Справа № 442/6776/17
Провадження № 1-в/442/253/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника адміністрації ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області заяву засудженого щодо застосування Закону України „Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Черкез, Азербаджан, громадянина Азербаджану, не одруженого, з вищою освітою, до засудження не працюючого, раніше не судимого, засудженого 03.02.2017 Центрально-міськимрайонним судом м. Кривого рогу за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі,
в с т а н о в и в :
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України „Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII.
Засуджений, представник адміністрації колонії та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просять його задовольнити. Засуджений дав згоду на застосування до нього амністії.
Перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань.
Відповідно до статті 10 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII (надалі за текстом - Закон) виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
ОСОБА_5 засуджений 03.02.2017 Центрально-міськимрайонним судом м. Кривого рогу за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі.
Початок терміну відбування покарання 03.05.2016, кінець терміну 05.04.2021.
Стаття 2 Закону України „Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні та статті 9 цього Закону).
Відповідно до статті 11 вищезазначеного Закону рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення. Неявка цієї особи не зупиняє розгляду справи.
Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що він вчинив тяжкий злочин, за який йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Надав суду докази про його участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення перебував безпосередньо в районі антитерористичної операції, що в нотаріально завірених свідченнях підтвердили ОСОБА_6 (посвідчення від 09.06.2017 серії А № 0017) та ОСОБА_7 (посвідчення від 19.01.2017 серії А № 0009).
За таких обставин суд вважає можливим застосувати до засудженого ст. 2 Закону України „Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII .
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 107 КВК України, ч. 1 п. 2 ст. 357, 372 КПК України, ст. 2 Закону України „Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII, суд
у х в а л и в :
Заяву засудженого ОСОБА_5 щодо застосування Закону України „Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання згідно ст. 2 Закону України „Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 № 1810-VIII.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.
Cуддя ОСОБА_1