Провадження № 1-кп/638/46/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в колегіальному складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю:
прокурора ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00004639 від 05.09.2014 року

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ставропіль РФ, громадянина Росії, росіянина, не одруженого, не працюючого, з середньо-технічною освітою, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , до затрнимання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова обрано запобіжний захід тримання під вартою .

Після надходження кримінального провадження до суду строк тримання під вартою продовжувався у встановленому законом порядку.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження продовжують існувати.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають , що ризиків, які було раніше встановлено, не існує . Просили суд змінити раніше обраний запобіжний захід на інший, не пов"язаний з триманням під вартою, вказавши на те, що відсутні підстави вважати, що обвинувачений має можливість впливати на свідків, явка яких органом обвинувачення не забезпечена до суду на протязі тривалого часу , за відсутності паспорта по причині його втрати до затримання не має можливості перетнути кордон , крім того, просили прийняти до уваги ту обставину, що знайомі обвинуваченого, які є громадянами України та мешкають в м. Харкові, готові надати обвинуваченому на праві оренди житло, про що складено відповідний договір.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова та ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова продовжено строк тримання під вартою .

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який громадянин РФ, раніше на території України не був засуджений , не одружений, утриманців не має, постійного місця реєстрації або перебування на території країни не має, міцних зв"язків в місті перебування не має, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання прибутку.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, у випадку визнання обвинуваченого винним у скоєнні інкримінуємого злочину.

Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризик, який виправдовує тримання особи під вартою, не зменшився.

Одночасно суд вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявленого ризику переховування від суду та виправдовують тримання особи під вартою.

Стороною захисту та обвинуваченим не наведено доказів щодо того, що ризик переховування від суду перестав існувати на час розгляду вказаного клопотання або втратив свою актуальність. Суд враховує також той факт, що ще не допитано учасників кримінального провадження, які були визначені органом досудового слідства, у обвинуваченого відсутнє місце постійного проживання чи перебування в м. Харкові , на Україні, наявність договору оренди не може свідчити про те, що вказана особа буде постійно проживати за адресою вказаного житла задля забезпечення за ним належного контролю з боку правоохоронних органів, оскільки стороною захисту не надано доказів, а тому і не доведено наявність у обвинуваченого грошових коштів для оплати оренди житла за договором, який був наданий суду.

Питання щодо можливого визнання винуватим та кваліфікації дій особи, якій пред"явлено обвинувачення, вирішується судом при постановлені вироку.

У зв`язку з цим, суд доходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволення, оскільки з заявлених прокурором ризиків знайшов своє об`єктивне підтвердження тільки ризик можливого переховування обвинуваченого від суду, який не зменшився, інші ризики судовим розглядом не встановлені. Застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи .

Суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 квітня 2018 року.

Ухвала підлягає оскарженню .

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3