В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2017 за № 0006812 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, з вищою освітою, непрацюючого, маючого на утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, кожного окремо,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 16.05.2017 близько 17:00 год. зайшовши в приміщення кафе «Пест-Паб» розташованого в м. Києві, проспект Павла Тичини, 18-В, на одному із столиків побачили чоловічу барсетку чорного кольору, і в цей час у них виник умисел викрасти барсетку з метою її подальшої реалізації.

Після цього, ОСОБА_6 і ОСОБА_11 вийшли на вулицю і домовилися про спільні дії, спрямовані на вчинення зазначеної крадіжки, вступивши при цьому в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, заздалегідь розподіливши ролі, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 шляхом вільного доступу увійшли приміщення «Пест-Паб», розташованого в м. Києві, проспект Павла Тичини, 18-В.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні, зайшов у зал кафе, де таємно, з корисливих мотивів викрав зі столу чоловічу барсетку чорного кольору вартістю 1000 гривень, в якій знаходився шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 1000 гривень, а також наступні речі: грошові кошти в сумі 5 000 гривень, номіналом по 500 гривень (МБ5019686, ЛР2630697, ВН3243088, АА6140239, ПАЗ 876260, ЗД3615577, ВХ7780978, УП8163623, ЗГ2792874, ЗН5874237); паперовий конверт з грошовими коштами в сумі 10 000 гривень, номіналом по 500 гривень (ЗД4995483, ЗД4995484, ЗД4995481, ЗД4995482, ЗД4995479, ЗД4995480, ЗД4995477, ЗД4995478, ЗД4995476, ЗД4995475, ЗД4995474, ЗД4995473, ЗД4995472, ЗД4995471, ЗД4995470, ЗД4995469, ЗД4995468, ЗД4995467, ЗД4995465, ЗД4995466); грошові кошти в сумі 3105 гривень, номіналом по 500 гривень (ЛТ8545252, Л34070984, СИ3209392, С39990111, ЗД8884859, ВХ0587193), номіналом 100 гривень (КГ3213706), номіналом 5 гривень (РЕ0814692); грошові кошти 5 доларів США (станом на 16.05.2017 по курсу НБУ 26,004175 дорівнює 130,00 гривень); паспорт громадянина України виданий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; флеш накопичувачі по 8 ГБ в кількості 8 шт.; дві фотокартки 3x4; посвідчення водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Нісан», д.н.з. НОМЕР_1 виданий ОСОБА_13 ; пластикова картка банку «Кредит Агріколь» № НОМЕР_2 ; паливна картка «Аміс Еnergу»; перепустка на територію СБ ЖК «Зарічний» для ТЗ АА4568; свідоцтво реєстрації ТЗ причіп синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 виданий ОСОБА_12 ; папка чорного кольору з документами та довідками; ключі від квартири та автомобіля, тим самим реалізувавши спільну злочинну змову.

Після чого, ОСОБА_6 попрямував у бік виходу з приміщення, де попередньо його чекав ОСОБА_11 , який спостерігав за обстановкою з метою недопущення затримання ОСОБА_6 сторонніми людьми, разом з яким, діючи за попередньою змовою зникли з місця злочину, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 20 235 гривень, і маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд, в результаті переслідування були затримані співробітниками поліції.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень, кожного з обвинувачених окремо, які будучи допитаними в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнали повністю, дали покази, підтвердили обставини скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялися у вчиненому.
Останні виразили готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Також, крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просили суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджуються з встановленими обставинами справи.
Покази обвинувачених в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують їх особи, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинувачених у відповідності до положень Кримінального Кодексу України,за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

З урахуванням наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , кожного окремо, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки, кожен із них, своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_11 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судимий, не одружений), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді арешту.

Крім того суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_11 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судимий, одружений), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (син ІНФОРМАЦІЯ_2 ),що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді арешту.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування його ст. 69, чи норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинувачених, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді арешту є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Також, розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування амністії до ОСОБА_6 та ОСОБА_11 згідно Закону України "Про амністію у 2016 році" (надалі Закон), Закону України "Про застосування амністії", суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Статтею 86 КК України регламентовано, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтею 1 Закону, визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: ... в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
У цій ситуації, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 за цим вироком визнані винуватими за ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 даного Кодексу, є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_11 не позбавлений батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом має сина - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому не виповнилося 18 років.
ОСОБА_6 на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами другої групи (довідка МСЕК № 0283013 від 13.07.2015).
ОСОБА_6 та ОСОБА_11 наявні клопотання про застосування амністії до них підтримали, просили задовольнити, та надали відповідну згоду з цього питання

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань.
Відповідно до положень ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
З огляду на що вказані клопотання захисника підлягають задоволенню, як обґрунтовані.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_15 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України», п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за цим вироком у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України», п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання за цим вироком у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Речові докази: DVD-диск залишити у матеріалах провадження; чоловічу барсетку чорного кольору, в якій знаходився шкіряний гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 5 000 гривень, номіналом по 500 гривень (МБ5019686, ЛР2630697, ВН3243088, АА6140239, ПАЗ 876260, ЗД3615577, ВХ7780978, УП8163623, ЗГ2792874, ЗН5874237); паперовий конверт з грошовими коштами в сумі 10 000 гривень, номіналом по 500 гривень (ЗД4995483, ЗД4995484, ЗД4995481, ЗД4995482, ЗД4995479, ЗД4995480, ЗД4995477, ЗД4995478, ЗД4995476, ЗД4995475, ЗД4995474, ЗД4995473, ЗД4995472, ЗД4995471, ЗД4995470, ЗД4995469, ЗД4995468, ЗД4995467, ЗД4995465, ЗД4995466); грошові кошти в сумі 3105 гривень, номіналом по 500 гривень (ЛТ8545252, Л34070984, СИ3209392, С39990111, ЗД8884859, ВХ0587193), номіналом 100 гривень (КГ3213706), номіналом 5 гривень (РЕ0814692); грошові кошти 5 доларів США (станом на 16.05.2017 по курсу НБУ 26,004175 дорівнює 130,00 гривень); паспорт громадянина України виданий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; флеш накопичувачі по 8 ГБ в кількості 8 шт.; дві фотокартки 3x4; посвідчення водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Нісан», д.н.з. НОМЕР_1 виданий ОСОБА_13 ; пластикову картку банку «Кредит Агріколь» № НОМЕР_2 ; паливну картку «Аміс Еnergу»; перепустку на територію СБ ЖК «Зарічний» для ТЗ АА4568; свідоцтво реєстрації ТЗ причіп синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 видане ОСОБА_12 ; папку чорного кольору з документами та довідками; ключі від квартири та автомобіля - залишити у володінні власника/потерпілого ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1