Справа № 457/28/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/741/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 зі змінами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року відносно ОСОБА_8 ,
з участю прокурора ОСОБА_9 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 03 квітня 2017 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ст. 395 КК України до трьох місяців арешту,

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасовано та звільнено його з зали суду.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 06 листопада 2016 року о 17 год. 30 хв., перебуваючи на сходах біля під`їзду №1, буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою збагачення, з лівої кишені куртки ОСОБА_10 відкрито, повторно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 260 грн.

В апеляційній скарзі начальник Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , неоспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Зазначає, що ОСОБА_8 було раніше засуджено вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 03 квітня 2017 року за ст. 395, ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту, яке підлягало реальному виконанню.

Наголошує, що вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року, обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за злочин вчинений 06 листопада 2016 року, тобто до постановления вироку від 03 квітня 2017 року, а саме, за ч.2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком один рік шість місяців та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Звертає увагу на те, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не врахував вирок Дрогобицького міськрайонного суду від 03 квітня 2017 року і відповідно до вимог ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України мав призначити виконувати окремо покарання за цим вироком та покарання призначене Дрогобицьким міськрайонним судом.

Вважає, що в ході перегляду судового рішення необхідно дати оцінку правильності призначеного покарання з метою недопущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, зокрема перевірити документи, які стосуються попередніх судимостей ОСОБА_8 , оскільки такі досліджені судом першої інстанції не повністю.

Просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України та ст. 72 КК України, покарання за цим вироком та покарання, призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ст. 395, ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту, виконувати самостійно.

Заступником прокурора Львівської області ОСОБА_7 в порядку ст. 403 КПК України подано зміни до апеляційної скарги начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в яких він покликається на те, що ст. 70 КК України передбачено, що покарання за сукупністю злочинів призначається виключно шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Зазначає, що самостійне виконання покарань ст. 70 КК України не передбачено, а тому просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року відносно ОСОБА_8 змінити.
У резолютивній частині вироку зазначити, що покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року у виді трьох місяців арешту, слід виконувати самостійно. У решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 зі змінами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Вина ОСОБА_8 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 03 січня 2017 року змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, який ухвалою підготовчого судового засідання цього ж суду, було продовжено до 22 травня 2017 року. Разом з тим, 03 квітня 2017 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, обвинуваченого ОСОБА_8 засуджено за ст. 395, ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту.
В подальшому, вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року, обвинуваченого ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 186, ст.ст. 75, 76 КК України до чотирьох років позбавлення волі та звільнено з-під варти в залі суду.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що покарання призначене за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 повністю відбув, а тому не вбачає правових підстав виконувати таке самостійно від покарання, призначеного за цим вироком.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 зі змінами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4