Дата документу Справа № 316/129/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/129/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1774/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з Енергодарським міським судом Запорізької області),

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянський слідчий ізолятор №11»),
ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено:

- за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України до 1 року обмеження волі;

- за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили. Зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 18 червня 2015 року по 17 листопада 2016 року та з 09 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, посилаючись на повне визнання ним своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на його утримання малолітньої дитини, його стан здоров`я, відсутність претензій від потерпілого, просить застосувати ст.69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 04 грудня 2016 року приблизно о 07-00 годині, знаходячись на першому поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , умисно, з метою протиправного заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку з плеча потерпілого ОСОБА_9 , заволодів шкіряною барсеткою, в якій знаходилося майно останнього, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 16 319 грн.

Крім того, після відкритого заволодіння барсеткою потерпілого ОСОБА_9 , 04 грудня 2016 близько о 07 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, діючи умисно, з раніше викраденої барсетки потерпілого таємно викрав банківську картку «Промінвестбанк» на ім`я ОСОБА_9 , та у період часу з 07 години 26 хвилин до 08 години 22 хвилини, маючи при собі цю банківську картку, усвідомлюючи, що за допомогою такого платіжного інструменту обслуговується розрахунковий рахунок ОСОБА_9 , на якому зберігалися грошові кошти в сумі 3 931 грн 61 коп., маючи умисел на таємне викрадення чужих грошей, які належали потерпілому ОСОБА_9 , діючи повторно, з корисливих мотивів розраховувався за допомогою банківської картки за придбаний товар в магазинах «Юлія», «АТБ», «Асоль», у відділеннях магазину мережі «Вадим», таким чином заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 1907 гривень 07 копійок, що підтверджується випискою з банківського рахунку «Промінвестбанк», тим самим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і вважав вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчинених правопрушень, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся, однак є раніше судимою особою, за місцем проживання та роботи характеризується посередньо, його стан здоров`я та сімейний стан. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, належну процесуальну поведінку у суді, та складні життєві обставини. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій статей обвинувачення, та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Обґрунтовано суд призначив покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ч.1 ст.70 та ст.71 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , вже враховані судом при призначені йому покарання та правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України і підстав для застосування ст.69 КК України та призначення більш м`якого покарання не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4