Ухвала іменем україни 11 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю прокурора засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року щодо нього.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2012 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 , звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди 5257,86 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 120000 грн.

Постановлено Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Одеського НДІСЕ МЮ України процесуальні витрати у сумі 294 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року постановлено вважати вірним у вступній частині вироку, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, дату його ухвалення 20 листопада 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Як визнав встановленим суд, приблизно о 09 год 40 хв 07 квітня 2013 року, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Ніссан Максіма», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по прилеглій території ТЦ «Середньофонтанський», з боку торгівельних приміщень в напрямку проїжджої частини вул. Семінарська у м. Одесі, переконавшись, що на полосі по вул. Семінарській по якій рух транспортних засобів організований зліва на право по ходу його руху, автомобілів немає, почав виконувати поворот наліво та перевівши свій погляд вправу сторону, переконуючись у відсутності автомобілів, при цьому не слідкував дорожньою обстановкою, яка розгорталась на тій полосі, на яку маневрував, що позбавило його можливості своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину вул. Семінарська, рухаючись справа на ліво по ходу його руху, та вчасно застосувати гальмування, що і призвело до наїзду на вказаного пішохода, чим допустив порушення вимог п.п. 2.3. «б»; 10.1; 10.2; 12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Після вчинення ДТП, водій ОСОБА_6 в порушення вимог, п. 2.10 «в» Правил дорожнього руху України, перемістив свій автомобіль з лівого ряду, де він зупинився після ДТП, на правий тротуар.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
В обґрунтування наведеного вказує, що призначена йому міра покарання у виді обмеження волі за інкримінований злочин є занадто суворою.
Крім того зазначає, що суд першої інстанції проігнорував порушення потерпілою вимог п.п. 4.7, 4.9 Правил дорожнього руху України та не врахував ступеня вини при задоволенні позову, чим порушив п.5 ст.128, п.п. 2, та 4 ст.1193 ЦК України, за якими шкода спричинена потерпілій, за наявності її вини, повинна бути зменшена.
Також вказує, що суд проігнорував клопотання про проведення повторного експертного дослідження, а саме: повторного дослідження обставин стосовно його вини, щодо можливості чи неможливості уникнути ДТП, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону, принципу диспозитивності та змагальності сторін закріплених у статтях 22, 26 КПК України, свободи подання доказів до суду п.2 ч.4 ст.42 КПК України.
Вважає, що під час постановлення ухвали судом апеляційної інстанцій порушено вимоги ст.419 КПК України.

В запереченнях на касаційну скаргу потерпіла ОСОБА_7 просить касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а судові рішення без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який доводи касаційної скарги підтримав і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти касаційної скарги засудженого, просив судові рішення залишити без зміни, перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, запереченнях на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412КПК України).
У відповідності з вимогами ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

У відповідності із ст.419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою і положення закону, якими керувався суд.

Як вбачається з ухвали суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 не були дотримані вказані вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не дано належну оцінку викладеним доводам апеляційної скарги засудженого.

Зокрема, засуджений вказував на те, що судом апеляційної інстанції при винесенні рішення не надано належної правової оцінки висновку судово-автотехнічної експертизи, обставин наїзду автомобіля, за яким ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути ДТП та порушив пункти 10.1., 10.2., 12.3 Правил дорожнього руху України, який потребував повторного дослідження; а також залишено поза увагою вимоги ч.ч. 2 та 4 ст.1193 ЦК України.

Разом з тим, в порушення вимог ст.419 КПК України відповіді на ці доводи в ухвалі апеляційним судом не дано та не наведено мотивів для залишення апеляційної скарги засудженого без задоволення.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.412 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу, в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами ст.419 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

судді:

_________________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3