№ 336/6542/17
пр.1-кс/336/939/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИЛА:
Поштою до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна.
У клопотанні зазначено, що 04.11.2017 року до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа, знаходячись на кладовищі «Ливоневське» в м. Запоріжжі по вул. Військбуд з корисливих мотивів, вчинив надругу над могилою.
15.11.2017 року на автомобільній стоянці Шевченківського відділення поліції за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, 31 у ОСОБА_4 був тимчасово вилучений автомобіль «Мерседес бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Посилаючись на вимоги ст. ст. 84, 85, 86, ч. 1, 2, 10 ст. 170 КПК України, слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль та розглянути клопотання без участі ОСОБА_4 , оскільки це може призвести до розголошення таємниці досудового слідства та унеможливлення проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого або прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши матеріали, якими слідчий обгрунтовує клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 2, ч. 5 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з витягу кримінального провадження, відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про те, що невстановлена особа, знаходячись на кладовищі «Ливаневський» в м. Запоріжжі по вул. Військбуд з корисливих мотивів, вчинила наругу над могилами.
Під час огляду місцевості від 15.11.2017 року був вилучений автомобіль «Мерседес бенц» в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску.
Предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України є наруга над могилою а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, в іншому місці поховання, вчинене з корисливих мотивів.
Клопотання слідчого не містить підстав і мети, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт автомобіля. Також слідчим не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 170 КПК України і яким саме.
Крім того, у клопотанні відсутня печатка прокуратури Запорізької місцевої прокуратури № 1, а додані до клопотання копії матеріалів досудового розслідування не має можливості прочитати та вони належним чином не завірені.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав та мети для арешту майна.
Керуючись ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України,
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт автомобіля «Мерседес бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1