Справа №295/1984/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0007363 від 30.11.2016р. стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.09.2008р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.3 ст.185КК України на 3 роки позбавлення волі;

-23.02.2010р. Бєлгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.153КК України на 9 років позбавлення волі

по обвинуваченню за ч.2 ст.156КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

законного представника потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 29.11.2016р. близько 14 години 15 хвилин знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де помітив малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій щодо неї.
З метою реалізації свого умислу,ОСОБА_5 в цей час, місці та за вказаних обставин, під приводом надання малолітній ОСОБА_8 солодощів привів останню до номеру НОМЕР_1 Учбово-методичного центру федерації профспілок освіти України, що за адресою: м.Житомир, вул.Кафедральна,5а, де діючи з сексуальних мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_8 , та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться малолітня особа, з метою збудження в останньої статевого інстинкту та задоволення власної статевої пристрасті, умисно вчинив розпусні дії фізичного характеру відносно малолітньої ОСОБА_8 , які виразились у непристойних дотиках до тіла потерпілої.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив, що 29.11.2016р. приїхав до м.Житомира для отримання необхідних документів у військоматі, оскільки звільнився з місць позбавлення волі та мав намір зареєструватися та проживати в м.Дніпрі. Поселився в готелі-профспілок по вул.Кафедральній,5а в м.Житомирі, а потім пішов в супермаркет за продуктами. Повертаючись в післяобідній час з магазину по дорозі зустрів дівчинку 11-12 років в червоній курточці та запитав її як пройти до готелю. Дівчинка погодилася показати. Підійшовши до готелю, запропонував дівчинці скуштувати солодощів та запросив зайти до нього в номер. Коли зайшли в номер, вхідні двері зачинив на ключ, пригостив дівчинку йогуртом. На столі лежав рулет та ніж. Дівчинка відрізала собі шматок рулету, стала його їсти з йогуртом, присіла на диван. З`ївши рулет дівчинка сказала, що їй потрібно іти додому. Коли став іти до дверей, дівчинка схопила його за руку, тому відштовхнув її, а вона стала кричати та плакати. Коли відчинив двері, побачив жінку, яка забрала дівчинку і повела в бік східців. Інша жінка, яка підійшла до його номеру запитала, що сталося, на що повідомив, що з дівчинкою різали та куштували рулет. До дівчинки не торкався, ніяких розпусних дій не вчиняв.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження показаннями потерпілої, законного представника потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 в присутності законного представника та педагога пояснила, що коли гралася недалеко від свого будинку, до неї підійшов чоловік з бородою, в окулярах в чорному костюмі з капелюхом на голові схожий на дідуся та попросив довести його до готелю, на що погодилася. Коли йшли по дорозі чоловік запропонував зайти до нього, щоб пригостити її рулетом, при цьому попросив, щоб в готелі коли будуть запитувати, представлятися донькою його друга. Коли зайшли в номер, чоловік зачинив двері на ключ, ножем розрізав рулет, який лежав на столі та пригостив її. Сказала, чоловіку, що піде додому, але він попросив залишитися та погратися в гру на заховування грошей. Дав їй одну грошову купюру в 20грн, попросив заховати. Вона заховала її в чобіток. Тоді чоловік почав просовувати свої руки їй під одяг та доторкатися до неї. Стала кричати, побігла до дверей, але вони були зачинені. На це чоловік показав їй ножа, почала плакати. Коли стала сильніше кричати в двері хтось став стукати, після чого чоловік їх відчинив. На коридорі стояли дві жінки, вибігла з номеру та їм розповіла що сталося.

Законний представник потерпілої ОСОБА_9 пояснила, що 29.11.2016р. донька мала сама йти зі школи додому, оскільки уроки в неї закінчувались в 13-45. Телефонувала доньці, але та не відповідала на дзвінки. Після 14 години знову зателефонувала, однак слухавку взяла якась жінка та повідомила, що донька в готелі і до неї чіплявся якийсь чоловік. Коли прибула в готель, там були вже працівники поліції, донька сиділа плакала. В послідуючому донька впізнала обвинуваченого як чоловіка, який до неї приставав в номері готелю.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що будучи адміністратором в учбово-методичному центрі федерації профспілок освіти України, що за адресою: м.Житомир, вул.Кафедральна,5а в кінці 2016р. поселила туди в готель обвинуваченого, який заплатив кошти за два дні проживання. Після оформлення необхідних документів дала обвинуваченому ключі від номера та він піднявся у номер. Через деякий час побачила обвинуваченого, який ішов по коридору. Потім за ним вийшли співробітниці готелю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 разом із дівчинкою, яка плакала та пішли в кабінет директора. Згодом приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона працювала технічкою в учбово-методичному центрі федерації профспілок освіти України в м.Житомирі. В кінці 2016р., точної дати не пам`ятає, коли перебувала в на п`ятому поверсі готелю в кімнаті № НОМЕР_2 в після обідній час із сусідньої кімнати почула сильний крик дівчинки. Разом із ОСОБА_16 підійшли до дверей кімнати звідкіля кричала дитина, вони були зачинені із середини, стали стукати. Через деякий час двері відчинив обвинувачений, двері притримував ногою. Побачила, що в кімнаті за обвинуваченим стояла дівчинка 8-9 років, яка була дуже схвильована, плакала, трусилася. На їх запитання повідомила, що дядя пропонував їй грати на роздягання за 20грн та мацав її тіло. ОСОБА_17 стала вимагати, щоб обвинувачений відпустив дівчинку, на що останній став пояснювати, що хотів пригостити дівчинку рулетиком. Потім дівчинка вибігла з номеру та пояснювала, що обвинувачений зустрів її на вулиці та попросив провести до готелю на що вона погодилася.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що в готелі працювала горничною, знаходилась разом із ОСОБА_18 в кімнаті №511. Почули крик дівчинки із кімнати №512. Підійшли до дверей, стали стукати, намагались відчинити двері, але вони були зачинені із середини. Коли стукала в двері, чула голос чоловіка, який говорив «Тихше, тихше, не кричи». Потім двері відчинив обвинувачений, який заселився перед обідом в цей номер, на запитання що трапилося, пояснював, що хотів пригостити дівчинку солодощами, але вона стала плакати. За ним в кімнаті стояла дівчинка, яка плакала, була дуже злякана, трусилася. Забравши дівчинку пішли з нею в кімнату №501, потім викликали працівників поліції.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.11.2016р. відповідно якого було прийнято заяву від ОСОБА_9 про вчинення невідомою особою неправомірних дій щодо її малолітньої доньки ОСОБА_19 в кімнаті АДРЕСА_3 (т.1 а.с.103).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2016р. відповідно якого свідок ОСОБА_20 серед пред`явлених їй фотознімків на фото №3 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яку бачила 29.11.2016р. в коридорі на п`ятому поверсі за адресою АДРЕСА_4 разом із дівчинкою на ім`я ОСОБА_19 та з яким конфліктувала з приводу його неправомірних дій (т.1 а.с.104-105).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2016р. відповідно якого свідок ОСОБА_12 серед пред`явлених їй фотознімків на фото №3 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка посилилася 29.11.2016р. в номер 512 готелю по вулиці Кафедральній,5а (т.1 а.с.106-107).

Даними протоколу огляду від 03.12.2016р. з якого слідує, що оглядалася кімната № НОМЕР_1 , що розташована на п`ятому поверсі учбово-методичного центру Федерації профспілок Житомирської області по АДРЕСА_4 , а також приміщення на першому поверсі центру, на столі виявлено журнал реєстрації проживаючих, на 64 сторінці якого мається запис про те, що в 29.11.2016р. в кімнату №512 поселився ОСОБА_5 та оглянуто анкету на якій вказано, що останній прибув до готелю 29.11.2016р. о 10 годині до 30.11.2016р., зазначається його номер паспорта та контактний телефон(т.1 а.с.108-121).

Відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №31-2017 від 31.01.2017р. ОСОБА_5 в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості органічного ґенезу. Однак зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології характеру та не позбавляють його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, психічними захворюваннями не страждав. Виявляв розлад особистості органічного ґенезу, який не досягав ступеню психічного захворювання і не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують, потребували від нього послідовних, цілеспрямованих, пролонгованих у часі дій, були наперед спланованими, при цьому чітко орієнтувався в просторі та ситуації, зв`язок з оточенням не втрачав, добре їх пам`ятає, відтворює згідно своєї версії.

ОСОБА_5 -Л. міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (т.1 а.с.185-187).

Суд критично оцінює висунуту обвинуваченим під час судового слідства версію подій, що розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 не вчиняв та розцінює це як намагання пом`якшити свою участь у вчиненому або ж уникнути відповідальності. Твердження обвинуваченого спростовуються дослідженими судом письмовими доказами, показаннями потерпілої, свідків.

Згідно висновку комплексної комісійної судово-психолого-психіатричної експертизи №27-2017р. від 24.01.2017р. потерпіла ОСОБА_8 на даний час будь-якими психічними захворюваннями не страждає та не страждала ними в період часу, до якого відноситься скоєний проти неї протиправний вчинок. Виражених індивідуально-психологічних властивостей, які б суттєво вплинули на її поведінку не виявляє, ознак вираженого фантазування та навіювання не виявляє; її рівень інтелектуального та особистісного розвитку відповідає її віковому періоду. З урахуванням рівня психічного розвитку малолітня потерпіла спроможна сприймати та відтворювати зовнішню, фактичну сторону подій в рамках її вікового досвіду та давати покази у відношенні зрозумілих їй деталей події, що відбулася. До її показів слід відноситись, як до показів психічно здорової дитини. (т.1а.с.125-127).

Суд визнає показання потерпілої ОСОБА_8 , які вона давала спокійно та добровільно в присутності педагога та законного представника про те, що саме обвинувачений запросив її в номер готелю та там ліз руками під її одяг, доторкався до тіла, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яким потерпіла розповіла про дії обвинуваченого щодо неї, достовірними і об`єктивними, оскільки вони об`єктивно узгоджуються між собою та з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні. Підстав обмовляти обвинуваченого потерпілою та свідками судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_5 не працює, має захворювання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має постійного місця проживання, раніше судимий, негативно характеризувався в місцях відбування покарання, після звільнення з місць позбавлення волі де відбував покарання за вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи через три місяці знову вчинив умисний злочин, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив та вперто не бажає стати на шлях виправлення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він визнається винуватим, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі ч.5 ст.72КК України (в редакції Закону від 26.11.2015р.) підлягає зарахуванню ОСОБА_5 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 19.01.2017року по 21.06.2017р. включно, до набрання чинності Закону України від 18.05.2017р. №2046-УІІІ, яким внесено зміни до ч.5 ст.72КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156КК України та призначити йому покарання за цим законом 8 (вісім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання 19.01.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.01.2017р. по 21.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22.06.2017р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1