АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01 березня 2018 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Сторожинецькогорайонного суду Чернівецької області від 01 березня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 ,яке погоджене із прокурором, про арешт майна, а саме 132 колод лісодеревини.
На таке судове рішення прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу з проханням скасувати ухвалу слідчого судді з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону. Посилається на те,що лісодеревина,яка оглянута слідчим 16.02.2018 року,визнана цього ж дня речовим доказом та є предметом вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000916 від 24.08.2017р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 246 КК України.Жодною особою не заявлене своє право на це майно та не встановлено її походження.Ненакладення арешту на вказану лісодеревину позбавить орган досудового розслідування можливості проведення її повторного огляду для визначення порід та характеристик лісодеревини відповідним державним стандартам.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Провадження №11-сс/794/54/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст.170 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження,розпорядження та/або користування майном,щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати,що воно є доказом злочину
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати ,що воно відповідає критеріям ,зазначеним у ст.98 КПК України(а саме,є знаряддям вчинення кримінального правопорушення ,зберегли на собі його сліди або містять інші відомості,які можуть бути використані як доказ факту чи обставин,що встановлються під час кримінального провадження,в тому числі предмети,що були об`єктом кримінально протиправих дій,ін…… ).
Як передбачено ч.ч.2,5 ст.171 КПК України,у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету підповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна,документи,які підтверджуть право власності на майно,або докази щодо володіння,користування,розпорядження цим майном особами,тощо.До клопотання повинні бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів,якими слідчий, прокурор обгрунтовує доводи клопотання.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна,інакше майно підлягає негайному поверненню.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що до клопотання не додані докази, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, із зазначенням правової кваліфікації, не додано витягу з кримінального правопорушення за №0000916 та не доведено правову підставу і мету арешту майна.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги,прокурор вказує,що 24.08.2017р. до ЄРДР за №0000916 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 246 КК України про те,що в період часу до 16 год. 23.08.2017р. невстановлені особи на території Гільчанського лісництва ДП «Сторожинецький держлісгосп`в с.Банилів Підгірний незаконно проводили порубку дерев.
16.02.2018 року на території нижнього складу Чудейського лісництва ДП «Сторожинецький держлісгосп» було проведено огляд лісодеревини хвойної породи в кількості 132 штуки,загальною кубомасою 67,026 м3,які постановою від 16.02.2018 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000916.
Мотивуючи рішення,слідчий суддя правильно вказав на ненадання прокурором доказів вчинення кримінального правопорушення, недоведеність тієї обставини,що лісодеревина,яка оглянута 16.02.2018 року,має відношення до кримінального правопорушення,відомості про яке внесені 24.08.2017 року у кримінальному провадженні №0000916 щодо незаконної рубки дерев та не було надано витягу із ЄРДР

Зі змісту клопотання та апеляційної скарги неможливо із достовірністю встановити підстав та обставин вилучення зазначеного у клопотанні майна, що оглядалось слідчим 16.02.2018 року,а відтак його відношення до кримінального провадження,оскільки у матеріалах провадження наявні протоколи огляду від 23.08.2017 року та 16.02.2018 року,які містять різні дані щодо кількості колод вилучених 23.08.2017 (119 колод-а.с.3-7) та оглянутих 16.02.2018 року (132 колоди-9-14).
Якщо майно,про арешт якого подане клопотання 26.02.2018 року,було вилучене 23.08.2017 року під час огляду ділянки у Гільчанському лісництві ДП «Сторожинецький держлісгосп»(та яке відповідно до положень ч.2 ст.168,ч.7 ст.237 КПК України є тимчасово вилученим майном),слідчим у клопотанні не мотивовано підстав недотримання встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку звернення до суду із таким клопотанням(не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна) та не зазначено обставин,які перешкодили такому зверненню протягом більш як шести місяців.
При цьому,відповідно до ч.3 ст.171 КПК України необхідність арешту майна повинна бути доведена,а також обумовлена наявністю ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.Вимога довести такі обставини перед судом покладена на особу,яка подала клопотання.
Обгрунтовуючи свої доводи,слідчий у клопотанні та прокурор у апеляційній скарзі посилаються на те,що ненакладення арешту на деревину позбавить орган досудового розслідування можливості проведення її повторного огляду,призначення експертизи,тощо.
Якщо слідчий за погодженням із прокурором клопоче про накладення арешту на лісодеревину,яка була вилучена у серпні 2017 року,то таке майно наявне,знаходиться на відповідальному зберіганні на території нижнього складу лісництва та без жодних перешкод 16.02.2018 року за витоком значного періоду часу після вилучення було слідчим оглянуте,отже зазначені вище доводи є неспроможними.
На даний час жодною особою не заявлені права на цю лісодеревину та не встановлене її походження,як вказано апелянтом.
Даних про те,що протягом цього тривалого періоду часу(з серпня 2017 року) будь-яким вчинялись дії та існували передбачені абз.2 ч.1 ст.170 КПК України ризики приховування,пошкодження,знищення,втрати,передачі відчуження, тощо, або доказів існування таких ризиків на даний час прокурором у апеляційній скарзі не наведено.
Отже,рішення,прийняте слідчим суддею,є правильним,а тому підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення,а ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01березня 2018 року без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3