Справа № 660/893/17
Номер провадження 1-кп/660/134/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_4

Потерпілого ОСОБА_5

Представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нововоронцовка кримінальне провадження № 0000379 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кураховка, Семидовського району, Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, українець, громадянин України, пенсіонер, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 17.08.2017 року у вечірній час, переслідуючи прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи у приміщенні веранди, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень та реалізації свого злочинного умислу спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 два удари руками зігнутими в кулак в область обличчя, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 66 від 09.09.2017 року тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кута нижньої щелепи справа, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю та пояснив, що дійсно у серпні цього року, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , із ревнощів наніс два удари рукою в обличчя потерпілому ОСОБА_5 . У судовому засіданні просив вибачення у потерпілого, щиро кається, розуміє, що був неправий. Цивільний позов, поданий прокурором в інтересах держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні на суму 5077,38грн. визнає у повному обсязі. Цивільний позов ОСОБА_5 визнає частково.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 17.08.2017 року перебував по АДРЕСА_2 разом із жінкою, яка певний час була співмешканкою обвинуваченого. У нічний час до будинку підійшов ОСОБА_7 і почав стукати у двері, він їх відчинив, після цього обвинувачений наніс йому удар в обличчя і зламав щелепу. Він тривалий час лікувався, і досі їздить до лікарні. Весь цей час у їжу вживав тільки каші через трубочку, настраждався. Просить задовольнити його цивільний позов у повному обсязі.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на допиті свідків по справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, допитом потерпілого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та дослідженням матеріалів цивільних позовів.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, а саме як умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлені. І з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності скоєного злочину, особи винного, раніше не судимого, характеризується позитивно, пенсіонера, враховуючи думку прокурора, потерпілого, інших учасників судового розгляду, суд вважає доцільним призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник звернулися із заявою про застосування Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Так, відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи те, що вчинене ОСОБА_7 , 1956 року народження, кримінальне правопорушення, відповідно до ч.3 ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, кримінальне правопорушення скоїв у пенсійному віці, у зв`язку із чим підпадає під дію п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

За таких обставин, суд вважає, що заява обвинуваченого підлягає задоволенню із звільненням його від призначеного покарання.

Прокурором в інтересах держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні до ОСОБА_7 подано цивільний позов про стягнення з відповідача 5077,38грн. витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Також потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позивач просить стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 6625,67грн. і моральну шкоду у розмірі 15 000грн. Вимоги підтверджуються наданими доказами.

У судовому засіданні обвинувачений визнав позов прокурора в інтересах держави у повному обсязі. Позов потерпілого визнає частково, а саме в розмірі витрат на проїзди до м. Херсона, витрат на ліки, зазначені у виписному епікризі, висновку спеціаліста. В іншій частині просить відмовити в позові. Захисник, не заперечуючи наявність витрат у відповідача та доказів на їх підтвердження, просить суд відмовити у задоволенні позову в частині придбання ліків та інших речей не зазначених у рекомендаціях лікарів, оскільки не можливо встановити яким чином їх придбання пов`язане із лікуванням потерпілого.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій обвинуваченого було заподіяно потерпілому фізичної шкоди у вигляді відкритого перелому кута нижньої щелепи справа, потерпілий для поновлення свого права поніс витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування здоров`я, такі витрати підлягають відшкодуванню обвинуваченим. Тим більше, що медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення придбані під час проходження потерпілим лікування у лікарні. Тому хоча у матеріалах провадження відсутнє призначення лікаря на придбання деяких ліків, однак час та перелік придбаних медикаментів (заспокійливі та знеболювальні, інші речі, пов`язані із проведенням операції) свідчать про їх зв`язок із отриманими потерпілим тілесними ушкодженнями.

Вислухавши цивільного позивача, відповідача, інших учасників судового розгляду, суд вбачає, що діями обвинуваченого дійсно завдано матеріальну і моральну шкоду потерпілому, яка виявилась у понесені матеріальних затрат та душевних страждань у зв`язку із спричинення йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень - необхідністю застосовувати додаткові зусилля для поновлення звичайних життєвих зв`язків, можливості нормально спілкуватися, розмовляти, протягом тривалого часу нормально вживати їжу. Тому, враховуючи викладене, визнання обвинуваченим позовних вимог, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_7 за позовом прокурора 5077,38грн., за позовом ОСОБА_5 - матеріальну шкоду у розмірі 6599,7грн. і моральну шкоду у розмірі 5000грн. У стягненні суми добровільного благодійного внеску керівництву Херсонської обласної клінічної лікарні слід відмовити, оскільки відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійний внесок за своїм змістом є пожертвою, яка добровільно сплачується особою на благодійну діяльність.

Також у судових дебатах обвинувачений і захисник частково змінили позицію в частині цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , просили відмовити у задоволені позову потерпілого і в частині витрат на його проїзди до м. Херсона, оскільки в позовній заяві про це не зазначено. Водночас під час судового розгляду питання витрат на проїзд потерпілого до м. Херсона з`ясовувалося у судовому засіданні. Потерпілий і його представник повідомили суду, що ці витрати включені до загальних позовних вимог, а копії квитків долучені до позовної заяви, просили позов в цій частині також задовольнити. До того ж позов в цій частині обвинуваченим раніше було визнано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього обов`язки. Покласти на ОСОБА_7 відповідно до п.п. 2,3 ст.76 КК України такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави Департаменту охорони здоров`я Херсонської обласної державної адміністрації в особі Херсонської обласної клінічної лікарні до ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні 5077,38грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 6599,7грн. і моральну шкоду у розмірі 5000грн. В решті позову відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1