АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/493/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 621/680/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 12 вересня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва РФ, громадянин України, не одружений, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) 01.08.2008 року вироком Красноградського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 2) 19.12.2011 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; 3) 12.04.2016 року вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, відносно якого 15.11.2016 року Валківським ВП ГУНП в Харківській області направлено угоду про примирення за ч.1 ст. 162 КК України,
засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання -3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 12.04.2016р. у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі остаточне покарання за сукупністю вироків призначено ОСОБА_8 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вироком встановлено, що ОСОБА_8 27.03.2017 року близько 12 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 вирішив скоїти викрадення чого майна.
З цією метою ОСОБА_8 , перестрибнувши через паркан, потрапив на подвір`я вищевказаного домоволодіння, через незачінені двері проник до житлового будинку, звідки таємно, повторно, з метою наживи намагався викрасти грошові кошти 300 грн., 2 сережки із золота 500 проби вагою 2, 23 гр., вартістью 1185, 56 грн., каблучку із золота, 585 проби, вагою 3, 29 гр., вартістью 2046,41 грн., а всього на загальну суму 3531, 97 грн. ОСОБА_8 не встиг розпорядитися викраденим майном, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину.
В апеляційних скаргах:
-обвинувачений просить переглянути вирок, оскільки вину у скоєнні злочину не визнав, вважає, що фактично його вина не була доведена. Зазначив, що справа була оформлена з чисельними порушеннями та розглядалася з обвинувальним ухилом, потерпіла в судове засідання не з`являлася. Також просить застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України;
-захисник просить скасувати вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, досліджені докази не доводять вину обвинуваченого. Просить врахувати показання ОСОБА_10 , відповідно до яких він злочину не вчиняв, зайшов до будинку, щоб попити води, де його побили, зв`язали та поклали до кишені золоті прикраси. Дана версія сторони захисту судом перевірена не була, потерпіла в суді не допитана, речові докази в суді не оглядалися.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважала вирок законним та обґрунтованим; обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 12.09.2017 року ОСОБА_8 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Захисник та обвинувачений оспорюють висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину з наведених в апеляційних скаргах підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду за вищенаведеним обвинуваченням засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.
Протокол огляду місця події від 27.03.2017 р., відповідно до якого в приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 виявлений безлад, речі розкидані по кімнаті. В кімнаті напроти входу знаходиться невідомий чоловік, який представився, як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При огляді одягу ОСОБА_8 виявлено гроші 300 грн., та полімерний пакет з виробами - кільце та пара сережок, які були вилучені. Також у кишені куртки виявлена пара печаток чорного кольору.
Показання свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в полдень 27.03.2017 р. він побачив, що в сусідський будинок, де мешкала його родичка проник невідомий чоловік. Він зайшов в цей будинок і побачив, що невідомий чоловік, як в подальшому стало відомо ОСОБА_8 викинув з шафи одежу на підлогу та намагався вийти з будинку На руках ОСОБА_10 були перчатки. Він повалив його на підлогу, зв`язав і звернувся до сусіда ОСОБА_12 , щоб той допоміг йому затримати злодія. Після чого визвав працівників поліції. При огляді одежі ОСОБА_10 знайшли гроші 300 грн. та золоті вироби пару сережок та каблучку, які належали його доньці.
Показання свідка ОСОБА_13 , сусіда потерпілої, про те, що до нього прийшов сусід ОСОБА_14 та повідомив, що до нього в будинок проник незнайомий чоловік та попросив зайти до нього до дому. Він зайшов в будинок та побачив чоловіка, який був зв`язаний та сидів на полу. Потім зайшли працівники поліції, які спитали як він опинився в будинку. Незнайомий чоловік, в подальшому стало відомо що він ОСОБА_8 , був в нетверезому стані. Повідомив, що він зайшов в гості. Він приймав участь разом з ОСОБА_14 в якості понятих. При огляді одежі ОСОБА_8 вилучили гроші 300 грн., пару сережок та каблучку. Обстановка в будинку була порушена. ОСОБА_10 в присутності його та інших осіб не заперечував, що викрав гроші 300 грн.. сережки та каблучку.
Постанова про залучення до справи вказаних речових доказів (а.с.91) та розписка потерпілої ОСОБА_15 про отримання речових доказів.
Висновок судово-товарознавчої експертизи від 28.03.2017р., згідно якого ринкова вартість сережки із золота вагою 2, 23 гр. 1185,56 грн., каблучки із золота вагою 3,29 гр. 2046,41 грн., разом 3231,97 грн.
Наведені показання свідків та письмові докази по справі належним чином оцінені судом першої інстанції, узгоджуються між собою, не містять у собі суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість, достовірність та підтверджують вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, а тому прийняті судом як належні та допустимі докази по справі, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку.
Версія сторони захисту щодо обмови ОСОБА_8 з боку свідка ОСОБА_11 перевірялася судом першої інстанції та не знайшла свого підтвердження.
Посилання в апеляціях, що судом не була допитана потерпіла по справі та не оглянуті речові докази, а тому розгляд справи є неповним - необґрунтовані.
Матеріали справи містять заяву потерпілої ОСОБА_15 , в які вона просить розглянути справу за її відсутності. Крім того, свідок ОСОБА_16 повідомив районному суду, що потерпіла знаходиться за межами України. Судом приймалися заходи для перевірки даного факту, направлявся відповідний запит до Державної прикордонної служби України (а.с. 61), проте інформація по суті запиту надана не була.
Органом досудового слідства речові докази по справі (гроші та ювелірні вироби) були передані для зберігання потерпілій, а тому, з урахуванням вищевказаних обставин, суд першої інстанції не мав можливості оглянути дані речові докази в судовому засіданні.
При цьому, матеріали справи містять опис даних речей, їх фотографії, ювелірні вироби були об`єктом дослідження експерта-товарознавця і ці матеріали були досліджені районним судом при розгляді справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи наведені обставини та положення кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що допит потерпілої та огляд речових доказів по справі не відбувся з об`єктивних причин, проте сукупність інших доказів по справі дозволила суду першої інстанції дійти обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого злочину поза розумним сумнівом.
Невизнання обвинуваченим своєї вини та підтримання даної позиції захисником є тактикою захисту по даній справі, показання ОСОБА_10 про непричетність до вчинення злочину перевірялися судом, спростовані викладеними у вироку доказами та не знайшли свого підтвердження.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого, захисника, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка та по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення.
Зазначені обставини спростовують доводи апеляцій, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
Порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які б могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення у кримінальному провадженні не встановлено.
Стосовно клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України апеляційним судом, колегія суддів зазначає наступне.
Оскаржуваним вироком суду, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 р.) ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.03.2017 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Таким чином, підстав для задоволення даного клопотання колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 12.09.2017 р. стосовно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: