Справа № 502/1910/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2018 року м. Кілія.

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження відомості про яке 30.07.2017 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547, за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Десантне, Кілійського району, Одеської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не заміжньої, працює за наймом, зареєстрована: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
30.07.2017 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Від 40 та вище», розташованому на вул. Торговій, в м. Кілія, Одеської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, намагалась таємно викрасти з вітрини жіночі джинсові шорти, вартістю 295 гривень, однак довести до кінця свій злочинний умисел не змогла з підстав, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена продавцем магазину.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжку).

Під час досудового провадження між потерпілою та підозрюваною укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами угоди про примирення, підозрювана беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю злочину, відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду і, остання жодних претензій до неї не має. Підозрювана також погодилась із потерпілою на призначення їй покарання за цей злочин у вигляді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного та потерпілого повне розуміння ними процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, матеріальна шкода завдана потерпілій відшкодована у повному обсязі і, у останньої відсутні претензії до обвинуваченої.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив обвинуваченому його процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міру покарання та наслідки укладання, затвердження та не виконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, а також вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення та знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Запобіжний захід обвинуваченій на досудовому слідстві не обирався.

Речові докази а також відомості про цивільний позов та судові витрати - суду не надані.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 09.10.2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1