Дата документу Справа № 318/656/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1280/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №318/656/17 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 05.02.2017 року близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу кафе «Золота Долина», розташованого за адресою: Запорізька область, м.Кам`янка-Дніпровська, вул.Центральна, 21, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, виявивши на бетонній підлозі поблизу кафе залишений без нагляду ОСОБА_8 мобільний телефон марки «HUAWEI GT3 NMO L 31» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартість якого складає 5500 грн., викрав останній, та залишив місце події, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Йому призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.01.2017 року, остаточно призначено покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Вирішено питання про запобіжний захід та цивільний позов.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи висновків суду про доведеність його вини та кваліфікації його дій, просить вирок змінити, призначивши йому найнижче покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК та на підставі ст.75 КК звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Свої вимоги мотивує тим, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому завдану шкоду, позитивно характеризується, потерпілий претензій до нього не має та не наполягав на суворому покаранні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечила проти задоволення скарги та вважала за необхідне вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині судовою колегією не переглядався.
З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_7 покарання, судова колегія виходила з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Разом з тим, суд обґрунтовано прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого злочину. Новий злочин середньої тяжкості обвинуваченим вчинено в період іспитового строку встановленого попереднім вироком, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання.

За таких обставин призначене ОСОБА_7 покарання, яке є наближеним до мінімального, не можна визнати занадто суворим.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.01.2017 року за ч.2 ст.185 КК до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК обвинуваченого було звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Злочин у даній справі ОСОБА_7 вчинено в період іспитового строку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
За таких обставин вимога обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК є безпідставною.

Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4