Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/789/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця сел. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, з середньою базовою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні дітей, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 13.07.2006 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 16.08.2007 року звільнення скасоване, направлений для відбуття покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів;

2) 29.03.2011 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково на 8 місяців 26 днів;

3) 17.04.2015 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

4) 22.02.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

5) 29.05.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 3 роки; за ст. 395 КК України у виді арешту на 4 місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2017 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 13 травня 2017 року до 20 червня 2017 року, включно

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникнення в інше приміщення, вчинену повторно, а також порушення правил адміністративного нагляду.

Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_7 01.03.2017 року близько 22.00 год. з приміщення літньої кухні, належної ОСОБА_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , викрав плиту пічного опалення чавунну двохконфорну, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 43 від 25.05.2017 року, становить 450 грн. 00 коп.

З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 450 грн. 00 коп.

27.03.2017 року близько 19.00 години ОСОБА_7 в сел. Олександрівка Олександрівського району, Кіровоградської області, з електроопори № 66 на повітряній лінії 35 КВ Л-739, викрав належне ПАТ «Кіровоградобленерго» майно, а саме: лиття двохклинове, балансова вартість якого згідно довідки, виданої ПАТ «Кіровоградобленерго» 29.03.2017 року становить 21 грн. 63 коп., 2 клина Б-721, балансова вартість одного з яких згідно довідки, виданої ПАТ «Кіровоградобленерго» 29.03.2017 року становить 13 грн. 60 коп., сталь круглу 30, балансова вартість якої згідно довідки, виданої ПАТ «Кіровоградобленерго» 29.03.2017 року становить 174 грн. 46 коп.

З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ПАТ «Кіровоградобленерго» матеріальної шкоди на загальну суму 209,69 грн.

25.04.2017 року близько 17.40 години ОСОБА_7 в сел. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області по вул. Дзержинського з автомобіля марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_10 викрав акумуляторну батарею марки Forse 60 ач, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 76 від 23.05.2017 року становить 840.00 грн.

З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 840.00 грн.

27.04.2017 року близько 19.00 години ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , викрав з паркану 2 металеві труби, належні потерпілому ОСОБА_11 , вартість однієї з яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 39 від 11.05.2017 року становить 143 грн. 00 коп., на загальну суму 286.00 грн..

З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 286.00 грн.

29.04.2017 року близько 13.00 години ОСОБА_7 , в АДРЕСА_4 , викрав з паркану 3 металеві труби, належні ОСОБА_12 , вартість однієї з яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 39 від 11.05.2017 року становить 206 грн. 61 коп. на загальну суму 619 грн. 83 коп.

З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 619 грн. 83 коп.

30.04.2017 року близько 13.00 години ОСОБА_7 з приміщення магазину належного ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 викрав металеві двері, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 76 від 23.05.2017 року становить 1500 грн. 00 коп.

З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 1500 грн. 00 коп.

Окрім того, ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.04.2017 року відносно ОСОБА_7 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із зобов`язанням реєструватися в Олександрівському ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області 4 рази на місяць, а також із забороною: виходу з будинку чи квартири за місцем проживання після 22.00 год., забороною відвідування об`єктів торгівлі, що реалізують спиртні напої на розлив, забороною виїзду без дозволу Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області по особистих питаннях за межі Олександрівського району, Кіровоградської області.

ОСОБА_7 не зважаючи на вказані зобов`язання в порушення вимог Закону України «Про адміністративний нагляд» в частині встановлених обмежень особі, відносно якої застосований адміністративний нагляд 03.04.2017 року без поважних причин залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши про це письмово Олександрівське ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Продовжуючи свої злочинні дії 02.05.2017 року ОСОБА_7 , не отримавши дозвіл Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області і не вказавши про мету, термін виїзду та не повідомивши адресу свого місця знаходження, проживав у с. Косарі, Кам`янського району, Черкаської області, чим умисно порушив правила адміністративного нагляду.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, в апеляційній скарзі прокурор просить вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2017 стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме : незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ст.395 КК України та призначити йому покарання :за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ст.395 КК України у виді 4 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017 і остаточно ОСОБА_7 призначити до відбуття покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок Олександрівського районного суду від 25.09.2017 залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що районний суд не взяв до уваги повідомлення ОСОБА_7 про перегляд попереднього судового рішення стосовно нього судом апеляційної інстанції, та всупереч вимог ч.2 ст.374 КПК України, не зазначив у вступній частині вироку дійсні дані, що стосуються останньої судимості обвинуваченого, а саме: про зміну вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2017 року стосовно ОСОБА_7 ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017року в частині призначеного покарання, що в подальшому призвело до призначення остаточного покарання з посиланням на судове рішення, яке не набрало законної сили та було змінене судом апеляційної інстанції.

Так, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі суд, посилаючись на ч.4 ст.70 КК України, помилково до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Олександрівського районного сулу Кіровоградської області від 29.05.2017 року, який не вступив у законну силу, замість того, щоб частково приєднати покарання за ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017року, таким чином, не застосувавши норму кримінального закону, яка підлягає застосуванню.

Крім того апелянт зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, у мотивувальній частині вироку суд не зазначив підстави для її застосування.

В доповненні до апеляційної скарги прокурор просить у відповідності до ч.5 ст.72 КК України ( в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Свою вимогу в цій частині обґрунтовує тим, що районний суд всупереч вимог ч.5 ст.72 КК України та п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у строк призначеного ОСОБА_7 покарання не зарахував строк попереднього ув`язнення за період з 21.06.2017 року по набрання вироком законної сили.

Заслухавши суддю доповідача, у дебатах думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з доповненнями, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Розглянувши кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 395 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у порядку ч.3 ст.349 КПК України, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснив учасникам процесу наслідки застосування такої норми закону, зокрема неможливість оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України докази не досліджувались.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 395 КК України, а його дії правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, також вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням в інше приміщення та порушення правил адміністративного нагляду.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції належно, відповідно до ст.65 КК України, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжким злочином. Особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти умисні злочини. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, районний суд обґрунтовано визнав щире каяття та повне визнання вини у вчинених злочинах. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та призначив покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкцій частин статей обвинувачення, за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України.
Колегія суддів переконана, що призначений вид та міра покарання у даному випадку є обґрунтованими, покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та є таке, що відповідає меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.
Разом з цим колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про допущення районним судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Пунктом 6 ч.1 ст.368 КПК України визначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.

Частиною 1 ст.65 КК України встановлено, що суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (частини санкції статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Пленум), при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, судді мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості,

обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Пункт 3 Пленуму звергає увагу суддів на те, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Таким чином, всебічне та повне вивчення особи обвинуваченого, у тому числі в частині його попередніх судимостей, має важливе значення при ухваленні судом вироку та є передумовою правильного застосування положень Загальної частини КК України при призначенні міри покарання.

Як убачається з вироку районного суду, вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався, враховуючи наступне. Так відповідно до звукозапису судового засідання від 25.09.2017 року, обвинувачений ОСОБА_7 повідомив суду першої інстанції, що вирок Олександрівського районного суду від 29.05.2017 року стосовно нього, змінений ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017 року в частині призначеного покарання. Прокурором під час судових дебатів також зазначено ту обставину, що вирок Олександрівського районного суду від 29.05.2017 року змінений ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017 року в частині призначеного покарання.

Разом з тим, у ході розгляду кримінального провадження судом не не повною мірою вивчено особу обвинуваченого, що призвело до неправильного призначення покарання та, як наслідок, невідповідності вироку вимогам ст.374 КПК України.

Так, згідно п.4 ч.2 ст.374 КПК України, у вступній частині вироку зазначаються : прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

На підставі п.2 ч.3 ст.374 п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку, в числі іншого, зазначаються мотиви призначення покарання а у резолютивній частині вироку - покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Так призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, районний суд, посилаючись на ч.4 ст.70 КК України, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2017 року, проте районний суд залишив поза увагою, що вказаний вирок був змінений ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017, в частині призначеного покарання, таким чином, суд першої інстанції не застосував норму кримінального закону, яка підлягає застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 підлягає зміні на підставі п. 4 ч.1 ст.409 КПК України в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню. А тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів вважає безпідставними вимоги прокурора про зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, враховуючи наступне.

Відповідно до Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», та ч. 5 ст. 72 КК України, судом першої інстанції зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 13 травня 2017 року до 20 червня 2017 року включно. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з 13.05.2017 року.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України № 2046 від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», згідно якого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій статті 72 КК України.

Отже, колегія суддів вважає, що оскільки ч.5 ст.72 КК України є імперативною нормою закону, необхідність зазначення у вироку про зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі є необов`язковою. Вказаною нормою закону чітко встановлений порядок зарахування у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій статті 72 КК України та додаткового уточнення не потребує.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відтак, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задовольнити частково апеляційну скаргу прокурора, з доповненнями, змінивши оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, і застосувати щодо ОСОБА_7 , при визначенні йому остаточного покарання, положення ч. 4 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2017 року зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017 року.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2017 року стосовно ОСОБА_7 змінити.
ОСОБА_7 вважати засудженим:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3х років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2017 року зміненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2017 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років 6 (шести) місяців.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2