АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 1кп/639/178/13 Головуючий суду 1 інстанції
провадження 11-кп/790/416/13 ОСОБА_1
категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач Мікулін М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Мікуліна М.І.

суддів Пашнєва Г.Г.,

ОСОБА_2

при секретарі Лободенко К.М.

за участю прокурора Князевої О.Є.

обвинуваченого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/416/13 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 серпня 2013 року у відношенні ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИЛА:

Цім вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 28.07.1986 року Київським районним судом м. Харкова по ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 140, ст.. 42 КК України ( в ред.. 1961 р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.11.1997 року Київським районним судом м. Харкова по ч. 3 ст. 140 КК України( в ред.. 1961 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12.06.2001 року Дзержинським районним судом м. Харкова по ч. 3 ст. 140, ст. 17 КК України ( в ред. 1961 р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29.01.2002 року Київським районним судом м. Харкова по ч. 3 ст. 185, ст.. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.02.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова по ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,-

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним попереднім вироком, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Стягнено з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь:ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 195 гривень; ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 312 гривень; ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 840 гривень.

Як встановив суд, 29 березня 2012 року в період часу з 14-15 годин до 15 годин 55 хвилин ОСОБА_3, знаходячись поряд з домоволодінням за адресою: м. Харкова, вул. Полтавський Шлях, 13/15, побачив відчинену кватирку у вікні, після чого в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі ОСОБА_3 реалізуючи раніше виниклий умисел, переслідуючи мету наживи, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає тане не може завадити його умислу до кінця, підійшов до вищевказаного будинку та через відчинену кватирку у вікні проник до квартири № 50 вищевказаного будинку, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_4, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму в 195 гривень.

Крім того, в період часу з 30 березня 2012 року по 06 квітня 2012 року, в вечірній час, ОСОБА_3, проходячи по пров. Новоприміському в м. Харкові, побачив приватний будинок, в якому в одному із вікон було відсутнє скло у квартирі,після чого в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у вказаний будинок. Далі ОСОБА_3, реалізуючи раніше виниклий умисел, переслідуючи мету наживи, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає та не може завадити його умислу до кінця. Підійшов до вищевказаного будинку та через кватирку проник до середини будинку за адресою: м. Харків, пров. Новоприміський, 8/1, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на суму в 312 гривень.

Крім того, 02 квітня 2012 року в вечірній час ОСОБА_3, проходячи повз приватний будинок за адресою: м. Харків, вул. Котляревського, 5, побачив, що в одному із вікон будинку була відчинена кватирка, після чого в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у вказаний будинок. Далі ОСОБА_3, реалізуючи раніше виниклий умисел, переслідуючи мету наживи, діючи повторно,з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає тане не може завадити його умислу до кінця, підійшов до вищевказаного будинку та через хвіртку проник всередину будинку за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму в 825 гривень 04 копійки.

В апеляційної скарзі обвинувачений просить скасувати вирок з мотивів неповноти судового слідства та порушенням вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи судом першої інстанції, у звязку з чим призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, вислухавши обвинуваченого про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскільки учасники судового розгляду не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин та ці обставини ніким не заперечувались, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України розглянув справу. Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК Україні такі обставини апеляційним судом не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду справи є необґрунтованими, оскільки провадження було розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України щодо фактичних обставин справи та учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений ОСОБА_3, не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин.

Сам обвинувачений при розгляді провадження судом апеляційної інстанції не заперечував, що при розгляді провадження судом першої інстанції його процесуальні права порушені не були та він претензій до судового розгляду, проведеного в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, не має.

Призначаючи покарання, місцевий суд, як видно з вироку, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 правопорушень, наявність обставин, що пом'якшують покарання визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність по справі обставин, що обтяжують покарання, а також дані про особу винного, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Суд першої інстанції на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначив ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним попереднім вироком.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 серпня 2013 року у відношенні ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення, а засудженим ОСОБА_3, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді