Справа № 507/1199/16-к
Провадження № 1-кп/493/23/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта кримінальне провадження № 1-кп/493/23/17 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Саврань Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм з виконанням обов`язків слюсаря у ФОП ОСОБА_8 , маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-вироком Савранського районного суду від 29.01.2013 р. за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, звільненого ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.09.2014 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 8 днів,
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 1 КК України,
ОСОБА_7 , будучи відповідно до вироку Савранського районного суду від 29.01.2013 року, що набрав законної сили 14 лютого 2013 року, засудженим за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, перебуваючи з 02.10.2014 року на обліку Савранського районного підрозділу Балтського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Одеській області, будучи обізнаним про позбавлення права керування транспортними засобами, а також попередженим, що у разі ухилення від відбування покарання матеріали відносно нього будуть направлені до прокуратури для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, умисно не дотримався покладеного на нього обов`язку та ухилився від позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, оскільки 01.09.2015 року о 08:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, протиправно здійснював керування комбайном «КЗС-1218», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково та пояснив, що дійсно 01.09.2015 року керував вищевказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак про те, що потрібно здати у відповідні органи посвідчення тракториста-машиніста і не здійснювати керування комбайном його ніхто не попереджав. Тільки після складення протоколу про адміністративне правопорушення йому було роз`яснено, що він не мав права керувати комбайном. В останньому судовому засіданні пояснив, що зараз після відповідних роз`яснень, він зрозумів, що порушив вимоги покладені на нього вироком суду та свою вину визнає, просить суд застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Проте, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, його вина повністю доведена дослідженими судом доказами:
- показами свідка ОСОБА_9 , працюючого старшим інспектором Савранського РС пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, який підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває на обліку у Савранському РС пробації (на той час кримінально-виконавча інспекція) з 02.10.2014 року, як засуджений вироком Савранського районного суду від 29.01.2013 року до додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. ОСОБА_7 з`явився до КВІ 07.10.2014 року та був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, йому було роз`яснено, що він позбавлений права керувати будь-якими транспортними засобами. Також в цей день йому ставилися запитання про наявність у нього посвідчення водія, на що він відповідав, що посвідчення водія у нього було вилучено, про те, що в нього є ще посвідчення тракториста-машиніста, засуджений не сказав. Неодноразово він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а також попереджений про наслідки ухилення від відбування зазначеного покарання. 08.10.2015 року з ВДАІ з обслуговування Савранського та Любашівського районів УДАІ ГУМВС України в Одеській області до Савранського РС пробації було надіслано інформацію про складення на ОСОБА_7 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за порушення правил дорожнього руху та вилучення посвідчення тракториста-машиніста. Савранським районним судом його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому було вирішено направити матеріали в прокуратуру;
- копією вироку Савранського районного суду від 29.01.2013 року (а.кр.п. 91-92), який набрав законної сили, підтверджує, що ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, який для виконання в частині призначеного покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки направлено Савранському РП КВІ УДПтС України в Одеській області 17.09.2015 року;
- копією ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.09.2014 року був звільнений умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 8 днів (а.кр.п. 93);
- копією підписки (а.кр.п. 95) про те, що ОСОБА_7 07.10.2014 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що розписався;
- копією повідомлення ВДАІ з обслуговування Савранського та Любашівського районів УДАІ ГУМВС України в Одеській області (а.кр.п. 101) підтверджується, що на ОСОБА_7 був складений протокол про адміністративне правопорушення та вилучено посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 ;
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 192151 від 01.09.2015 року зазначено, що 01.09.2015 року о 08:00 год. на 63 км а/д Житомир Могильов-Подільський, ОСОБА_7 , керував комбайном «КЗС-1218», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нерозбірлива вимова). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України. При складенні даного протоколу було вилучено посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 (а.кр.п. 102-103);
- копією постанови Савранського районного суду Одеської області від 07.10.2015 року у справі про адміністративне правопорушення (а.кр.п. 105) ОСОБА_7 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за порушення водіями транспортних засобів Правил Дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., який обвинувачений сплатив (а.кр.п. 106);
- даними особової справи № 5/2014, заведеної 02.10.2014 року Савранським районним підрозділом Балтського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Одеській області оглянутими в судовому засіданні, з яких вбачається, що 07.10.2014 року ОСОБА_7 надав підписку про те, що він ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Окрім того, цього ж дня з ним була проведена бесіда, під час якої йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 2 роки, про що він розписався. Також 25.12.2014 року, 10.03.2015 року, 21.05.2015 року та 20.08.2015 року він був повторно ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а також попереджений про наслідки ухилення від відбування зазначеного покарання;
- даними адміністративної справи № 512/736/15-п стосовно ОСОБА_7 по ст. 130 ч. 1 КУпАП оглянутими в судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., який обвинувачений сплатив;
- даними кримінальної справи № 1525/768/2012 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 2 КК України оглянутими в судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_7 під час його допиту повідомляв, що в нього є посвідчення водія котегорій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за посвідчення тракториста-машиніста нічого не казав, був в судовому засіданні під час оголошення вироку і йому було відомо про призначене покарання, і про те, що за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки передбачено кримінальну відповідальність йому було достеменно відомо.
Отже, як вбачається з вищевикладеного, ОСОБА_7 , будучи обізнаний в тому, що він позбавлений права керування транспортними засобами строком на два роки за вчинення кримінального правопорушення з наведеними вище тяжкими наслідками, на шлях виправлення не став, та умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ухилився він його виконання.
Зазначене вказує на те, що діяння, яке поставлене в провину ОСОБА_7 саме за даних конкретних обставин, що склались, містить ознаки посягання на охоронювані ч. 1 ст. 389 КК України інтереси правосуддя в частині забезпечення обов`язковості виконання покарання, призначеного вироком суду.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 в ухиленні від позбавлення права займатися певною діяльністю (правом керування) особою, засудженою до цього виду покарання, є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 389 КК України.
При цьому пояснення обвинуваченого про те, що потрібно здати у відповідні органи посвідчення тракториста-машиніста на право керування транспортними засобами і не здійснювати керування комбайном його ніхто не попереджав не знайшли свого підтвердження, оскільки, як це достовірно підтверджується показами свідка, вироком суду від 29.01.2013 року, підпискою про ознайомлення з умовами та порядком відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, ОСОБА_7 був в судовому засіданні під час оголошення вироку і йому було відомо про призначене покарання, і про те, що за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки передбачено кримінальну відповідальність йому було відомо. А тому суд вказані пояснення до уваги не бере та вважає їх такими, що повністю спростовані дослідженими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.
При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліках в лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить часткове визнання вини, перебування на утриманні неповнолітньої дитини 2008 року народження.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив злочин проти правосуддя невеликої тяжкості. Проте притягувався до адміністративної відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, зазначена поведінка обвинуваченого, який після вчинення тяжкого злочину проти безпеки руху за ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок якого було спричинено тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, через деякий час після звільнення його умовно-достроково по основному покаранню, всупереч забороні суду, став керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що на думку суду, свідчить про зухвалий характер дій ОСОБА_7 , його суспільну небезпеку та відверте не бажання ставати на шлях виправлення. У зв`язку з цим, він, на переконання суду, підлягає більш суворому виду покарання, з альтернативних, передбачених ч. 1 ст. 389 КК України, а саме у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 судимий вироком Савранського районного суду від 29.01.2013 р. за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, звільненого ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.09.2014 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 8 днів.
Покарання ОСОБА_7 , необхідно призначити із застосуванням ст. 71 КК України, призначити остаточне покарання шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, так як він вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від раніше призначеного покарання, не відбувши його повністю.
З огляду на те, що остаточне покарання ОСОБА_7 має бути визначене за сукупністю вироків, останній не підлягає звільненню від його відбування, на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив злочин за даним вироком, не відбувши покарання за злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України, тому він не є суб`єктом амністії за сукупністю вироків.
Процесуальні витрати відсутні.
Також призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі, суд, враховуючи, що останній має постійне місце проживання, під час розгляду справи вчасно з`являвся за викликами суду, з метою запобігання можливості ухилення від відбування покарання, знаходить необхідним до набрання вироком чинності обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Савранського районного суду Одеської області від 29.01.2013 р. та до відбуття засудженому призначити 1 (рік) рік 5 (п`ять) місяців 23 дні позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його взяття під варту.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком чинності запобіжний захід особисте зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_7 не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, прибувати до суду за кожною вимогою.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому, захиснику та прокурору вручити негайно після його проголошення.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
СУДДЯ: