Справа № 204/5778/17
Провадження № 1-кп/204/512/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №001727 від 15 серпня 2017 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, який має повну загальну середню освіту, не працюючого, раніш не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
14.08.2017 приблизно о 20год.50хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №85, що розташований по вул. Робоча у м. Дніпро, побачив на лавці сумку чорного кольору, всередині якої знаходилось майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , при цьому, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та він визначив вищевказану сумку з майном як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та особистої зацікавленості, підійшов до вказаної лавки та шляхом вільного доступу викрав сумку з майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності.

Після чого, продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 , тримаючи вказану сумку під пахвою лівої руки, пройшов від місця вчинення злочину за арку будинку №85 по вул. Робоча у м. Дніпро, де, відкривши сумку, помітив в ній наступне майно:

- зв`язку ключів з 4 металевих ключів та 1 пластикового магнітного ключа, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності;

- два тряпчаних чохли з пластиковими пропелерами до квадрокоптеру, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності;

- три «USB» перехідника, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності;

- чотири пластикові рамки до квадрокоптера, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності;

- акумулятор до квадрокоптера марки "Dji» моделі FBI 3830, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2757 від 23.08.2017 складає 2871,10 грн.

В подальшому, сумку в якій знаходилося вказане майно, ОСОБА_5 залишив біля будинку №85 по вул. Робоча у м. Дніпро та з таємно викраденим майном, що перебувало в сумці, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, глибоко каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Заявив клопотання про застосування до нього п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» він є інвалідом ІІІ групи, на підтвердження чого надав копію посвідчення (а.с.46) та копію довідки №259117 (а.с.45).

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті, визнає, матеріальних та моральних претензій не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Не заперечує проти застосування ч.3 ст.349 КПК України.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, звіт про вартість експертизи та постанов про визнання речовими доказами, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми навмисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики, наданої за місцем мешкання, характеризується посередньо, є інвалідом ІІІ групи з дитинства.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховуєщире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останнього. При цьому призначення покарання у вигляді штрафу та виправних робіт судом не застосовується, оскільки обвинувачений не працює, покарання у вигляді громадських робіт у зв`язку з тим, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи є недоцільним та негуманним (до того ж, відповідно до дослідженої довідки, йому протипоказаний фізичний труд), суд також вважає недоцільним призначення покарання у вигляді арешту, оскільки призначення такого покарання позбавляє суд можливості вирішити питання щодо можливості виправлення засудженого без відбування покарання. Підстав для застосування ст.69 КК України не встановлено.

Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого, той факт, що він вчинив злочин вперше, щиро каявся, за місцем мешкання характеризуються посередньо, є інвалідом ІІІ групи, та приходить до висновку, що реальне відбування покарання є занадто суворою та категоричної мірою та що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо на протязі випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на нього судом у відповідності до ч.1 ст.76 КК України.
Ст.85 Кримінального кодексу України, зазначено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Ч. 2 ст.3 вказаного Закону встановлено, що, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особа, визнана винною у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким чи особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, якщо особу на день набрання чинності ц им Законом визнано інвалідом першої, другої чи третьої групи.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Стаття 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», вказане кримінальне правопорушення згідно ст.12 Кримінального кодексу України належать до злочину середньої тяжкості. ОСОБА_5 на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 року» є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення (а.с.47) та копією довідки №259117 (а.с.45). Захисник та обвинувачений просили у судовому засіданні застосувати до обвинуваченого ЗУ «Про амністію у 2016 році», проти чого прокурор не заперечував. За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає повному звільненню від призначеного покарання. Суд роз`яснює обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована, що є зрозуміло обвинуваченому.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 170,00 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.08.2017, а саме: зв`язка ключей з 4 металевих ключів та одного пластикового магнітного ключа, два тряпчаних мішечка з пропелерами в кількості 4 шт., три юсб перехідника, чотири пластикові рамки, які відповідно до розписки про відповідальне зберігання, передані ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.08.2017, а саме: акумуляторну батарею марки "Dji» моделі FBI 3830, який відповідно до розписки про відповідальне зберігання, переданий ОСОБА_6 - вважати повернутим за належністю.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» повністю звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирати.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.08.2017, а саме: зв`язка ключей з 4 металевих ключів та одного пластикового магнітного ключа, два тряпчаних мішечка з пропелерами в кількості 4 шт., три юсб перехідника, чотири пластикові рамки, які відповідно до розписки про відповідальне зберігання, передані ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.08.2017, а саме: акумуляторну батарею марки "Dji» моделі FBI 3830, який відповідно до розписки про відповідальне зберігання, переданий ОСОБА_6 - вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілим до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1