Справа № 639/5617/17
Провадження № 1-в/639/780/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника ХВК № 18 ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальної освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ї засудженого 26 листопада 2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)» -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 має заохочення, стягнень не має, добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_4 підтримав внесене клопотання, просив суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.81 КК України, оскільки засуджений фактично не приймає участі у програмах дефіренційного впливу та у роботі самодіяльних організацій, строк фактично відбутого покарання незначний, він був значно скорочений у зв`язку з перерахунком відповідно до ч.5 ст.72 КК України, будучи працевлаштованим при установі має низький еквівалент нарахованої заробітної плати, за весь час відбування покарання має всього два заохочення, своїм ставленням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.

Представник ХВК №18 підтримав клопотання засудженого.

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18 та засудженого, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 1) 13.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 2) 26 листопада 2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.03.2016 року засудженому ОСОБА_4 , на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.12.2014 року по 17.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 12.12.2014 року, кінець строку - 07.03.2019 року. Станом на 14.11.2017 року, з урахуванням перерахунку засуджений відбув 4 роки 2 місяці 9 днів, залишилась невідбута частина строку призначеного покарання - 1 рік 3 місяці 21 день.

З характеристик засудженого ОСОБА_4 від 15.06.2016 року та 31.05.2017 року вбачається, що він за час відбування покарання в Харківському слідчому ізоляторі та Холодногірській виправний колонії № 18 характеризується посередньо, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи предметів, якими користується при виконанні дорученої робити, до виконання передбачених вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до останньої характеристики засудженого ОСОБА_4 , в місцях позбавлення волі він знаходиться з 12.12.2014 року.

З 28.03.2016 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». За час відбування покарання намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, та виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, відповідно до ст. 130 КВК України, у зв`язку із стимулюванням право слухняної поведінки був 2 (два) рази заохочений адміністрацією установи.

Працевлаштований на виробництві установи до цеху №1 - столяром. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Вину у скоєнні злочину не визнав.

06.04.2016 року на комісії установи розглядалось питання щодо застосування ст. ст. 100 -101КВК України. Згідно висновку комісії установи засудженому відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення, застосування ст.ст. 100 - 101 КВК України недоцільно, протокол №.13.

15.06.2016 року на комісії установи розглядалось питання щодо застосування ст. 82 КК України. Згідно висновку комісії установи засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення, протокол №.23.

30.05.2017 року на комісії установи розглядалось питання щодо застосування ст. 81 КК України. Згідно висновку комісії установи засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення, протокол №.21.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Згідно довідки Холодногірської ВК №18, засуджений ОСОБА_4 працевлаштований в установі столяром. Нарахована заробітна плата за березень 2017 року 0 грн., за квітень 2017 року 0 грн., за травень 2017 року 0 грн., за червень 2017 року 28, 13, грн., за липень 2017 року 100,00 грн., за серпень 2017 року 100, 00 грн.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Враховуючи що засуджений фактично не працює та не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, має значний термін невідбутого покарання призначеного судом та низький еквівалент заробітної платні, а також те, що він за весь відбування покарання отримав лише два заохочення, за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, його нестійкий психологічний стан, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1