Справа № 631/553/17
Провадження № 1-кп/626/209/2017
Красноградський районний суд Харківської області

15 вересня 2017 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: зінченко л.в.,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лихове Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, не працюючого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, раніше судимий:
- 18.07.2013 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 19.02.2016 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, на даний час судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 12.06.2017, приблизно о 14.00 годині, знаходився на ставку «Бистрицький» в с.Палатки Нововодолазького району Харківської області, де відпочивав та вживав спиртне.
Після цього в цей же день близько 16.00 години на ставок прийшла ОСОБА_6 , яка при собі мала мобільний телефон марки «Lenovo», модель «S750», який належав її матері, ОСОБА_7 . Перебуваючи на ставку, близько 18.30 години, ОСОБА_8 залишила у кишені свого одягу зазначений мобільний телефон, що помітив ОСОБА_5 , у якого одразу виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна - зазначеного мобільного телефону. У вказаний час, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою самостійного незаконного збагачення, скориставшись тією обставиною, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вийняв із кишені одягу ОСОБА_6 мобільний телефон «Lenovo», модель «S750», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , з вміщеною в ньому сім картою мобільного оператора «МТС», на рахунку якої грошові кошти були відсутні, після чого залишив зазначене місце відпочинку та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, а саме віддав його своєму знайомому, ОСОБА_9 .
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме що 12.06.2017, приблизно о 16.00 годині він знаходився на ставку в с.Палатки Нововодолазького району Харківської області, де відпочивав та вживав спиртне. В цей час на ставок прийшла ОСОБА_6 , яка при собі мала мобільний телефон марки «Lenovo», і близько 18.30 години у нього виник умисел на його крадіжку, для чого він з кишені її одягу вкрав зазначений мобільний телефон, який в подальшому продав за 1500 грн.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.
За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст.65-67 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає повне визнання провини, щиросердечне розкаяння в скоєному, сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає скоєння злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, викладені вище, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка ніяких претензій до обвинуваченого не має, в зв`язку повним погашення завданих збитків, і вважає, що покарання ОСОБА_5 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
При цьому оскільки обвинувачений ОСОБА_5 19.02.2016 року був засуджений Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75, ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, то відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.
При застосуванні правил ст.71 КК остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив новий злочин 12.06.2017 року, тобто до повного відбуття покарання призначеного вироком Нововодолазького районного суду від 19.02.2016 року, то остаточне покарання йому необхідно призначити з застосуванням ст.71 КК України, шляхом часткового складання покарань.
Оскільки відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_5 під час досудового слідства та судового розгляду не обиралася, то після набрання вироком чинності, останньому необхідно обрати її у вигляді тримання під вартою та направити його для відбування покарання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.
Речові докази по справі відсутні.
Відповідно до ст.124 КПК України, документально підтверджені судові витрати, стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.02.2016 року у вигляді 1(одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3(трьох) років 1 місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 після набрання вироком чинності обрати у вигляді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя