Справа № 366/265/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/18/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 21.02.2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Першотравневе, Овруцького району, Житомирської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 27.12.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.. 75 КК України звільнено від покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 рік,

визнано винним за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Керуючись ч.1 ст.72 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік переведено в більш суворий вид, а саме позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів по справі, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком, 16.01.2017 року, близько 2-ї години, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташований по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які в його склались із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руку в скроневу ділянку голови ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми лівої скроневої ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний та протиправний умисел, направлений на нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , знаходячись за вказаною ж адресою, за допомогою складного ножа, який він тримав в своїй правій руці, провів лезом вказаного ножа по потиличній ділянці голови ОСОБА_9 , чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани потиличної ділянки голови з переходом на задню ділянку шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок Іванківського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року змінити та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Вважає, що судом першої інстанції не враховано обставини за яких почалася бійка. Зазначає, що потерпілий будь-яких претензій до нього не має. Вказує, що судом першої інстанції залишено без уваги, що він має на утриманні чотирьох дітей, проживає разом з колишньою дружиною однією сім`єю, має регулярний заробіток.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

прокурора, який проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечував та просив відмовити в її задоволенні;

вивчивши матеріали справи, дослідивши характеризуючі обвинуваченого матеріали, вислухавши учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 , та кваліфікації його дій за вчинення інкримінованого йому злочину, учасниками судового розгляду не оспорюється.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Переглядаючи вирок суду в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України, та повною мірою врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи, ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, суд врахував конкретні обставини вчинення обвинуваченим злочину дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав, які указують на те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції обгрунтованим, оскільки обвинувачений раніше судимий, вчинив злочини під час іспитового строку за вироком Іванківського районного суду Київської області від 27.12.2016 року, яким його було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Отже, на переконання колегії суддів, прийняте судом першої інстанції рішення про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначення ОСОБА_8 покарання без застосування ст.75 КК України мотивовано належним чином, а тому викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про необхідність призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Колегія не заходить підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, оскільки, як вбачається з його пояснень, наданих в суді першої інстанції, він вину визнавав лише формально, до кінця не усвідомив, що скоїв злочин, та наслідки даного злочину, вчинив злочин в період іспитового строку, що дає підстави вважати, що належних висновків для себе він не зробив.

За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки його апеляційна скарга не містить належного обґрунтування та переконливих доводів щодо незаконності вироку.

Таким чином, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для його зміни, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :
(підписи)