печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7200/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
09.02.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні
№ 0002735 від 23.08.2017 за фактом створення на території Одеської області незаконної схеми реєстрації права власності на об`єкти самовільного будівництва на підставі документів, які не дають право здійснювати реєстраційні дії щодо права власності на новостворені об`єкти.
Досудовим слідством встановлено, що незаконна реєстрація прав власності на новостворені об`єкти самовільного будівництва має системний характер та проводиться як державними реєстраторами Одеської області, так і комунальними підприємствами, державними та приватними нотаріусами, яким надано право реєструвати право власності на новостворені об`єкти (реєстрація на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, без введення новоствореного об`єкта в експлуатацію) та без сплати пайового внеску. При цьому, будівництво відбувається на земельних ділянках, цільове призначення яких не відповідає новоствореному об`єкту будівництва, або взагалі, на самозайнятих земельних ділянках.
Як встановлено досудовим розслідуванням ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий номер :27:008:0081 площею 0,0102 га, за адресою АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального дачного будівництва.
Під час проведення позапланової перевірки об`єкта будівництва Управлінням державного архітектуро-будівельного контролю Одеської міської ради зазначеного об`єкту будівництва за адресю АДРЕСА_1 зафіксовано факт знесення дачної будівлі, що підлягала реконструкції та проведення будівельних робіт з влаштування фундаменту та встановлення металевих конструкцій каркасу будівлі для будівництва нового об`єкта.
В подальшому, на підставі технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна № б/н від 28.07.2017 року, виготовленого інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 002237), а також висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, виданого ФОП ОСОБА_5 за № 04 від 28.07.2017 року, реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 , рішенням № 36430056 від 02.08.2017, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (дачний будинок) по АДРЕСА_1 загальною площею 369,5 м.кв., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
30.10.2017 в порядку ст. 98, 110 КПК України, винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки кадастровий №:27:008:0081, що знаходяться в АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - об`єктами кримінального протиправного діяння.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017 на вказану земельну ділянку накладено арешт.
Згідно до п. 3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівництво це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.
Згідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників тощо. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій.
Під час проведення комісійної перевірки 23.02.2017 встановлено, що ОСОБА_4 по Фонтанській дорозі, 78 у м. Одесі фактично знесені 12/1000 часток дачних будівель, що підлягали реконструкції та виконуються будівельні роботи з влаштування фундаменту для будівництва нового об`єкту.
Крім того, при проведенні робіт не витримані обов`язкові протипожежні відстані до існуючої будівлі, розташованої на суміжній земельній ділянці.
За результатами перевірки наказом управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 23.02.2017 було скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ОД 60 від 30.11.2016.
В подальшому, на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № 08 від 29.03.2017 року.
Під час проведення перевірки встановлено, що за даною адресою збудовано триповерхову будівлю із пінобетонних блоків.
Тим самим, ОСОБА_4 не виконано вимоги управління державного архітектурно-будівельного контролю, не одержано у встановленому законом порядку право на виконання будівельних робіт, об`єкт не приведено до попереднього стану.
Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
01.02.2018 в порядку ст. 98, 110 КПК України, винесено постанову про визнання речовим доказом самовільно збудовану нежитлову будівлю (дачний будинок) по АДРЕСА_2 загальною площею 369,5 м.кв.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тобто вказане нерухоме майно є доказом злочину матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, а відтак з метою запобігання можливості його подальшої передачі та відчуження, а також незаконного використання та перетворення зважаючи на характер вчинення протягом тривалого часу тотожних злочинів членами злочинного угрупування, а також з метою забезпечення його збереження наявні достатні підстави та мета для арешту цього майна.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт самовільного будівництва нежитлову будівлю (дачний будинок) по АДРЕСА_1 загальною площею 369,5 м.кв., що належить на праві власності ОСОБА_4 та розташована на земельній ділянці з кадастровим № :27:008:0081, із забороною розпорядження, користування та проведення будівельно-монтажних робіт, в тому числі робіт щодо підключення до мереж тепло-, електро-, газо-, водопостачання, а також здійснення будь-якої діяльності направленої на консультування, укладання правочинів направлених на отримання коштів від інвесторів під виглядом продажу майнових прав на квартири, продажу квартир та укладання попередніх договорів.
Заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним органам реєструвати будь-які дозвільні документи щодо об`єкта самовільного будівництва нежитлову будівлю (дачний будинок) по АДРЕСА_1 загальною площею 369,5 м.кв., що належить на праві власності ОСОБА_4 та розташована на земельній ділянці з кадастровим № :27:008:0081.
Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначений об`єкт самовільного будівництва.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1