Справа№751/4955/17
Провадження №1-кп/751/252/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ТОВ «Чернігівська чайна компанія» - ОСОБА_5
Встановив:
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у привласненні чужого майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія», яке було ввірене особі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
14.02.2017, ОСОБА_4 , переслідуючи умисел щодо обернення на свою користь чужого майна, діючи повторно, в денний час, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований по АДРЕСА_5 , отримав від ФОП ОСОБА_9 грошові кошти за раніше поставлений товар в сумі 277,78 грн. Однак вказані грошові кошти на рахунок ТОВ «Чернігівська чайна компанія» не вніс, а незаконно привласнив та витратив на власні потреби.
14.02.2017, ОСОБА_4 , переслідуючи умисел щодо обернення на свою користь чужого майна, діючи повторно, в денний час, перебуваючи в магазині, який розташований по АДРЕСА_7 , отримав від продавця ФОП ОСОБА_12 ОСОБА_13 , грошові кошти за раніше поставлений товар в сумі 367,08 грн. Однак вказані грошові кошти на рахунок ТОВ «Чернігівська чайна компанія» не вніс, а незаконно привласнив та витратив на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у привласненні чужого майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія», яке було ввірене особі, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України.
За сукупністю скоєного ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 КК України, а саме, привласненні чужого майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія», яке було ввірене особі та ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласненні чужого майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» яке було ввірене особі, вчиненому повторно.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та підтвердив всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті. Розкаявся в скоєному, просив суворо не карати. Пояснив, що кошти йому були необхідні на лікування дружини. В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що просить застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.
Представник потерпілого в судовому засіданні просив признати обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.
За згодою обвинуваченого, представника потерпілого та прокурора, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, наслідки передбачені вказаною статтею їм зрозумілі. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження, однак учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у привласненні чужого майна, що належить ТОВ «Чернігівська чайна компанія», яке було ввірене особі, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України; та умисні дії, які виразились у привласненні чужого майна, що належить ТОВ «Чернігівська чайна компанія», яке було ввірене особі, вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях, активне сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілому.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, не встановлені.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушень, обставини при яких їх скоєно, наслідки, вартість викраденого, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується формально позитивно, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи позицію представника потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, та досудову доповідь Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань пробації Міністерства юстиції України, суд вважає, що мета його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень може бути досягнута при призначенні основного покарання в межах ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі, без ізоляції його від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, для здійснення належного контролю за подальшою поведінкою ОСОБА_4 та його виправлення, а також призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю.
Крім того, в матеріалах справи від обвинуваченого ОСОБА_4 містяться заяви про застосування щодо нього п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», зміст закону йому зрозуміло, вину у скоєнні злочинів визнає повністю (а.с.60,77). Обвинувачений в судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.61,78).
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно п. «е» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб: яких засуджено за привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (частина друга, третя, четверта і п`ята статті 191 КК України 2001 р; стаття 86-1 КК України 1960 р.).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_53 на момент вчинення злочину має на утриманні сина ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , однак обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, за яке відповідно до положень ЗУ «Про амністію у 2016 році», він не підпадає під його дію.
Судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 3960,00 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371,373, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю;
- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця, проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України на постійне місця проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на корить держави витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 3960,00 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1