Номер справи 289/1574/17
Номер провадження 1-кс/289/328/17
Рядок статистичного звіту:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2017 м. Радомишль
Слідчий суддя Радомишльського районного суду в Житомирській області ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3

прокурора -

ОСОБА_4 власника автомобіля - ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль та скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого,яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в межах розслідування кримінального провадження №0000472, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2017 року за фактом вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ст.290 КК України.

Як зазначив слідчий в клопотанні 20 липня 2017 року біля 15-15 год., на стаціонарному посту поліції на автодорозі "Київ-Чоп" в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, був зупинений автомобіль марки "AUDI A6" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , з ознаками несанкціонованої заміни ідентифікаційного номеру кузова, що вказує на думку слідчого на вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ст.290 КК України.

Цього ж дня 20 липня 2017 року, під час проведення огляду, вказаний автомобіль, був вилучений, оскільки являється речовим доказом - знаряддям вчинення злочину.

07 серпня 2017 року по даному факту розпочате досудове розслідування за №0000472, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.290 КК України.

21 вересня 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_7 на неправомірну бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки "AUDI A6" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по кримінальному провадженню №0000472, згідно автоматизованого розподілу справа розподілена судді ОСОБА_1 та присвоєний єдиний реєстраційний номер справи 289/1685/17.

Судом встановлено, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000472, безпосередньо пов`язане зі скаргою ОСОБА_7 оскільки стосуються одного кримінального провадження, та одного і того ж майна,а за таких обставин вищевказані справи суд об`єднав в одне провадження, присвоївши спільному об`єднаному провадженню єдиний реєстраційний номер справи 289/1574/17.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав в повному обсязі та надав відповідне пояснення по його суті.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вказала, що за даним фактом 07 серпня 2017 року відомості внесені до ЄРДР та розпочате розслідування по кримінальному провадженню за №0000472, на даний час в кримінальному провадженні вилучений автомобіль визнаний речовим доказом і для встановлення об`єктивної істини в провадженні виникла необхідність запобігання можливому відчуженню, розпорядженню, а також користуванню даним майном, оскільки, особа, яка вчинила даний злочин, не встановлена, наявність ознак вчиненого злочину в діях невстановленої особи підтверджується проведеними слідчими діями, а тому є ризик, що в ході використання автомобіля останній може бути відчужений, знищений або втрачені сліди, які вказують на наявність ознак злочину та можуть допомогти встановити особу, що його вчинила. Що стосується скарги на неправомірні дії слідчого,яка полягає у неповерненні майна,то на думку прокурора вона є передчасною.

Представник володільця автомобіля ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив,що на момент вилучення 20 липня 2017 року автомобіля ОСОБА_7 мав при собі всі необхідні документи,зокрема технічний паспорт на автомобіль,який і представив працівникам поліції на стаціонарному посту с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області,однак автомобіль цього ж дня був вилучений,а відомості за даним фактом Радомишльським ВП внесені до ЄРДР тільки 07 серпня 2017 року,тобто з невідомих підстав автомобіль був вилучений у володільця більше ніж на десять днів. Також додав про те,що він не був присутній під час огляду працівниками поліції автомобіля,йому не вручений Акт огляду автомобіля,йому не відомо чи такий огляд взагалі проводився,при цьому він особисто впевнився в тому,що умов належного зберігання автомобіля не забезпечено,автомобіль знаходяться на відкритій для атмосферних опадів площадці без опломбування,а тому просив визнати неправомірними дії слідчого які полягають у неповерненні вилученого автомобіля, повернути йому тимчасово вилечений автомобіль на відповідальне зберігання та зобов`язати слідчого провести у передбачені КПК України сроки всі необхідні слідчі дії.У задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на згаданий автомобіль просив відмовити так як слідчий подав клопотання з порушенням строків на звернення до суду.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, позицію представника володільця майна, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, суддею встановлено, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, був тимчасово вилучений 20.07.2017 р.

Клопотання про арешт майна було подано до суду 07.09.2017 р., тобто з пропуском процесуальних строків на звернення до суду,при цьому слідчий не заявив перед судом клопротання про поновлення пропущеного з поважних причин пропуску на звернення до суду.

Ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Ст.7 КПК України серед іншого передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, як то доступ до правосуддя; забезпечення права на оскарження судових рішень.

При розгляді клопотання по суті, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в його задоволенні виходячи з наступних підстав.

Як зазначив слідчий в клопотанні 20 липня 2017 року біля 15-15 год., на стаціонарному посту поліції на автодорозі "Київ-Чоп" в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, був зупинений автомобіль марки "AUDI A6" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , з ознаками несанкціонованої заміни ідентифікаційного номеру кузова, що вказує на думку слідчого на вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ст.290 КК України.

Цього ж дня 20 липня 2017 року, під час проведення огляду, вказаний автомобіль, був вилучений, оскільки являється речовим доказом - знаряддям вчинення злочину.

07 серпня 2017 року по даному факту розпочате досудове розслідування за №0000472, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.290 КК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В поданому до суду клопотанні про арешт лісопродукції слідчим не зазначено ані загальну кількість лісопродукції,ані її специфікацію,ані кількість в шт..

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в суді вилучений працівниками поліції автомобіль не забезпечений належною схоронністю, неопломбований.

В судовому засіданні представник володільця автомобіля надав технічний паспорт на автомобіль,який підтверджує факт того,що ОСОБА_7 керував автомобілем на правових підставах.

Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку неспіврозмірним з тими обмеженнями,які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наявні правові підстави для арешту автомобіля, передбачені ст.170 КПК України відсутні.

Разом з тим,слідчий суддя вважає скаргу ОСОБА_7 в частині протиправної бездіяльності слідчого,яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого автомобіля є обґрунтованою,а тому задовольняє її.

Що стосується вимоги скаржника про зобов`язання слідчого провести у передбачені КПК України сроки всі необхідні слідчі дії в цій частині слідчий суддя відмовляє в задоволенні так як слідчий є процесуально незалежним під час проведення досудового слідства і втручання в його діяльність заборонена чинним законодавством.

Згідно положень ст.ст.309, 392 ч.3 Кримінально-процесуального кодексу України(КПК України), в апеляційному порядку можуть бути оскаржені певні ухвали слідчого судді, передбачені цим Кодексом, зокрема, про : відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. До переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, не відноситься ухвала слідчого судді за наслідками розгляду по суті скарги на бездіяльність органу досудового розслідування та повернення тимчасово вилученого майна власнику.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :
1. Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки "AUDI A6" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по кримінальному провадженню №0000472, внесеному до ЄРДР 07 серпня 2017 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

2. Визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_6 яка полягає у відмові у поверненні тимчасово вилученого майна.

3. Зобов`язати слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_6 повернути володільцю тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки "AUDI A6" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в межах розслідування кримінального провадження №0000472, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2017 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України на відповідальне зберігання до вирішення кримінального провадження по суті.

В іншій частині скарги відмовити за безпідставністю.

Дана ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1