Провадження № 1-кп/643/843/17
Справа № 643/9657/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.11.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003729 від 09.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, військовослужбовця, зареєстрованого та мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2017 року о 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у підвальному приміщенні, розташованого за адресою: м. Харків,вул. Гвардійців Широнінців, 81, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення за рахунок злочинної діяльності, переслідуючи корисливий мотив та меті особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою плоскогубців відрізав кабель електрозв`язку марки ТППеп 30*2*0,5 довжиною 16 метрів, який належав Харківській філії ПАТ «Укртелеком» та оптичний кабель ОКТБг-М.(1,5)П-Е1-0,40Ф3,5/0,30Н19-8 довжиною 77 метрів, який належав Харківській філії ТОВ «ТЕЛЕСВІТ».

Після чого покинув підвальне приміщення будинку № 81 по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові, тим самим викравши та розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду Харківській філії ПАТ «Укртелеком», згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 15/06 від 14.06.2017 року у розмірі 280 гривен та Харківській філії ТОВ «ТЕЛЕСВІТ» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/06 від 19.06.2017 року у розмірі 341 гривен.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав, надав пояснення про обставини, як вказано вище у вироку, фактичних обставин справи не оспорював. Просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання.

Представники потерпілих ПАТ «Укртелеком» та ТОВ «ТЕЛЕСВІТ» в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялися належним чином.

Оскільки, учасники судового провадження не оспорюють доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та які є належні та допустимі, розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування суд визнає щире каяття.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом вивчалась особа підсудного та встановлено, що в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем Збройних сил України, відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 виданого 10.07.2015 року.

При визначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, призначає його в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, за якою обвинувачений засуджується, з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію», звільнивши його від відбування покарання, оскільки він є учасником бойових дій, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року , звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування - відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов не було заявлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, п.в ч.1 ЗУ "Про

амністію у 2016 році",ст.ст.1, 6 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Арешт на майно, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року, а саме: один фрагмент кабелю довжиною 16 метрів, чоловіча наплічна сумка, канцелярський ніж, одна пара будівельних рукавичок, камуфляжна кепка, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2017, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, а саме: оптичний кабель ОКТБг-М.(1,5)П-Е1-0,40Ф3,5/0,30Н19-8 довжиною 77 метрів повернути власнику - ТОВ «ТЕЛЕСВІТ», телефонний кабель марки ТППеп 30*2*0,5 довжиною 16 метрів повернути власнику - ПАТ «Укртелеком», чоловічу наплічну сумку, канцелярський ніж, одну пару будівельних рукавичок, камуфляжну кепку - повернути власнику - ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ ОСОБА_1