ун. № 759/8579/17 пр. № 1-кп/759/554/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий: - 24.10.2005 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України на чотири роки та два місяці позбавлення волі; - 13.12.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України на три роки три місяці позбавлення волі; - 10.11.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на п`ять років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження потерпілий ОСОБА_7 .

В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2016 року під час зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (засуджений за вказаним обвинуваченням вироком Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року), які мали судимість за вчинення крадіжок та грабіж, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , вирішили з метою власного збагачення за рахунок чужого майна спільно повторно здійснити крадіжку чужого майна, яке належить мешканцям вказаного будинку, вступивши у такій спосіб у попередню змову на повторне вчинення крадіжки.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, того ж дня приблизно о 17 год 20 хв, діючи повторно з корисливих мотивів і єдиним злочинним наміром, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 піднялися під`їздом згаданого будинку на 16-тий поверх, де діючи узгоджено між собою, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігав, привласнили з підсобного приміщення, до якого був вільний доступ, чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: чоботи гумові рибацькі «NordMen», окуляри «Shamano» у футлярі, дві рибацькі котушки з рибацьким шнуром, спінінг «tenax piccolo 180» з котушкою, риболовні блешні в кількості 26 шт та «воблери» в кількості 15 шт, садок плетений, спінінг «GUANGWEI reaction Spin 10-30g 210» в чохлі, сумку дорожню синього кольору, а всього майна на загальну суму 6 623 грн., після чого ОСОБА_8 та вказана особа з місця злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним разом з НОВІКОМ злочину, пояснивши, що дійсно, 14 листопада 2016 року близько 17 год 20 хв, знаходячись на 16 поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, попередньо домовившись з раніше знайомим НОВІКОМ про спільне повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно взяли з підсобного приміщенні, в якому зберігались особисті речі мешканців будинку та двері якого були незамкнені, чуже майно (чоботи гумові рибацькі, окуляри «Shamano» у футлярі, дві рибацькі котушки, два спінінги, риболовні блешні в кількості 26 шт та «воблери» в кількості 15 шт, садок плетений, сумку дорожню та інші речі), вартість якого на загальну суму 6 623 грн. та належність потерпілому МЕЛЬНИКУ не оспорював, після чого з місця злочину втекли, розпорядившись цим майном на власний розсуд. Під час досудового розслідування все вказане майно було повернуте власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 14 листопада 2016 року за попередньою змовою групою осіб вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_9 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про його особу, який судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, характеризується посередньо, суспільно корисною працею не займається, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, що усуває сумніви в їх осудності, одружений та має на утриманні малолітню дитину. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , суд визнає їх щире каяття. Обставин, що обтяжує йому покарання, не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд призначає ОСОБА_10 покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, при цьому правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Остаточне покарання ОСОБА_10 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням та іспитовим строком - невідбута частина становить п`ять років.

Захисник, якого підтримав обвинувачений, заявив клопотання про застосування акта амністії та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання, оскільки той має малолітню дитину, а вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості.
Заслухавши думку сторін провадження, в тому числі прокурора, який не заперечував проти застосування акта амністії, проаналізувавши заявлене копотання, суд виходить з такого

Злочин, за вчинення якого засуджується ОСОБА_5 , є умисним і не є тяжким, тобто згідно із ст. 1 Закону на нього поширюється цей закон, відповідно до вимог ст. 10 якого його виконання покладається на суди.

В силу п. «в» ст. 1 Закону звільняються від відбування покарання особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Як видно з досліджених судом документів: свідоцтво про народження від 27 березня 2014 року, ОСОБА_5 має малолітнього сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та не позбавлений батьківських прав.

На підставі наведеного, не вбачаючи передбачених законом перешкод для застосування акта амністії до ОСОБА_12 , в тому числі і передбачених ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році та ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, керуючись ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році, та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 177179, 183, 194, 366, 368, 371, 373-377 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_10 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з актом амністії.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_12 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ скасувати. Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду негайно.

Речові докази після набрання вироком законної сили - особисті речі потерпілого - використовувати за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_14