Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/192/17
Провадження № 1-кп/280/122/17
ВИРОК
Іменем України
10 листопада 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000077 від 27.01.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростишева, Житомирської області, громадянки України, українки, учениця 12 класу Коростишівської вечірньої школи, інвалідом не являється, не судима, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27 січня 2017 року,близько 11-00 год.,неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебуваючи у приміщенні магазину «Одяг з Європи»,власником якого являється ОСОБА_8 ,який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , попросила знайомого їй продавця-стажера ОСОБА_9 піти до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,розташованого неподалік,з метою придбання їй продуктів харчування. У подальшому, ОСОБА_5 залишилась в приміщенні магазину «Одяг з Європи» без стороннього нагляду.
У цей час та місці, за вказаних обставин,достовірно знаючи про наявність грошових коштів-виручки,у касі магазину «Одяг з Європи», які знаходяться у шухляді дерев`яного столу, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел,направлений на таємне, умисне викрадення чужого майна,а саме грошових коштів.
Реалізовуючи свій злочинний умисел,діючи умисно,з корисливих мотивів,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,користуючись відсутністю продавця-стажера ОСОБА_9 та інших сторонніх осіб і тим,що за її умисними суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає,таємно,шляхом вільного доступу,відчинила шухляду в дерев`яному столі,в якому знаходилися грошові кошти загальною сумою 2195 гривень,звідки викрала грошові кошти у сумі 900 гривень.
Викрадені грошові кошти ОСОБА_5 привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд.
Таким чином,своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 900 гривень.
Захисник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обвинувачена ОСОБА_5 , законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 клопотання підтримали.
Прокурор не заперечував щодо застосування до неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялася, пояснила суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване діяння,викрала грошові кошти у сумі 900 гривень в магазині «Одяг з Європи»,який належить потерпілій Українець, матеріальну шкоду відшкодувала потерпілій добровільно в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_8 до суду подала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, оскільки обвинуваченою повністю відшкодовані завдані збитки,просила не застосовувати до останньої суворого покарання.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачена, законний представник неповнолітньої обвинуваченої, захисник, прокурор, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 доведена, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України,як умисні дії,які виразились в таємному викраденні чужого майна, тобто крадіжці.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останньою кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ст.185 ч.1 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_5 не судима, є ученицею 12 класу Коростишівської вечірньої школи, є неповнолітньою, за місцем навчання та проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, є обставинами які пом`якшують покарання.

Обставин,які обтяжують покарання,судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що її виправлення і перевиховання, попередження з її боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останній слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону,із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з урахуванням положень ст.104 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

Водночас,суд вважає обґрунтованим клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 про застосування до обвинуваченої акту амністії.

Пунктом «а» ст.1, ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб,визнаних винними у вчиненні умисного злочину,який не є тяжким або особливо тяжкім відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України,які на момент вчинення злочину були неповнолітніми,які вчинили злочини до дня набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» чинності включно.

Судом встановлено,що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила умисний злочин середньої тяжкості до набрання чинності актом амністії,тобто до 12.09.2017 року. Застережень щодо застосування амністії,передбачених ст.9 вказаного акту амністії не вбачається, на момент вчинення злочину 27.01.2017 року ОСОБА_5 не досягла 18-річного віку, тобто була неповнолітньою. Оскільки ОСОБА_5 дала згоду на застосування до неї амністії,на останню поширюється положення п «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», обвинувачена слід звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальних витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 104 КК України, п «а» ст.10, ст.10, ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75, 104 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання на підставі п «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1