печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3271/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
22.01.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням Форт 12 RM, серійний номер НОМЕР_1 та магазин до нього, що споряджений 6 предметами схожими на патрони, предмети у кількості 2 штук, зовні схожих на дві стріляні гільзи.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 17.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході проведення огляду місця події 17.01.2018 за адресою:м.Київ, бул.Л.Українки 26 з службового автомобіля марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , екіпажу було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням Форт 12 RM, серійний номер НОМЕР_1 та магазин до нього, що споряджений 6 предметами схожими на патрони, які вилучено та поміщено до спец-пакету №4413132 з роз`яснювальними записами, після чого опечатано; предмети у кількості 2 штук, зовні схожих на дві стріляні гільзи, які вилучено та поміщено до спец-пакету №3435716 з роз`яснювальними записами, після чого опечатано.
Постановою слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві від 17.01.2018 вилучені під час складання ОМП 17.01.2018: предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням Форт 12 RM, серійний номер НОМЕР_1 та магазин до нього, що споряджений 6 предметами схожими на патрони, предмети у кількості 2 штук, зовні схожих на дві стріляні гільзи, визнані речовими доказами.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети являються доказом злочину, а саме зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій речей та грошових коштів.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 17.01.2018, а саме: предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням Форт 12 RM, серійний номер НОМЕР_1 та магазин до нього, що споряджений 6 предметами схожими на патрони, предмети у кількості 2 штук, зовні схожих на дві стріляні гільзи..
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1