Справа №549/81/16-к
Провадження №1-кп/549/1/17
ВИРОК
Іменем України

05 жовтня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи кримінальне провадження №0000190 від 17.08.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився і проживає в АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, працюючого торговим представником в ТОВ «Альтер-П», одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 17.08.2015, близько 11-ї год. 30 хв., керуючи технічно-справним автомобілем Мерседес-Бенц Спринтер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автошляху Т-17-14 в напрямку смт.Чорнухи Полтавської області, проїжджаючи в районі 13 км + 80 м. в с.Мелехи Чорнухинського району Полтавської області, в порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:
- пункту 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п.1.1 Розділу 34 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;
- лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється, - при русі на заокругленні дороги вліво відносно свого напрямку руху, перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці даного маневру, не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу, без потреби виїхав на смугу зустрічного руху, де створив небезпеку для руху водію автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом ПФ «Фермер», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , який рухався йому назустріч, та допустив зіткнення з ним.
Внаслідок порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_8 , що призвело до даної дорожньо-транспортної події, водій автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у виді сукупної травми грудної клітки, органів черевної порожнини та тазу, кровопідтічність м`яких тканин грудної клітки, переломи 2,3,5-8 ребер зліва, переломи 2-8 ребер справа, обширні крововиливи на поверхні легень з розтріскуванням вісцеральної плеври в ділянці коренів, травматичне розтріскування капсули печінки, розрив брижі висхідного відділу товстої кишки, просякання кров`ю навколо ниркової клітковини справа та зліва, обширна забрюшена гематома зліва, перелом лівої тазової кістки, травматичний розрив лонного зчленування, обширне просякання кров`ю клітковини тазу, малокрів`я внутрішніх органів, забиті рани лівого передпліччя, правої кисті, правого променевого-зап`ястного суглобу, численні синці та садна тулуба, кінцівок, які носять характер при життєвості, утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, при ДТП, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 помер в приміщенні Лубенцької КЦМЛ.
Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому злочині не визнав і суду показав, що 17.08.2015 взяв у свого тестя автомобіль марки Мерседес-Бенц Спринтер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виїхав з м.Лубни в напрямку м.Лохвиця.
Близько 11 години в с.Мелехи Чорнухинського району рухався зі швидкістю близько 50 км/год по своїй смузі руху на відстані 20 см до суцільної лінії дорожньої розмітки. На заокругленні дороги метрів за 50 побачив автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний НОМЕР_2 , який рухався йому назустріч. За 25 метрів до місця зіткнення водій автомобіля ВАЗ почав робити маневр та виїхав на його смугу руху, обминаючи вибоїни та пісок на дорозі. Внаслідок цього водій автомобіля ВАЗ не справився з керуванням і допустив зіткнення з ним. Після зіткнення його автомобіль знаходився на своїй смузі руху. Він на зустрічну смугу не виїжджав. Все сталося дуже швидко, уникнути зіткнення не встиг.
Крім того, пояснив, що за кермом в той час він по телефону не розмовляв, алкогольних напоїв ні напередодні 17 серпня 2015 року, ні в той день не вживав. Після зіткнення приблизно через 3 хвилини він виліз через праві двері автомобіля, так як був прижатий подушкою безпеки. Підбіг до автомобіля ВАЗ з метою допомогти пасажирам, але водій був відкинутий на заднє крісло і нога його була прижата. Почали підходити люди і надавати їм допомогу. Потім приїхала карета швидкої допомоги і його, водія автомобіля ВАЗ і дружину ОСОБА_11 забрали до Лубенцької ЦРЛ.
Факт того, що 17.08.2015 близько 11 год. 30 хв. на автошляху Т-17-14 в напрямку смт.Чорнухи Полтавської області, в районі 13 км + 80 м. в с.Мелехи Чорнухинського районусталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом ПФ «Фермер», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , а також наслідки дорожньо-транспортної пригоди у виді пошкодження транспортних засобів та спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , від яких він помер, підтверджено, крім пояснень обвинуваченого, наступними доказами.

Свідок ОСОБА_12 , фельдшер виїзної бригади смт.Чорнухи, суду показав, що 17.08.2015, точного часу не пам`ятає, він був на виклику, надавав першу медичну допомогу водію ВАЗ і в подальшому транспортував його до Лубенцької ЦРЛ.
Обвинувачений спочатку відмовився від надання медичної допомоги, але потім почав скаржитися на біль в грудній клітині. Запаху алкоголю від нього чути не було, поводився спокійно. Також додав, що автомобіль ВАЗ стояв розвернутий впоперек дороги на своїй стороні руху, а Мерседес-Бенц Спринтер - на своїй смузі руху в напрямку смт.Чорнухи.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що працює водієм ВАТ «Полтаваобленерго». Того дня 17.08.2015 в с.Мелехи Чорнухинського району на електролінії проводили ремонтні роботи. Близько 11 години він почув удар в районі проїзної частини. Разом зі своїми колегами вийшов до дороги і побачив, що трапилося ДТП. Допомагали витягувати ногу потерпілого, так як вона була зажата.
Водій Мерседеса до потерпілих не підходив, розмовляв по телефону. У автомобілів були пошкодженні ліві передні сторони. Мерседес стояв на своїй стороні руху в напрямку с.Вороньки Чорнухинського району. Задня сторона автомобіля ВАЗ знаходилася на обочині, метрів за 1,5-2 від електроопори №22. Ніхто з присутніх там осіб ніяких спроб переміщувати автомобілі, які попали в ДТП, не намагалися. Лінії розділу проїзної частини чітко було не видно.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що працює електромонтером в ВАТ «Полтаваобленерго». Того дня 17.08.2015 проводили ремонтні роботи на електролінії в с.Мелехи Чорнухинського району. Почувши звук удару пішли подивитися і побачили, що сталася ДТП. Підійшли до місця пригоди і почали надавати допомогу потерпілим. На пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ була жінка, а водій знаходився на задньому сидінні. Його нога була зажата. Вони допомогли жінці вийти з автомобіля, а чоловіка витягти не вдалося. Викликали швидку допомогу і рятівників. Обвинувачений потерпілим не допомагав. Він на дорожню розмітку уваги не звернув.
ОСОБА_15 - слідчий, який здійснював досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, суду показав, що з матеріалами кримінального провадження був ознайомлений вже після смерті ОСОБА_11 , коли провадження було передано у відділ ДТП Головного управління МВС у Полтавській області. Про ДТП дізнався з телефонної розмови із слідчим Чорнухинського відділення поліції ОСОБА_16 . Проводив допит пасажирів автомобіля ВАЗ, два слідчі експерименти, призначав експертизи.
Під час першого слідчого експерименту, який проводився з участю ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та понятих, вони йому повідомили, що їхали в сторону м.Лубни в с.Мелехи по своїй смузі руху, а Мерседес-Бенц Спринтер виїхав на їх смугу дороги з заокруглення дороги, метрів за 50. Незнайомий чоловік, який приїхав зі свідками, під час експерименту хотів втрутитись та вплинути на хід експерименту. Він зробив йому зауваження, після чого вказаний чоловік стояв на узбіччі. Свідки самостійно виставляли автомобілі.
В напрямку дорожнього руху в сторону смт.Чорнухи на місці ДТП пошкодження дороги не було. В напрямку м.Лубни дорога була пошкоджена - ямки та пісково-піщаний насип на кінці смуги.
Під час проведення другого слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 , понятих, ОСОБА_8 показав, що автомобіль, яким він керував, рухався в напряму с.Вороньки Чорнухинського району, ліве колесо його автомобіля знаходилося на своїй смузі руху за 20 см від дорожньої розмітки 1.1.
Свідок ОСОБА_19 , двоюрідний брат ОСОБА_11 , суду показав, що 17.08.2015, точного часу не пам`ятає, йому зателефонувала ОСОБА_17 і повідомила, що в с.Мелехи Чорнухинського району вона разом з чоловіком і свекром потрапили в ДТП. Коли він приїхав на місце пригоди, то присутнім там був ОСОБА_18 , стояли машини. Автомобіль ВАЗ розташовувався на своїй дорожній смузі впоперек дороги. Бампер Мерседес Бенц Спринтер знаходився на зустрічній смузі, переднє ліве колесо стояло на розмітці дороги. Вибоїни були на дорожній смузі, де знаходився ВАЗ, близько 20 см у довжину. Вважає, що їх можна було пропустити між колесами. Проводити слідчий експеримент, на який він привіз свідків, не заважав. Він не кричав, а голосно розмовляв з ОСОБА_18 , який погано чує.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона 17.08.2015 разом з своїм чоловіком ОСОБА_11 та свекром ОСОБА_18 їхали з м.Лохвиця в с.Клепачі ЛуБенцького району зі швидкістю 50 км/год. Її покійний чоловік притримувався завжди правої сторони, різких рухів автомобілем не робив. Їхали по своїй смузі руху. Вона сиділа на пасажирському сидінні, свекор на задньому.
В с.Мелехи Чорнухинського району вони виїхали із-за округлення дороги в правий бік і здалеку помітили мікроавтобус жовтого кольору, який рухався в зустрічному напрямку, виляв по дорозі на великій швидкості близько 100 км/год. Чоловік її почав кричати: «Що він творить на дорозі!». Помітила, що водій мікроавтобуса розмовляв по телефону. ЇЇ чоловік різких рухів не робив, на зустрічну смугу не виїжджав. Все трапилося швидко. Чоловік не встиг ухилитись від зіткнення. Вибоїни, які були на дорозі, відчувала під собою. Більше нічого не пам`ятає, оскільки від удару втратила свідомість. В кареті швидкої допомоги ОСОБА_8 весь час розмовляв по телефону і радився як йому поступити в даному випадку. Від нього було чути запах алкоголю.
Крім того зазначила, що обвинувачений не попросив у них вибачення та не намагався відшкодовувати заподіяну шкоду. Під час слідчого експерименту їй з ОСОБА_18 ніхто не підказував.
Свідок ОСОБА_18 суду показав, що того дня 17.08.2015 їхав разом з сином та невісткою ОСОБА_17 на автомобілі ВАЗ 21063 в с.Клепачі ЛуБенцького району. Їх швидкість була близько 50-60 км/год. Сидів на задньому пасажирському місці. Син весь час їхав по своїй смузі руху. В с.Мелехи Чорнухинського району, після того як виїхали із заокруглення дороги, побачив мікроавтобус жовтого кольору, водій якого сидів з мобільним телефоном і виляв по дорозі. В подальшому відчув удар по автомобілю. Вийшов з машини і почав допомагати витягувати сина з машини. Водій мікроавтобуса до них не підходив і весь час розмовляв по телефону. Швидка забрала сина, невістку та водія мікроавтобуса, він залишився на місці ДТП.
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що працює старшим слідчим в Чорнухинському відділенні поліції. Прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди першим. Побачив, що автомобіль ВАЗ стояв з правої сторони відносно автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер на узбіччі.
Складав протокол огляду місця події, складав схему місця ДТП, фотографував. Транспортні засоби не переміщали. Були залучені поняті і всі вимірювання проводилися в їх присутності. Поняті замірювали відстані, а слідчий відмічав їх на схемі. Обвинувачений поводив себе спокійно, медичної допомоги не потребував, але був відправлений каретою швидкої допомоги в ЛуБенцьку ЦРЛ. Зразки крові на вміст алкоголю у обвинуваченого на місці ДТП не відбиралися, так як лікарі швидкої запевнили, що вони будуть відібрані в ЦРЛ.
Сліди шин автомобілів ним не було виявлено. Вніс відомості про ДТП в ЄРДР, де зазначив, що ОСОБА_8 виїхав на зустрічну смугу дороги, що і спричинило ДТП. Схему ДТП складав він під час обстеження місця ДТП. Досвіду у складанні схем не мав, так як це був його другий виїзд на подібну пригоду.. Зазначив, що на схемі місця ДТП неточно відображено розташування автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер. Інші заміри, вказаних в схемі місця ДТП, та фототаблиці відповідають дійсності.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що був запрошений працівниками поліції в якості понятого і допомагав робити заміри на місці ДТП. Самого моменту пригоди не бачив. Підійшов десь хвилин через тридцять. Підпис на схемі і протоколі місця огляду його. Місцезнаходження транспортних засобів ніхто не змінював, у складані схеми та вимірюванні ніхто не заважав.
Свідок ОСОБА_21 суду показав, що був присутнім в якості понятого при відтворенні ДТП. Сидів за кермом автомобіля ВАЗ і на прохання потерпілих розміщував автомобіль так, як вони говорили. При розміщенні автомобілів виникали суперечки між невідомим чоловіком і потерпілими. Невідомий чоловік вказував, як потрібно було розмістити автомобіль, на що жінка погодилася і автомобіль поставили так, як сказав цей чоловік.
Свідок ОСОБА_22 суду показав, що був присутнім в якості понятого при відтворенні на автомобілі Мерседес. Автомобіль розташував так, як йому сказав обвинувачений з першого разу. При проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_17 та ОСОБА_18 автомобілі виставляли чотири рази, оскільки підійшов невідомий чоловік, сперечався і говорив, що все було не так. Жінка погоджувалась з цим чоловіком - як він говорив, так і ставили. Невідомий чоловік вказував, що автомобіль ВАЗ стояв не так, і виставляли так, як говорив останній. Слідчий цього чоловіка прогнав, після чого переганяли машини.
Як вбачається з Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.08.2015, фототаблиці до нього та схеми місця ДТП, на автошляху Т 17-14 Чорнухи-Лубни 13км+80м в с.Мелехи Чорнухинського району було скоєно дорожньо-транспортну пригоду внаслідок зіткнення автомобілів.
Обстановка на місці ДТП до початку огляду не змінювалась. (т.1 а.с.115).
Місце зіткнення знаходиться на прямій ділянці дороги. Горизонтальна ділянка крива в плані, радіус заокруглення 300 м. Заокруглення розпочинається на відстані 8,5 м від електроопори №22 по довжині у напрямку смт.Чорнухи.
Вид покриття асфальтобетонне. Стан покриття - сухе. Дорожнє покриття для двох напрямків, ширина 5,2 м. Число смуг для руху в напрямку огляду перша, ширина 2,6 м, число смуг для руху назустріч напрямку огляду - друга, ширина 2,6 м, ширина узбіччя 1,5 м.
В напрямку руху з с.Вороньки вибоїни на узбіччі дороги, винос пилу та піску 1,2 м.
На проїжджій частині нанесена суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1. До проїжджої частини примикають: праворуч узбіччя, жилі будівлі громадян, ліворуч узбіччя.
Координати місця пригоди електроопора 22/87. Спосіб регулювання руху на цій ділянці дорожня розмітка, дорожні знаки на місці пригоди відсутні.
Загальний стан видимості дороги 200 м, зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія 200 м, оглядовість із кабіни водія на смузі руху автомобіля: праворуч 2 м, ліворуч 8 м.
Обидва автомобілі розташовані перпендикулярно проїжджій частині в напрямку один до одного з причепом.
Автомобіль ВАЗ - 1,42 м від задньої частини до електроопори №22/87; 0,54 м по довжині дороги до кута передньої частини бампера ВАЗ 21063; 0,7 м від заднього правого колеса до проїзної частини (на правому узбіччі)
Автомобіль Мерседес передньою частиною на зустрічній смузі руху для нього на відстані 0,25 м від лінії 1.1, задня частина впоперек дороги, ліва заднє колесо на відстані 0,0 м від лівого краю поїзної частини дороги в напрямку м.Лубни.
Як видно зі схеми ДТП, ліве переднє колесо автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер знаходиться на смузі зустрічного руху ліворуч від осьової лінії дорожньої розмітки 1.1. на відстані 0,4 м від вказаної осьової лінії
Згідно з фотознімками до протоколу огляду місця пригоди праворуч від осьової лінії дорожньої розмітки 1.1.по напрямку його руху.
Сліди шин та гальмування відсутні.
Осип 3,2 завдовжки та на 2,9 завширшки, розташований на праві смузі руху по напрямку м.Лубни. Початок осипу розпочинається на 1,05 м від електроопори №22/87, крайня ліва точка осипу на 0,4 м на лівій смузі від лінії 1.1. Концентрація осипу на правій смузі.
Осип грунту від ВАЗ 21063 розташований на правій смузі руху на від стані 0,25 м від лінії 1.1 розміром 0,6м х 0,8м. Значна концентрація осипу лаково-фарбового покриття та пластмаси від обох авто на відстані 0,3 м від лінії 1.1 на правій смузі руху до напрямку м.Лубни. Декоративна рамка жовтого кольору від переднього бампера Мерседес розташована 2,5 м від лінії 1.1 та на відстані 1,8 м від електроопори.
Декоративна решітка чорного кольору від переднього бампера Мерседес розташована на відстані 0,5 м від лінії 1.1 та 1,2 м від електроопори по довжині дороги. Дзеркало салону заднього виду від автомобіля ВАЗ 21063 та декоративний воздухозаборник від капоту ВАЗ 21063 чорних кольорів.
Відокремлені частини транспортного засобу: розбиті частини пластмаси, декоративних обліцовок обох автомобілів, декоративна решітка з автомобіля Мерседес, значок з автомобіля Мерседес, декоративна пластмасова воздухоприймача автомобіля ВАЗ, декоративна рамка з автомобіля Мерседес, декоративна решітка чорного кольору від переднього бампера Мерседес, дзеркало салону заднього виду та декоративний воздухозаборник від автомобіля ВАЗ.
Наявність слідів зіткнення транспортного засобу з навколишніми предметами: зіткнення задньої частини автомобіля ВАЗ 21063 з електроопорою №22/87 (т.1 а.с.108-114).
Відповідно до протоколу огляду автомобіля ВАЗ 21063, у нього деформований передній капот з лівої сторони, переднє ліве крило, переднє праве крило, передня ліва стойка, дах автомобіля з лівої передньої частини, передні ліві дверці, передній бампер з лівої сторони, передній лівий диск (на якому знаходиться автомобільна шина, спущена і має розриви), передня рамка з лівої сторони, радіатор, панель приладів разом з кермом, ліве заднє крило, задній бампер в середній частині, задній «фартух» в середній частині, причіпний пристрій середньої частини, вм`ятина на задній правій дверці біля стойки авто, передні праві дверці поведені в рамці.
Розбито лобове скло, передні ліві фари ближнього та дальнього світла, передній лівий покажчик повороту з покажчиком габариту, декоративна решітка з лівої частини, скло передньої лівої дверці, заднє ліве дзеркало заднього виду, задній лівий та правий ліхтарі.
Кузов автомобіля має деформації та поведений з передньої лівої частини в салон автомобіля на місце водія. Деформація на площі 0,45 м від крайньої лівої точки (т.1, а.п.127).
Як вбачається з протоколу огляду автомобіля Мерседес, д.н.з. НОМЕР_4 , у нього виявлено деформацію передньої лівої дверці, передньої лівого крила, переднього капоту з лівої сторони, радіатора, правого переднього крила, арку лівого переднього крила, передньої поперечки рамки з лівого боку, лівого диску переднього колеса, лівої передньої стойки.
Розбито лобове скло, передня ліва блок фара, передня права блок фара, передні бампер з лівої сторони та відірваний від кріплення акумулятор, обшивка лівої передньої дверки, спрацювала подушка безпеки руля. Також розбиті всі пластмасові декоративні частини з лівої сторони.
Автомобіль отримав деформації кузова в результаті яких не закривається передній праві дверці та передні ліві дверці. Передня частина деформована із захватом 0,45 м від крайньої лівої точки (т.1, а.п.128).
Відповідно до протоколу огляду причепу легкового ПФ «Фермер», у нього деформовано задня рамка з лівої сторони, розбито задній ліхтар, відірвана розетка та кріплення причепа.
Причіп завантажений металобрухтом загальною вагою близько 70-80 кг, контактування з іншими транспортними засобами відсутні (т.1, а.п.129).
Згідно з висновком експерта від 23.09.2015 №223 на тілі потерпілого були виявлені тілесні ушкодження у виді сукупної травми грудної клітки, органів черевної порожнини та тазу, кровопідтічність м`яких тканин грудної клітки, переломи 2,3,5-8 ребер зліва, переломи 2-8 ребер справа, обширні крововиливи на поверхні легень з розтріскуванням вісцеральної плеври в ділянці коренів, травматичне розтріскування капсули печінки, розрив брижі висхідного відділу товстої кишки, просякання кров`ю навколо ниркової клітковини справа та зліва, обширна забрюшинна гематома зліва, перелом лівої тазової кістки, травматичний розрив лонного зчленування, обширне просякання кров`ю клітковини тазу, малокрів`я внутрішніх органів, забиті рани лівого передпліччя, правої кисті, правого променевого-зап`ястного суглобу, численні синці та садна тулуба, кінцівок, які носять характер при життєвості, утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, при ДТП, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, що призвели до смерті потерпілого.
Смерть ОСОБА_11 настала від сукупної травми грудної клітки, органів черевної порожнини та тазу з переломами ребер, пошкодженням легень, печінки, брижі товстої кишки, переломами кісток тазу, що супроводжувалось внутрішньою крововтратою, на що вказує наявність крові в плевральних порожнинах, в черевній порожнині, забрюшинна гематома, обширне просякання кров`ю кліткового тазу (т.1, а.п.131-133).
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 15.10.2015 №72, проведеної судовим експертом Полтавським НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 , місце зіткнення автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер та ВАЗ 21063 знаходилося на проїзній частині смугу руху в напрямку до с.Городище в районі осипу скла, пластикових частин та осипу грунту від ВАЗ 21063 №4,6 (т.1, а.п.134-136).

В дослідницькій частині зазначеного висновку експерта з метою визначення місця зіткнення проаналізовано інформацію слідів на місці дорожньо-транспортної пригоди з посиланням на протокол огляду місця події від 17.08.2015, схеми ДТП та фототаблиць.

Зокрема вказано, що автомобіль Мерседес-Бенц Спринтер, позначка №3 в схемі до протоколу огляду місця пригоди, знаходиться в положенні близько до перпендикулярного під деяким кутом до проїзної частини дороги, передньою частиною направлений в напрямку правого узбіччя до с.Городище, автомобіль розташований таким чином, що його ліва частина знаходиться на відстані переднє колесо 0,4 м від суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 на смузі руху до с.Городище, а заднє - на межі проїзної частини та узбіччя руху в напрямку с.Вороньки, праве переднє колесо знаходиться на відстані 1,65 м від правового колеса причепа.

Автомобіль ВАЗ 21063, позначка №1 в схемі до протоколу огляду місця пригоди, знаходиться частково на смузі руху в напрямку с.Городище, в положенні близько до перпендикулярного під деяким кутом до проїзної частини дороги, передньою частиною направлений в напрямку лівого узбіччя до с.Городища, автомобіль розташований таким чином, що його переднє колесо знаходиться на узбіччі на відстані 0,5 м від правого краю проїзної частини, а заднє праве на відстані 0,7 м відповідно, відстань від електроопори №22/87 до переднього лівого кута автомобіля ВАЗ, становить 1,58 м. Інших слідів та об`єктів на схемі не виявлено (т1., а.п.135 зворотній бік).

За результатами комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №1-4 від 24.11.2015, проведеної судовим експертом Полтавським НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 , покази водія ОСОБА_8 в частині вказаного ним розташування місця зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , вказані ним в ході проведення слідчого експерименту 02.11.2015, не узгоджуються з розташуванням місця зіткнення, визначеного експертним шляхом, та з розташуванням слідової інформації зафіксованої на схемі пригоди, що з технічної точки зору свідчить про їх технічну неспроможність.

Покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в частині вказаного ними розташування місця зіткнення з автомобілем Мерседес-Бенц Спринтер, д.н.з. НОМЕР_4 , узгоджуються з розташуванням місця зіткнення, визначеного експертним шляхом, та з розташуванням слідової інформації зафіксованої на схемі пригоди, що свідчить про те, що вони не позбавлені технічної спроможності.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 та п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

В умовах даної пригоди водій мікроавтобуса Мерседес-Бенц Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнення зіткнення шляхом виконання ним вимог п.10.1 та п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів правил.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.

В умовах даної пригоди водій автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із мікроавтобусом Мерседес-Бенц Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_4 (т.1, а.п.137-141).

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №1 від 18.01.2016, проведеної судовим експертом Полтавським НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 в момент первинного контакту автомобіль Мерседес Спрінтер, д.н.з НОМЕР_4 , своєю передньою частиною був повернутий до передньої частини автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому кут між їхніми повздовжніми вісями, складає близько 1700 +100 (т.1, а.п.142-146).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 02.11.2015, проведеного за участю свідків ОСОБА_17 ,, ОСОБА_18 , з метою перевірки і уточнення їх показань, свідки пояснили, що 17.08.2015 близько 11 години вони їхали пасажирами на автомобілі ВАЗ 21063 під керуванням ОСОБА_11 . Позаду знаходився ОСОБА_18 Рухались близько 50 км/год по своїй смузі.

Виїжджаючи в заокруглення дороги праворуч побачили, що назустріч їм по їх смузі руху рухався мікроавтобус зі швидкістю близько 100 км/год, водій якого розмовляв по мобільному телефону.

До моменту зіткнення їх автомобіль рухався на відстані 0,55 м від лінії дорожньої розмітки 1.1 по своїй смузі. В момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_11 розташовувався на відстані 0,12 м від лінії 1.1. Зустрічний мікроавтобус в момент зіткнення розташовувався на відстані 0,54 м від його лівих коліс до лінії 1.1 (виїхав на зустрічну смугу руху лівими колесами). Мікроавтобус виїхав за 50 м від місця зіткнення на зустрічну смугу руху (т.1, а.п.147-150).

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 02.11.2015 за участю ОСОБА_8 , останній пояснив, що 17.08.2015 близько 11 год їхав на мікроавтобусі Мерседес Спринтер в с.Мелехи в напрямку смт.Чорнухи з м.Лубни, рухався по своїй смузі руху зі швидкістю близько 50-60 км/год. Наближаючись до заокруглення дороги ліворуч побачив, що із своєї смуги на його смугу виїхав легковий автомобіль, який їхав йому на зустріч. Швидкість зустрічного автомобіля вказати не може. Після цього навпроти електроопори №22 відбулося зіткнення транспортного засобу. ОСОБА_8 рухався на відстані 0,2 м від лінії дорожньої розмітки 1.1 на своїй смузі руху. На його смугу руху за 26,5 м виїхав зустрічний легковий автомобіль (26,5 м від місця зіткнення). Після чого зустрічний легковий автомобіль змістився ліворуч на відстань 1,08 м від лівих коліс до лінії 1.1 і подолавши 11,3 м продовжував рух вперед до зіткнення.

В момент зіткнення зустрічний автомобіль ВАЗ розташовувався на відстані 0,91 м від його лівих коліс до лінії 1.1., мікроавтобус на відстані 0,2 м від лінії 1.1 на своїй смузі руху. В момент зіткнення зустрічний легковий автомобіль виїхав на його смугу руху. Зіткнення відбулось напроти електроопори №22 (т.2, а.п.151-153).

Як вбачається з висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №61/62 від 14.03.2016 року, виконаної експертом Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса ОСОБА_24 по запиту адвоката ОСОБА_9 за матеріалами кримінального провадження №0000190, з врахуванням наявної слідової інформації, відображеної на фотокопії схеми до протоколу огляду місця пригоди та фотознімках з місця пригоди, а також враховуючи наявність блокуючого удару при зустрічному зіткненні транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів Мерседес-Бенц Спринтер, д.н.з. НОМЕР_5 , та ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходилося в районі лінії дорожньої розмітки 1.1., тобто в районі наявності осипу дрібних частин лакофарбового покриття жовтого кольору, осипу грунту та фрагменту лівої боковини переднього бампера автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер».

В момент первинного контактування автомобіль ВАЗ-21063 своєю передньою лівою частиною контактував з передньою лівою частиною автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер, при цьому величина кута між подовжніми вісями транспортних засобів (векторами швидкості) з врахуванням погрішностей при уявному моделюванні та графічній побудові становила близько 170-1800.

З врахуванням фотознімків місця пригоди та ширини перекриття деформацій на транспортних засобах в результаті контактної взаємодії, автомобіль Мерседес-Бенц Спринтер в момент зіткнення повинен був знаходитися в межах своєї смузі руху лівою стороною близько до осьової лінії дорожньої розмітки 1.1, а автомобіль ВАЗ-21063 своєю лівою частиною частково на смузі зустрічного руху. Встановити точне розташування транспортних засобів у момент зіткнення з прив`язкою до меж проїзної частини експертним шляхом неможливо з мотивів, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи.

Перевірити покази водія ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на технічну спроможність в частині розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини у момент зіткнення, надані ними при проведенні слідчого експерименту, встановленому місцю зіткнення транспортних засобів, а також надання технічної оцінки діям водія ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , визначення технічної можливості уникнути пригоди і встановлення причинного зв`язку між його діями і подією ДТП можливо після усунення суперечностей між даними, вказаними на схемі пригоди та відображеними на фотознімках з місця ДТП та надання вказаним суперечностям відповідної оцінки (т.1, а.п.214-222).

В дослідницькій частині висновку експерта вказано про те, що згідно із схемою пригоди, автомобіль Мерседес-Бенц Спринтер в кінцевому положенні після зіткнення розташовувався під кутом до подовжньої вісі дороги таким чином, що ліве переднє колесо знаходилося ліворуч від осьової лінії дорожньої розмітки по напрямку його руху на відстані 0,4 м.

Відповідно до фотознімків з місця пригоди ліве переднє колесо автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер розташоване праворуч від осьової лінії дорожньої розмітки по напрямку його руху.

Зазначено, що наведене свідчить про суттєву невідповідність даних, вказаних на схемі пригоди в частині розташування лівого переднього колеса автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер даним, відображеним на фото з місця пригоди.

З врахуванням напрямку крутних моментів, які виникають при фронтальному позацентровому зіткненні транспортних засобів та їх переміщення після зіткнення, то в такому разі з врахуванням графічної побудови та слідової інформації, відображеної на фотознімках місця пригоди, ліве переднє колесо автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер за рахунок обертового моменту не могло переміщатися у поперечному напрямку зі смуги зустрічного руху.

В момент зіткнення автомобіль Мередес-Бенц Спринтер повинен був розташовуватися на проїзній частині праворуч від осьової лінії дорожньої розмітки на відстані у поперечному напрямку не далі від лінії 1.1, як в положенні, відображеному на фотознімках, без виїзду на смугу зустрічного руху

В такому разі з врахуванням ширини перекриття деформацій, ліва частина автомобіля ВАЗ-21063 у момент зіткнення на стадії зближення міг мати місце виїзд автомобіля ВАЗ-21063 на смугу зустрічного руху з перетином суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. (т.1, а.п.220-221).

В судовому засіданні 05 травня 2016 року старший експерт Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 пояснив, що при складанні висновку №72 від 15.10.2015 фототаблиці до протоколу огляду місця події ним не використовувались, оскільки для дослідження вони йому не надавались. Вказівка у висновках експертизи щодо аналізу фототаблиць до протоколу огляду місця події є помилкою. Зазначив, що у випадку дослідження фототаблиць, останні обов`язково повинні міститись у висновку експерта. Висновок експерта №1-4 від 24.11.2015 грунтувався на висновку експерта №72 від 15.10.2015.
Крім того також зазначив, що у випадку надання йому фототаблиць з місця ДТП для дослідження, то зробити висновки по вказаним експертизам було неможливо, оскільки схема місця ДТП суперечить оглянутими ним фототаблицям до протоколу огляду місця події. Після усунення вказаних розбіжностей висновки можливо були би іншими.
Судовий експерт Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса ОСОБА_24 в судовому засіданні 05 травня 2016 року висновки проведеної ним експертизи підтримав і пояснив, що висновок був зроблений за фотокопіями матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України.
Пояснив, що при зіткненні автомобіль ВАЗ відкинуло з розворотом, так як він має меншу вагу, а праве колесо Мерседеса залишилось на місці. Висновки по першому питанню ним зроблені з врахуванням наявних фото з місця ДТП, які мають інформативний характер.
Зазначив, що з врахуванням фотознімків з місця пригоди, ширини перекриття деформацій контактної взаємодії, автомобіль Мерседес повинен був знаходитись на своїй смузі руху, а автомобіль ВАЗ частково на зустрічній смузі.
Встановити точне місце розташування транспортних засобів в момент зіткнення експертним шляхом неможливо. Можливо лише за наявності слідів переміщення перед зіткненням і після зіткнення.
При такій контактній дії транспортних засобів, коли мається позацентровий удар, то транспортні засоби розвертаються. При цьому переднє колесо автомобіля практично не зміщається, оскільки вони є точкою прикладення сили. Автомобіль з меншою масою та меншою кінетичною енергією може відкинути назад і праворуч. Все залежить від швидкості і маси автомобіля. Автомобіль Мерседес практично не переміщався, а ВАЗ відкинуло назад. Праве колесо автомобіля Мерседес практично залишилось на місці, оскільки у нього більша маса.
Згідно з висновком комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 07.06.2016 року №175, проведеної старшим судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 за клопотанням сторони обвинувачення та захисту за двома варіантами, а саме І - з врахуванням слідової інформації, зафіксованої у протоколі огляду місця ДТП та схеми місця ДТП від 17.08.2015 року, наданих матеріалів кримінального провадження та фотознімків, ІІ - протоколу огляду місця ДТП, фототаблиць до огляду місця ДТП, протоколів слідчих експериментів від 02.11.2015:

1.1.З урахуванням слідової інформації, зафіксованої у протоколі огляду місця ДТП та схеми місця ДТП від 17.08.2015 року, наданих матеріалів кримінального провадження та фотознімків, місце зіткнення автомобілів Мерседес-Бенц Спрінтер д.н.з. НОМЕР_4 та ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_6 , знаходилося в районі суцільної лінії дорожньої розмітки в районі осипу скла, дрібних частин жовтого кольору, пластикових частин та осипу грунту від ВАЗ-21063 (ілюстрації №1,2).

1.2, 1.3., 2.2, 2.3. Перевірити, чи технічно спроможні покази водія мікроавтобуса Мерседес-Бенц Спринтер ОСОБА_8 , покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в частині розташування місця зіткнення на його смузі руху, вказаного ним в ході проведення слідчого експерименту 02.11.2015 року; чи маються в діях водія мікроавтобуса Мерседес-Бенц Спринтер ОСОБА_8 та водія автомобіля «ВАЗ-21063 ОСОБА_11 у даній дорожній обстановці невідповідності вимогам ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та чи мали останні технічну можливість попередити ДТП, - можливо лише після усунення суперечностей між даними, вказаними на схеми місця пригоди та відображеними на фототаблиці до протоколу огляду місця пригоди і фотознімками з місця пригоди та надання вказаним суперечностям відповідної оцінки.

1.4 1.7, 2.4-2.7. З мотивів, викладених в дослідницькій частині висновку експертизи, надання технічної оцінки щодо дій водія мікроавтобуса Мерседес-Бенц Спринтер ОСОБА_8 та водія автомобіля «ВАЗ-21063 ОСОБА_11 , визначення технічної можливості уникнути пригоди і встановлення причинного зв`язку між їх діями і наслідками, що настали, можливо лише після усунення суперечностей між діями, вказаними на схемі пригоди та відображеними в фототаблиці до протоколу огляду місця пригоди і фотознімках з місця пригоди та надання вказаним суперечностям відповідної оцінки;

2.1. З урахуванням слідової інформації, зафіксованої у протоколі огляду місця ДТП, наданих матеріалів кримінального провадження та фотознімків, місце зіткнення автомобілів Мерседес-Бенц Спрінтер д.н.з. НОМЕР_4 та ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_6 , знаходилося в районі суцільної лінії дорожньої розмітки в районі осипу скла, дрібних частин жовтого кольору, пластикових частин та осипу грунту від ВАЗ-21063 (ілюстрації №1,2) (т.2,а.п.47-57).

В дослідницькій частині висновку експерта зазначено, що відповідно до схеми до протоколу огляду місця пригоди автомобіль Мерседес в кінцевому положенні після зіткнення розташовувався під кутом до краю проїзної частини таким чином, що ліве переднє колесо знаходилося на смузі руху до с.Городище, тобто ліворуч від суцільної розмітки відносно напрямку руху автомобіля Мерседес на відстані 0,4 м.

Згідно з фото таблицею до протоколу огляду місця пригоди та фотознімків з місця пригоди, переднє колесо автомобіля Мерседес знаходиться на смузі руху в напрямку с.Вороньки, тобто праворуч від суцільної лінії дорожньої розмітки відносно напрямку руху автомобіля Мерседес, що свідчить про суттєву невідповідність даних, вказаних на схемі пригоди в частині розташування лівого переднього колеса автомобіля Мерседес даним, відображеним на фото таблиці до протоколу огляду місця пригоди та фотознімків з місця пригоди в частині розташування транспортних засобів в кінцевому положенні після зіткнення з прив`язкою до меж проїзної частини та дорожньої розмітки, а саме лінії 1.1.

По цій причині перевірити покази як свідків ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 , так і водія ОСОБА_8 на технічну спроможність вказаних ними в ході слідчого експерименту, надання технічної оцінки діям водіїв автомобіля Мерседес та ВАЗ, визначення технічної можливості уникнути пригоди і встановлення причинного зв`язку між їх діями і наслідками, що настали можливо лише після усунення суперечностей між даними, вказаними на схемі пригоди та відображеними в фото таблиці до протоколу огляду місця пригоди і фотознімках з місця пригоди та надання вказаним суперечностям відповідної оцінки (т.1, а.п.54 зворотній бік, 55).

В судовому засіданні 08.09.2016 старший експерт Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 свій висновок підтримав і пояснив, що визначити точне місце зіткнення неможливо у зв`язку з суперечностями між даними, вказаними на схемі місця ДТП та відображеними на фотознімках з місця ДТП. Визначити на чиїй смузі руху сталося зіткнення автомобілів з фото таблиць не є можливим.
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса ОСОБА_24 пояснив, що під час проведення експертизи не проводив фототехнічних досліджень, а виходив з розміру базових комплектацій автомобілів Мерседес-Спринтер, відповідно до яких відстань від рівня протектора шини до лінії дорожньої розмітки (25 см) вимірювалась ним пропорційно до радіусу колеса автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер базової комплектації 72 см.
Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної, автотехнічної та фототехнічної експертизи №9931/9932/9686 від 29.06.2017, проведеної експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса за клопотанням сторони обвинувачення та захисту, в момент первинного контакту автомобіль ВАЗ-21063 своєю лівою передньою частиною контактував з лівою передньою частиною автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер, при цьому кут між їх повздовжніми осями (векторами напрямку руху) складав величину близько 1800.

Величина перекриття автомобілів ВАЗ-21063 та Мерседес-Бенц Спринтер (ширина взаємоконструктуючих поверхонь) складає близько 0,6м.

В результаті дії вказаних в дослідницькій частині висновку сил почав відбуватися розворот автомобілів ВАЗ-21063 та Мерседес-Бенц Спринтер проти напрямку ходу годинникової стрілки. Після цього транспортні засоби вийшли із взаємного контактування та продовжили переміщуватися до зупинки в своєму кінцевому положенні.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, визначити розташування автомобілів ВАЗ-21063 та Мерседес-Бенц Спринтер відносно меж проїзної частини суцільної розділової смуги дорожньої розмітки 1.1., а також, на якій відстані відносно меж проїзної частини та суцільної роздільної лінії 1.1. знаходилися транспортні засоби в момент первинного контакту, експертним шляхом не представляється можливим.

Об`єктивні дані про застосування гальмування водіями даних транспортних засобів в матеріалах кримінального провадження, зокрема фотознімках, що містяться в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Лівий передній край капоту автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер д.н.з. НОМЕР_4 знаходився на зустрічній смузі руху, на відстані близько 0,17 м від лівої межі суцільної роздільної лінії та близько 2,8м від межі правої смуги руху проїзної частини (згідно фотознімку №10 фототаблиці до протоколу огляду місця події від 17.08.2015).

Правий передній край бамперу автомобіля ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_2 знаходився на відстані близько 0,28м від лівої межі суцільної роздільної лінії та близько 2,9м від межі правої смуги руху проїзної частини (згідно фотознімку №10 фототаблиці до протоколу огляду місця події від 17.08.2017).

Передній край правого переднього крила автомобіля ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_2 знаходився на відстані близько 0,4 м від лівої межі суцільної роздільної лінії та близько 3м від межі правої смуги руху проїзної частини (згідно фотознімку №10 фототаблиці до протоколу огляду місця події від 17.08.2015).

Зафіксоване у схемі до протоколу огляду місця ДТП розташування зони осипу скла, грунту, частин та деталей транспортних засобів, плями технологічної рідини, не відповідає фактичному її розташуванню, оскільки зафіксоване розташування вказаної слідової інформації в схемі до протоколу огляду місця ДТП суперечить її фактичному розташуванню, яке зафіксоване на фотознімках з місця ДТП, що маються в матеріалах кримінального провадження.

Місце зіткнення автомобілів ВАЗ-21063 та Мерседес-Бенц Спринтер в повздовжньому напрямку розташовувалось в районі зони осипу грунту, перед початком зони осипу уламків, частин та деталей транспортних засобів, скла, утворення на проїзній частині плями технологічної рідини.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, встановити розташування місця зіткнення автомобілів ВАЗ-21063 та Мерседем-Бенц Спринтер з числовими прив`язками в поздовжньому напрямку та по ширині проїзної частини, зокрема визначити, на чиїй смузі руху відбулося зіткнення транспортних засобів, експертним шляхом не представляється можливим.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, визначити, яка була швидкість руху автомобілів ВАЗ-21063 та Мерседес-Бенц Спринтер, в момент первинного контакту, експертним шляхом не представляється можливим.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи технічно спроможні покази водія мікроавтобуса Мерседес Бенц Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 в частині розташування автомобілів Мерседес Бенц Спрінтер та ВАЗ -21063 безпосередньо перед зіткненням та самого місця зіткнення даних ТЗ, вказаних ним в ході проведення слідчого експерименту 02.11.2015 року? Чи технічно спроможні покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в частині розташування місця зіткнення автомобілів Мерседес Бенц Спрінтер та ВАЗ-21063, вказаних ними в ході проведення слідчого експерименту 02.11.2015?» - експертним шляхом не представилося можливим.

Оскільки усунути суперечності, які маються в показаннях свідків ОСОБА_17 ,, ОСОБА_18 та водія ОСОБА_25 в частині механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення автомобілів ВАЗ-21063 та Мерседес-Бенц Спринтер, експертним шляхом не представляється можливим, дослідження щодо технічної спроможності показів водія мікроавтобуса Мерседес-Бенц Спринтер, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 в частині розташування автомобілів Мерседес-Бенц Спринтер та ВАЗ 21062 безпосередньо перед зіткненням та самого місця зіткнення даних ТЗ, вказаних ним в ході проведення слідчого експерименту 02.11.2015 року; технічної спроможності показів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в частині розташування місця зіткнення автомобілів Мерседес-Бенц Спринтер та ВАЗ 21062, вказаних ними в ході проведення слідчого експерименту 02.11.2015 року, проводилось по двом варіантам:

І варіант по показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 :

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Мерседес Бенц Спрінтер ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 та розділу 34 п/п 1.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21063 для водія автомобіля Мерседес Бенц Спринтер ОСОБА_8 визначалася шляхом виконання ним вимог п.10.1 та розділу 34 п/п 1.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Мерседес Бенц Спринтер ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.10.1, розділу 34 п/п 1.1. Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21063 щербина В.В. не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Мерседес-Бенц Спринтер та в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

ІІ варіант по показанням водія автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер ОСОБА_8 :

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21063 та в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 та розділу 34 п/п 1.1. Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Мерседес-Бенц Спринтер для водія автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_11 визначалася шляхом виконання ним вимог п.10.1 та розділу 34 п/п 1.1. Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.10.1, розділу 34 п/п 1.1. Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.2,а.п.97-130).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 висновки вищевказаної експертизи підтримала і роз`яснила, що на фотознімках з місця дорожньо-транспортної пригоди слідів руху автомобілів, гальмування, юзу, не встановлено. Автомобіль Мерседес знаходиться на фото на правій смузі руху. Відстань від лінії 1.1 до середини колеса автомобіля Мерседес не досліджувалася.

При досліджені за основу була взята права смуга, зображена на фотознімку №10 фототаблиці до протоколу огляду місця події. Вказане фото було обране з тих підстав, що наявний в ньому ракурс дозволяє зробити розрахунки. Інше фото зроблені під кутом. Вимірювання проводились штангель циркулем.

Крім того, на вказаному фотознімку межі правої смуги проглядаються повністю, а лівої - частково через нашарування піску. З фотознімку визначити розміри меж лівої смугу руху технічно неможливо через таке нашарування.

Розрахунки відстані від лівого переднього капоту Мерседес-Бенц Спринтер до суцільної лінії у формулі зроблені вірно. Правильна відстань S1, відрізок ЕС, - 4 мм. Вказівка значення S1 у описі 5 мм є опискою.

Експерт ОСОБА_27 висновки експертизи підтримав. Роз`яснив, що слідова інформація на дорозі свідчить про ділянку, де відбулося зіткнення, але неможливо встановити розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини через відсутність слідів руху автомобілів гальмування, юзу, подряпин, різкої зміни сліду. Чи рухався автомобіль ВАЗ по пиловому насипу однозначно стверджувати не можна. Відсутність слідів не дає змоги визначити розташування транспортних засобів в момент зіткнення.

Зазначив, що швидкості руху автомобілів складуються. За рахунок того, що вага автомобіля Мерседес більша автомобіля ВАЗ, тому останній не міг дуже суттєво відкинути автомобіль Мерседес. Навпаки, як видно з їх розташування, автомобіль Мерседес має більший запас кінетичної енергії, тому автомобіль ВАЗ не міг пересунути назад Мерседес. Вектори напрямки руху діють на транспортний засіб, а не на причеп. Автомобіль ВАЗ мав більший запас кінетичної енергії ніж причеп, тому причеп значних додаткових зусиль до ВАЗ не прикладає, завантаженість причепу не впливає. Навпаки автомобіль ВАЗ міг сунути причеп, а не причеп автомобіль.

При цьому стверджувати, що автомобіль Мерседес залишився на місці не можна. Його зміщення відбулось з переду назад, ліве переднє колесо деформовано, тому категорично стверджувати, чи знаходився автомобіль Мерседес на своїй смузі руху, не можна. Осипи, в тому числі грунту від автомобіля ВАЗ, плями технологічної рідини, розташовані як в районі осьової лінії, так і частково на смузі руху автомобіля ВАЗ, частково - на смузі руху автомобіля Мерседес. Зафіксоване на схемі місця ДТП розташування осипу та технологічної рідини суперечить її фактичному розташуванню, відображеному на фотознімках з місця ДТП - на схемі осип скла, грунту чітко зображено на смузі руху ВАЗ, а на фото таблицях не повністю на смузі руху автомобіля ВАЗ, а посередині дороги половина на смузі руху ВАЗ, інша половина на смузі руху автомобіля Мерседес. Рідина в районі осьової лінії, а не на смузі руху автомобіля ВАЗ, як зазначено в схемі.

Місце розташування автомобіля Мерседес не узгоджується з фотознімком до протоколу огляд місця події, оскільки на фото ліве переднє колесо розташоване перед лінією, на схемі за лінією на відстані 0,4 м від суцільної лінії на зустрічній смузі руху.

Провести натурне обстеження не було змоги за відсутності техніки. Згідно з методикою транспортні засоби оглядалися по черзі. Контактні пари вказані в таблиці №1 в дослідницькій частини експертизи, характеристики пошкоджень також містяться в дослідницькій частини.

Зазначив, що виходячи зі слідчого експерименту автомобілі Мерседес та ВАЗ могли рухатись як по зустрічній смузі так і по своїй смузі руху. Встановити експертним шляхом смугу руху, де знаходиться місце зіткнення, не представляється можливим. Виключити рух як автомобіля Мерседес так і автомобіля ВАЗ по зустрічній смузі не представляється можливим.

За встановлених обставин, даючи оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що обвинувачення грунтується на припущеннях, а вчинення ОСОБА_28 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України не доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором.

Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленому в ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В ст.91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню насамперед подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. (ст. 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України. (ст. 85, ст. 86 КПК України).

Відповідно статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Статтею 94 КПК України, передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 62 Конституції України, ч.2 ст.17 КПК України закріплено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе вину особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина п`ята ст.9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

У своєму рішенні від 21 жовтня 2011 року у справі «Коробов проти України» (заява №39598/03, п.65) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Конструктивними ознаками оцінки доказів «поза розумним сумнівом» відповідно до рішень у справі «Чміль проти України» (Chmil v. Ukraine), № 20806/10, ECHR, 2015, п.70, «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), № 16437/04, ECHR, 2008, п.43, «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), № 42310/04, ECHR, 2011, п.150, є обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; чіткими; взаємоузгодженими.

В іншому разі всі сумніви відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України суд повинен тлумачити на користь обвинуваченого.

Суд може постановити обвинувальний вирок лише у разі, якщо надані докази спростовують всі розумні сумніви стосовно винуватості особи. Докази, які не витримують критерію щодо "поза розумним сумнівом" є підставою для виправдувального вироку.

В силу ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Верховним судом України в постанові від 05.11.2015 року у справі №5-218кс15 висловлена правова позиція, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Це питання також висвітлювалося Верховним Судом України при перегляді судових рішень. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року у справі №5-18кс14, зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Аналіз норми статті 286 КК України свідчить, що цей злочин належить до злочинів з так званим матеріальним складом. А тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже, перебувають з ними у причинному зв`язку.

Про необхідність з`ясовувати і зазначати у вироках, чи є причинний зв`язок між учиненими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками, зазначено також в роз`ясненні, яке міститься у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 09.02.2012 року у справі №5-28кс11.

Відповідно до вимог ст.323, ч. 1 ст.334 КПК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 4 червня 1993 року, № 13 від 3 грудня 1997 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» в мотивувальній частині обвинувального вироку наводяться докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо винуватості підсудного. При цьому суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано. Мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у співставленні ознак установленого судом злочинного діяння та ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах отриманих незаконним шляхом. Докази мають бути визнані отриманими незаконним шляхом, тоді, коли їх збір та закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою або органом, або за допомогою дій не передбаченими процесуальними нормами.

Диспозиція ч.2 ст. 286 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визначається трьома обов`язковими ознаками: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту); б) суспільно небезпечні наслідки (спричинення смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження); в) причинний зв`язок між діяннями і наслідками.

Стороною обвинувачення не подано суду достатніх доказів в обгрунтування наявності причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_8 при керуванні автомобілем Мерседес Бенц Спринтер та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що настали.

Під час судового розгляду не було встановлено достатніх доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху, що призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно, її наслідків.

Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , про те, що обвинувачений виїхав на смугу зустрічного руху, оскільки такі покази об`єктивно не підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.

Суд вважає, що висновки судової автотехнічної експертизи №72 від 15.10.2015 №72 про те, що місце зіткнення автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер та ВАЗ 21063 знаходилося на проїзній частині смугу руху в напрямку до с.Городище в районі осипу скла, пластикових частин та осипу грунту від ВАЗ 21063 №4,6 грунтується на припущеннях.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до схеми до протоколу огляду місця пригоди ліве переднє колесо автомобіля Мерседес в кінцевому положенні після зіткнення знаходилося на смузі руху до с.Городище ліворуч від суцільної розмітки відносно напрямку руху автомобіля Мерседес на відстані 0,4 м, а згідно з фототаблицею до протоколу огляду місця пригоди та фотознімків з місця пригоди - знаходиться на смузі руху в напрямку с.Вороньки, праворуч від суцільної лінії дорожньої розмітки відносно напрямку руху автомобіля Мерседес, тобто на своїй смузі руху.

У зв`язку з суттєвими невідповідностями даних, вказаних на схемі пригоди в частині розташування лівого переднього колеса автомобіля Мерседес-Бенц Спринтер, зони осипу скла, грунту, частин та деталей транспортних засобів, плями технологічної рідини, даним відображеним на фото з місця пригоди, що маються в матеріалах кримінального провадження, зазначені на схемі місця ДТП умовні позначення не дають підстав зробити висновок, де дійсно сталось зіткнення транспортних засобів.

З огляду на викладене суд відкидає висновок судової автотехнічної експертизи №72 від 15.10.2015 та схему місця ДТП як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_8 , рухаючись на ділянці автошляху Т-17-14 «Лубни-Чорнухи» в районі 13 км+80 м. в с.Мелехи Чорнухинського району Полтавської області на автомобілі Мерседес-Бенц Спринтер на заокругленні дороги виїхав на зустрічну смугу руху.

З цих же підстав суд не бере до уваги і висновок комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №1-4 від 24.11.2015, оскільки він ґрунтується на висновках судової автотехнічної експертизи №72 від 15.10.2015 №72 .

При цьому необхідно зазначити, що у зв`язку з вказаними суперечностями щодо розташування автомобіля Мерседес-Бенц Сринтер на схемі місця ДТП та фотознімках до протоколу огляду місця ДТП, висновки судової автотехнічної експертизи №72 від 15.10.2015 та комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №1-4 від 24.11.2015 не підтверджені експертом ОСОБА_23 , який проводив ці експертні дослідження, в судовому засіданні.

Крім того, згідно з висновком проведеної цим же експертом комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №175 від 07.06.2016, встановити місце зіткнення у вигляді геометричної точки на дорозі з прив`язкою до меж проїзної частини, встановити смугу руху проїзної частини, на якій сталося зіткнення, не представилось можливим.

Відповідно до висновків комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №61/62 від 14.03.2016 та висновку комплексної судової транспортно-трасологічної. автотехнічної та фототехнічної експертизи №9931/9932/9686 від 29.06.2017 встановити, на чиїй смузі руху відбулося зіткнення транспортних засобів, розташування місця зіткнення з прив`язкою де меж проїзної частини, експертним шляхом не представилось можливим.

Показання обвинуваченого про те, що він не виїжджав на зустрічну смугу руху нічим не спростовуються та заслуговують на увагу, а сторона обвинувачення не надала доказів, які б свідчили про те, що дії ОСОБА_8 не відповідають вимогам Правил дорожнього руху і знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин дорожньо-транспортної пригоди, тобто його винуватість в даному кримінальному провадженні.

Суд також критично відноситься к доводам сторони обвинувачення про те, що висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №61/62 від 14.03.2016, виконаної експертом Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса ОСОБА_24 , є недопустимим доказом, оскільки виконаний за зверненням адвоката ОСОБА_9 після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в порушення ч.6 ст.290 КПК України листа щодо призначення експертизи прокурору відкрито не було, про отримання висновку експертизи не повідомлено, тобто приховано факт наявності документу.

Зі змісту висновку вбачається, що експертиза була проведена за матеріалами кримінального провадження, з врахуванням доказів, зібраних стороною обвинувачення під час досудового розслідування.

Експерт ОСОБА_24 перед проведенням експертизи був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (т.1, а.п.214 зворотній бік).

Також в судовому засіданні після попередження судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову від надання висновку, експерт ОСОБА_24 підтвердив та роз`яснив висновки, до яких він прийшов при проведенні експертизи.

Безпідставними є доводи прокурора про те, що йому несвоєчасно були відкритий як доказ висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №61/62 від 14.03.2016 року, оскільки після отримання висновку і надання його суду 06.04.2016 сторона захисту пропонувала прокурору ознайомитися з цим доказом. За клопотанням прокурора з матеріалами кримінального провадження, в тому числі з вказаним висновком експерта, прокурор ознайомився 12 квітня 2016 року.

В ст.93 КПК України, встановлено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст.101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок передається експертом стороні, за клопотанням якої здійснювалася експертиза. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, який здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

В ст.242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з ст.243 КПК України, сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Також Європейський суд з прав людини розглядає реалізацію принципу змагальності крізь призму забезпечення рівності прав учасників судового розгляду, тобто за цієї позиції обвинувачення і захист діють на одному рівні, під контролем відносно пасивного суду. Наприклад, рішення у справі "Мантованеллі проти Франції" (Mantovanelli v. France), рішення від 18.03.1997 року, заява № 21497/93.

Враховуючи, що під час досудового розслідування сторона захисту зверталася до слідчого з клопотанням від 14.01.2016 про проведення повторної комісійної транспортно-трасологічної експертизи в іншу експертну установу з посиланням на те, що схема місця ДТП відрізняється від фототаблиць з місця ДТП, в задоволенні якого слідчим було відмовлено, суд вважає, що відповідно до принципу змагальності та диспозитивності, рівності прав сторін у судовому процесі щодо доведення своїх доводів, відповідно до наведених положень Закону та практики Європейського суду з прав людини, висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №61/62 від 14.03.2016 року, виконаний експертом без істотних порушень Закону, є допустимим та належним доказом.

При цьому необхідно зазначити, що захисник листом від 25.01.2016 повідомляв слідчого та прокурора, який здійснював процесуальне керівництво, про те, що питання призначення відповідних експертиз, по яких отримано відмову, буде вирішено стороною захисту самостійно (т.1, а.п.205).

Суд критично відноситься і не бере до уваги заперечення сторони обвинувачення до висновку вказаної вище експертизи стосовно того, що:

1) в транспортно-трасологічних дослідженнях:

- не вказано експертами не вказані контактні пари пошкоджень на транспортних засобах, детально неописані розмірні характеристики їх пошкоджень до габаритних точок автомобілів та опорної поверхні;

- не вказуються про натурне співставлення автомобілів для більш точно визначення куту зіткнення та контактних пар;

- із досліджень експертів випливає, що внаслідок векторів сил автомобіль Мерседес змістився праворуч, що не виключає його виїзд та рух до зіткнення по смузі руху автомобіля ВАЗ;

- не враховано, що на автомобіль ВАЗ діяли вектори сил причепу;

2) в комплексних таранспортно-трасологічних та фототехнічних дослідженнях:

- експертами обрано для дослідження фото 1-10 ілюстровані фототаблиці №2, особливу увагу звернуто на фото №10 де чітко видно, що передня частина автомобіля Мерседес деформована та має дефект у вигляді відсутності деяких її частин (можливо виступаючих). Експертом не розраховано розташування передньої частини автомобіля з урахування відомої величини переднього звісу автомобіля Мерседес відповідно до його стандартних технічних характеристик;

- в якості об`єкту, що має відому величину експертом використовується ширина правої смуги. За основу береться її розмір зазначений в протоколі огляду місця ДТП, але в якому саме місці фотознімку і чому саме експерт бере в розрахунках істинних відстаней А1- розмір правої смуги руху на фотознімку, не описано в дослідній частині;

- в розрахунку положення деформованого лівого переднього краю капоту автомобіля Мерседес експертом вказано S1 5 мм, а в формулі розраховано 0,4, тому значення S2 і виходить 0,17, а при S1 5 мм (тобто 0,5 в формулі) повинно бути 0,22. Похибка в 1 мм розміру на фото в розрахунках призводить до різниці в 5 см;
- невідомо, яким засобом вимірювання користувався експерт при замірах відстані на фотознімку, яким чином проводилося вимірювання, на скільки точні ці відстані, експерт не розраховує та не порівнює для більш точних розрахунків відстані на інших також «достатньою інформативних» фотознімках;

- на фототаблицях видно, що осип скла, грунту, розлив робочої рідини, сконцентровані переважно на смузі руху автомобіля ВАЗ. Робочі рідини здатні з часом більш розтікатися не тільки в місці зіткнення, а в місці кінцевої зупинки автомобілів після зіткнення. Вважає, що стверджувати про недостовірність схеми фотознімкам не має достатніх підстав;

- транспортно-трасологічні дослідження фактично без відповіді;

- автотехнічні дослідження проведені по двом варіантам і не дають ніяких ключових відповідей;

- відповідь експертів в даній експертизі про те, що розташування осипу, розлив рідини, схемі суперечать її розташуванню, яке зафіксоване на фотознімках, грунтується на помилкових розрахунках та суб`єктивних висновках і належним чином не обгрунтовані.

Питання, які виникли при дослідженні висновку у сторони обвинувачення, а також захисту, були вирішені шляхом допиту у судовому засіданні експертів, якими були надані пояснення щодо складеного ними висновку, підтримали зроблені висновки та відповіли на поставлені запитання, .

Доводи сторони обвинувачення про те, що смуги для руху транспортних засобів у кожному напрямку мають різну ширину, а не 2,6 м та 2,6 м, як зазначено в протоколі огляду місця події, суд також не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами.

З огляду на викладене доводи сторони обвинувачення про те, висновок комплексної судової транспортно-трасологічної, автотехнічної та фототехнічної експертизи №9931/9932/9686 від 29.06.2017, проведеної експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса не може бути використаний, оскільки суперечить іншим доказам, є безпідставними.

При цьому необхідно зазначити, що експертне дослідження проведене кваліфікованими судовими експертами, які мають відповідну кваліфікацію, висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані висновки з поставлених запитань.

Необхідно зазначити, що зазначений висновок експерта в даній ситуації виступає лише додатковим доказом у кримінальному провадженні, який згідно з ч.2 ст.94 КПК України не має наперед встановленої сили.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що докази, на яких ґрунтувалось обвинувачення, не доводять порушення ОСОБА_8 п.10.1, п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху та причинний зв`язок цього порушення з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді отримання потерпілим ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, від яких він помер, тому він має бути виправданим у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зібрані та надані суду докази не дозволяють зробити однозначний висновок про винуватість обвинуваченого у скоєнні злочину по факту порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, що мало місце 17.08.2015, не дають підстав для усунення всіх сумнівів щодо доведеності обвинувачення, а тому суд тлумачить сумніви на користь обвинуваченого.

Потерпілою ОСОБА_11 пред`явлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь майнової шкоди в сумі 22 662,23 грн, моральної шкоди в сумі 100 000 грн (т.1, а.п.20-21).

Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

З огляду на викладене цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 підставі ч.3 ст.129 КПК України підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази: автомобіль Мерседес-Бенц Спрінтер, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються на майданчику тимчасового утримання Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, - повернути законним володільцям. (т.1, а.п.154).

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України, та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди в сумі 22 662,23 гривень, моральної шкоди в сумі 100 000 гривень залишити без розгляду.

Після набрання вироком законної сили речові докази: автомобіль Мерседес-Бенц Спрінтер, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються на майданчику тимчасового утримання Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області - повернути законним володільцям.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя