 Провадження № 1-кп/358/57/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Богуславського районного суду Київської області угоду про примирення від 23.01.2018 року між обвинуваченим та потерпілим у кримінальному провадженні № 0000031 від 16.01.2018 року по обвинуваченню за ч. 1 ст. 190 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка, Монастирищенського району Черкаської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в кінці вересня 2017 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, проводячи ремонтні роботи у будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , що виразилось у використанні особливих довірливих відносин, попросив у останнього, без наміру повернути, у тимчасове користування ноутбук марки «ASUS» модель A9RP, на що ОСОБА_4 дав згоду.

В подальшому, ОСОБА_5 заволодівши шляхом обману та зловживання довірою вищевказаним ноутбуком, розпорядився ним на власний розсуд, а саме віддав ОСОБА_6 в рахунок погашення свого боргу, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 750 грн. 00 хв..

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто ОСОБА_5 обвинувачується в умисному заволодінні майном потерпілого ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою (шахрайстві), на загальну суму 750 грн. 00 коп..

До початку підготовчого судового засідання 23.01.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину, збитки злочином потерпілому відшкодовано, потерпілий претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за 389-1 КК України, беззастережно визнав обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечив щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, потерпілий не має претензій майнового характеру до обвинуваченого, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КПК України як умисні дії, які виразились в умисному заволодінні майном потерпілого ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 190, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, ноутбук марки «ASUS» модель 9ARP, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 слід залишити потерпілому, судові витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання судом не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 474, 475 КПК України,

суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23.01.2018 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000031 від 16.01.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Речовий доказ по справі, ноутбук марки «ASUS» модель 9ARP, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Головуючий суддя ОСОБА_1