Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-1370ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року,
в с т а н о в и в:
не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями засуджений звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою від 22 січня 2018 року її було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.
У цій ухвалі касаційного суду зазначалося, що усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга засудженого не містила обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень судів першої й апеляційної інстанцій відповідно до підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1

ст. 438 КПК для їх зміни чи скасування, на які посилався ОСОБА_4 , відповідно до

ч. 2 ст. 438 КПК із урахуванням положень статей 5, 404, 412-414, 419 КПК і статей 5, 50, 65, 69, 71, ч. 5 ст. 72 КК у їх взаємозв`язку.
У межах встановленого строку засуджений повторно звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, яка містить лише посилання на помилковість рішення суду апеляційної інстанції в частині застосування редакції ч. 5 ст. 72 КК від 18 травня

2017 року (попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день) та вказівку про необхідність застосування зазначених положень в редакції від 26 листопада 2015 року (зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), що є формальними, не містять тому правового обґрунтування та прямо суперечать змісту ухвали апеляційного суду згідно якої на підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_4 зараховано у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення зі співвідношення одному дню тримання під вартою відповідають два дні позбавлення волі.
Інших доводів чи обґрунтувань незаконності вироку Зміївського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року й ухвали Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року, відсутність яких відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК була підставою залишення касаційної скарги засудженого без руху, ОСОБА_4

не навів, тобто не усунув усіх недоліків, зазначених в ухвалі від 22 січня 2018 року.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданих обґрунтувань перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки засуджений не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року разом з усіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3