Справа №592/3113/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/663/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рильськ, Курської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останнього разу 13.09.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_7 , в яких:

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просив вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд;

- обвинувачена ОСОБА_7 , вважаючи призначене їй покарання занадто суворим та таким, що не відповідає вимогам кримінального закону України, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання з 4 років 6 місяців позбавлення волі на 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за епізодами крадіжок у потерпілих ОСОБА_11 від 01.10.2015 року, ОСОБА_9 від 24.11.2015 року, ОСОБА_8 від 12.01.2016 року, ОСОБА_12 в ніч з 03 на 04.02.2016 року та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.09.2016 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначено до відбування ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 за даним вироком визначено рахувати з 28.11.2016 року з моменту її перерахування в СІЗО за даним кримінальним провадженням на підставі ухвали суду від 28.11.2016 року про тимчасове залишення в СІЗО.

Зараховано ОСОБА_7 в строк покарання, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, остаточно призначеного за сукупністю злочинів повністю відбуте нею покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.09.2016 року в період з 20.02.2016 року по 27.11.2016 року включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню, оскільки вона засуджена до позбавлення волі в межах цього ж самого кримінального провадження, у межах якого до неї було застосовано попереднє ув`язнення в період часу з 14.09.2016 року по 29.05.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 27 625 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 950 грн. та моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 11 560 грн. та моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи по епізоду крадіжки у ОСОБА_8 в сумі 184,14 грн.

В обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг:

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 вказує, що суд у вироку прийнявши рішення про виключення з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 епізодів крадіжок у потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , допустив порушення вимог ст.374 КПК України, згідно яких якщо особі пред`явлено кілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими засуджений.

Крім того, за епізодом викрадення майна з квартири ОСОБА_14 суд не взяв до уваги протокол проведення слідчого експерименту, але за епізодами викрадення майна у ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 даний протокол був покладений в основу обвинувачення і визнаний допустимим доказом.

Також за епізодом крадіжки майна з квартири ОСОБА_15 та ОСОБА_17 суд визнав протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками неналежними доказами, хоча за епізодами викрадення майна у ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ці протоколи визнані належними доказами і були покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 ;

- обвинувачена ОСОБА_7 зазначає, що суд, встановивши наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що його обтяжують, призначив їй надто сувору міру покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

За вироком суду ОСОБА_19 визнана у тому, що 01.10.2015 року, близько 14:00 год., перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_11 , викрала з серванту належні йому грошові кошти в сумі 9 000 грн., спричинивши матеріальну шкоду на вказану суму.

24.11.2015 року, близько 20:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_3 зустріла раніше не відому їй ОСОБА_9 , під час спілкування з якою діючи повторно, викрала з її сумочки гаманець з грошима в сумі 700 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду.

12.01.2016 року, близько 22:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , діючи повторно, переконавшись, що її дії залишаються непоміченими та скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_8 , яка перебувала на кухні, шляхом вільного доступу з серванту в кімнаті викрала кошти в сумі 1100 доларів США (що еквівалентно 25 850 грн.) та 1500 грн., а також мобільний телефон «Samsung GT-E 1081 Т», вартістю 275 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 27625 грн.

В ніч з 03.02.2016 року на 04.02.2016 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , діючи повторно, переконавшись, що її дії залишаються непоміченими, викрала кошти, які належали потерпілій ОСОБА_12 в сумі 450 доларів США, що еквівалентно 11 560 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалася у вчиненні ще і інших крадіжок, а саме:

1) 27.11.2015 року, близько 22:00 год., з квартири ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 , мобільного телефону «Prestsgio wize C3», вартістю 1764 грн.;

2) в середині грудня 2015 року, з квартири ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_7 , грошових коштів в сумі 400 грн.;

3) 09.01.2016 року, близько 02:00 год., з квартири ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_8 , грошових коштів в сумі 600 грн.;

4) 19.02.2016 року, близько 19:00 год., з квартири ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_9 , грошових коштів в сумі 230 грн.

Ці епізоди судом першої інстанції були виключені з обвинувачення, оскільки обвинуваченням не надано доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів, а сама обвинувачена категорично заперечувала свою причетність до їх скоєння.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила вирок суду відносно обвинуваченої скасувати, направивши матеріали провадження на новий розгляд, при цьому відмовилась від клопотання щодо дослідження обставини, встановлених під час кримінального провадження та заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, заслухавши доводи обвинуваченої ОСОБА_7 яка підтримала свою апеляційну скаргу і просила призначити їй більш м`яке покарання, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги обвинуваченої, а щодо апеляційної скарги прокурора то поклались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а також відповідати вимогам, які до нього пред`являються кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.368 КПК України, якщо особа обвинувачується у вчиненні декількох злочинів або декількох кримінальних проступків, суд вирішує питання, зазначені у п.п.1-8 цієї статті, окремо за кожним кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачувалась у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, а саме у вчиненні крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_11 01.10.2015 року на суму 9000 грн., ОСОБА_9 24.11.2015 року на суму 700 грн., ОСОБА_14 27.11.2015 року на суму 1764 грн., ОСОБА_15 в середині грудня 2015 року на суму 400 грн., ОСОБА_16 09.01.2016 року на суму 600 грн., ОСОБА_8 12.01.2016 року на суму 27625 грн., ОСОБА_12 в ніч з 03.02.2016 на 04.02.2016 року на суму 11560 грн. 50 коп., а також ОСОБА_17 19.02.2016 року на суму 230 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку, суд дійшов висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 по епізодах крадіжок у потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , визнав винною у вчиненні крадіжок майна у зазначених осіб та призначив покарання, а епізоди крадіжок у потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 судом були виключені з обвинувачення ОСОБА_7 у зв`язку з ненаданням доказів її винуватості.

При цьому, резолютивна частина вироку не містить жодного рішення суду по епізодах крадіжок щодо потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за ч.2 ст.185 КК України.

Абзац 15 п.2 ч.4 ст.374 КПК України передбачає, що, якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими засуджений.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в мотивувальній частині вироку саме про виключення певних інкримінованих ОСОБА_7 епізодів злочинної діяльності із обвинувачення не узгоджується з п.2 ч.4 ст.374 КПК України, яка, як зазначалось вище, вказує, що у разі не доведення деяких обвинувачень, необхідно вказувати про це в резолютивній частині вироку про виправдання особи.

Таким чином ,колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийнявши рішення про виключення обвинувачення, лише в мотивувальній частині вироку, і не вказавши про виправдання в резолютивній частині вироку, допустив такі порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто є істотними порушеннями КПК України, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції .

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, оскільки, в даному конкретному випадку, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені судом першої інстанції порушення закону.

Призначаючи новий судовий розгляд, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого кримінального закону та покарання, які підлягають перевірці під час нового розгляду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не входить в обговорення вимог апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 про необхідність зміни вироку з підстав надмірної суворості призначеного їй покарання, оскільки питання щодо причетності особи до вчиненого, а також виду та міри покарання буде розглянуто в ході нового розгляду.

Також колегія суддів не входить в обговорення і вимог апеляційної скарги прокурора, про те, що:

- за епізодом викрадення майна з квартири ОСОБА_14 суд не взяв до уваги протокол проведення слідчого експерименту, але за епізодами викрадення майна у ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 даний протокол був покладений в основу обвинувачення і визнаний допустимим доказом.

- за епізодом крадіжки майна з квартири ОСОБА_15 та ОСОБА_17 суд визнав протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками неналежними доказами, хоча за епізодами викрадення майна у ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ці протоколи визнані належними доказами і були покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 , оскільки питання щодо належності та допустимості доказів обвинувачення, також будуть предметом дослідження нового судового розгляду.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 щодо скасування вироку та призначення нового розгляду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 щодо зміни вироку в частині призначеного покарання задоволенню не підлягає.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, як це передбачено ст.370 КПК України.

Разом з тим, скасовуючи вирок суду та призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для обрання обвинуваченій ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу, оскільки у даному кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався, а остання тимчасово залишена у слідчому ізоляторі на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2016 року (т.2 а.п.60) на час розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції і, крім того, в ході апеляційного розгляду відповідних клопотань від учасників кримінального провадження не надходило.

З вищенаведених підстав не підлягає розгляду і письмове клопотання обвинуваченої подане 21.09.2017р. в ході апеляційного розгляду, щодо зарахування їй у строк відбуванням покарання строк попереднього ув`язнення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Ухвала набирає законної сили негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.