Справа № 192/158/18
Провадження № 1-кп/192/113/18
В И Р О К
Іменем України
"22" березня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження № 0000049, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , має неповну середню освіту, який не працює, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 23 січня 2018 року приблизно об 11 год. 00 хв., керуючись умислом направленим на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистою наживи, шляхом вільного доступу знаходячись за місцем свого мешкання на території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел шляхом демонтажу літнього вуличного душу, що належить ОСОБА_5 , таємно викрав металеві вироби, а саме: два металевих швелера кожний довжиною 2,22 м, шириною 10 см (розмір 100), товщиною металу 1 см, загальною вартістю 457 грн. 68 коп., два металевих листа кожний розміром 1х0,8 м, товщиною металу 2 мм, загальною вартістю 301 грн. 44 коп., сім металевих листів, кожний розміром 1,27х0,41 м, товщиною металу 2 мм, загального вартістю 687 грн. 72 коп., що належать ОСОБА_5 , на загальну суму 1446 грн. 84 коп. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1446 грн. 84 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Показав, що 23 січня 2018 року він прокинувся за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , де він орендує будинок. Побачивши, що в нього відсутні продукти харчування, він вирішив викрасти металеві вироби з яких зроблений літній душ, що знаходився на земельній ділянці поруч з будинком та заробити на цьому гроші. Розібравши душ він погрузив металеві вироби на велосипед і відвіз їх до пункту прийому металобрухту, де за них отримав 750 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що в січні 2018 року їй подзвонила сусідка і повідомила, що її літній душ, якій вона будувала за адресою: АДРЕСА_1 зник, вона повідомила про цей факт працівників поліції.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ступеню інвалідності немає, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 , покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки призначенням даного виду покарання буде досягнуто мети покарання визначеної ст. 50 КК України. Суд вважає, що призначення більш суворого виду покарання, на якому наполягала сторона обвинувачення, з врахуванням особи обвинуваченого і обставин злочину, є недоцільним.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1