Справа № 404/6871/17
Номер провадження 1-кп/404/687/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2015 року за ст.190 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 680 грн.,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.
Так, у середині червня 2017 року, більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_3 перебував у приміщенні офісу ФОП « ОСОБА_6 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де допомагав ОСОБА_6 в ремонті оргтехніки. У той час, коли останнього в приміщенні офісу не було, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав з приміщення вказаного офісу належний потерпілому ОСОБА_6 ноутбук марки "Неwlett Расkаrd Соmpag 6720s", вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №340 від 06.10.2017, складає 2250 грн. Впевнившись у тому, що його злочинні дії ніким не помічені, із викраденим майном вийшов із приміщення вказаного офісу. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 з викраденим зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2250 грн.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь.
Розкаюється у вчиненому та просить у потерпілого вибачення.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, умисне та закінчене.
ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює та не одружений, проте має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, осудний, раніше судимий.
Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, зі змістом якої останній 21.11.2017 року був ознайомлений у встановлений законом спосіб, встановлено, що результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 показали середній ризик небезпеки для суспільства, тому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, який характеризується позитивно, раніше судимий, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, думку прокурора і потерпілого щодо міри покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання в межах санкції ст.185 ч.1 КК України, у виді громадських робіт, та підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання не вбачає.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.
Водночас, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнав свою вину та активно сприяв в розкритті злочину, добровільно відшкодував завдані ним збитки, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ і відповідно до ч.1 п.«в» зазначеного Закону ОСОБА_3 є суб`єктом застосування амністії, як такий, що не позбавлений батьківських прав, і яка на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, обмежень, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосовано.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України в загальному розмірі 395 грн. 48 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-374, 376 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.
На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити повністю від відбування призначеного покарання за цим вироком.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судово-товарознавчої експертизи №340 від 06.10.2017 року 395 грн. 48 коп.
ноутбук марки «Неwlett-Расkаrd Соmpag 6720s», s/n CNU7383Q5Z, - залишити потерпілому ОСОБА_6 як власнику.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1