ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№5-1686км17 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 6 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :
Вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2016 року засуджено
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого:
- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді обмеження волі на 1 рік.
- за ч. 1 ст. 296 КК ОСОБА_6 виправдано.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2017 року вирок місцевого суду у частині призначеного покарання змінено. Визначено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Як встановив суд, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 01 травня 2016 року у с. Мервин Оратівського району, під час словесного конфлікту, що виник між ним та ОСОБА_7 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, схопив лівою рукою ОСОБА_7 за верхній одяг та одягнув його на голову останнього, після чого умисно завдав 5-6 ударів правою рукою в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, перелому нижньої щелепи, що є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, оскільки вони були небезпечні в момент спричинення та за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Крім того, цим же ж вироком, ОСОБА_6 визнано невинуватим за ч. 1 ст. 296 КК України, який згідно обвинувального акта обвинувачувався у тому, що він 01 травня 2016 року, близько 00:00 год., перебуваючи біля входу у приміщення кафе «Шинок» у с. Мервин Оратівського району, під час словесного конфлікту, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, нецензурно виражаючись в присутності інших осіб, використовуючи малозначний привід, схопив лівою рукою ОСОБА_7 за верхній одяг та одягнув його на голову останнього, та завдав йому 5-6 ударів у обличчя.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
На думку прокурора, апеляційним судом допущено порушення вимог статей 23, 94, 419, 420, 421 КПК, а саме: зміна вироку суду першої інстанції із призначенням більш суворого покарання (при цьому винесено ухвалу, а не вирок) за іншої оцінки доказів, що не були безпосередньо дослідженні в ході апеляційного перегляду, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення і є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити касаційну скаргу, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду, з поміж іншого зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 420 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції, в разі необхідності застосування більш суворого покарання, скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.
Статтею 421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших і випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Разом з тим, цих вимог закону при перегляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 апеляційний суд не дотримався.
Так, вироком Оратівського районного суду від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження. Вказаний вирок апеляційним судом переглянуто лише за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив вирок змінити, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком. Потерпілий ОСОБА_7 судове рішення не оскаржував, прокурор ОСОБА_8 відмовився від поданої апеляційної скарги.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскарженої ухвали, прийшовши до переконання про необхідність задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про зміну вироку районного суду щодо ОСОБА_6 , при цьому, не зважаючи на те, що рішення місцевого суду ні потерпілим, ні прокурором не оскаржувалось, визначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років обмеження волі, що є більшим від призначеного вироком суду першої інстанції (1 рік), тобто погіршив правове становище обвинуваченого.
Крім цього, відповідно до ст. ст. 23, 94 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Отже, у випадку незгоди апеляційного суду зі змістом певних доказів їх перевірка та оцінка здійснюється з урахуванням засади, закріпленої у ст. 23 КПК України, що не виконано апеляційним судом.
Отже, апеляційним судом допущено порушення вимог статей 23, 94, 419, 420, 421 КПК України, а саме: зміна вироку суду першої інстанції із призначенням більш суворого покарання за іншої оцінки доказів, що не були безпосередньо дослідженні в ході апеляційного перегляду, а тому ці порушення перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення і є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, статтями 433, 434, 436 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3