Справа № 462/2790/17
У Х В А Л А
11 липня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд

в с т а н о в и в:
На розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002254 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається із повідомлення про закінчення строку тримання під вартою ОСОБА_5 тримається під вартою та строк застосованого запобіжного заходу закінчується.

Прокурор в підготовчому засіданні заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці,оскільки 30.07.2017 року строк застосованого запобіжного заходу закінчується. Зазначив, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 у вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладається на рішення суду.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, вважає, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тяжкість покарання, передбаченого за вчинення злочину, який обвинувачується ОСОБА_5 не може бути єдиною підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому наполягає на зміні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, суд також бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливого злочину, будучи засудженим 11.04.2017 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.263 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину під час іспитового строку, за короткий час після засудження за попередній злочин.

Також встановлено, що ОСОБА_5 неодружений, не працює та відповідно не має постійного законного джерела доходів, проживає у м.Львові на квартирі, яку знімає, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків і соціально стримуючих факторів.

Отже існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інший злочин, переховуватись від суду, а тому з метою запобігання спробам обвинуваченого вчинити вказані дії та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Стороною захисту не надано жодних документів, що дають підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, зокрема домашній арешт можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, обраний слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова 01.06.2017 року, необхідно продовжити на два місяці.

Керуючись ст.176-178, 315 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити по 08.09.2017 року включно.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1