АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
за участю прокурора підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.10.2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 190 ,ч.2 ст. 190 КК України до 1020 гривень штрафу;

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України ,-

в с т а н о в и л а :

Слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 10002794 від 29.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 27.03.2017 близько 21.00 год. зайшовши на зупинці громадського транспорту «Генерала Коротєєва» в м. Черкаси в маршрутне таксі №31, котре рухалось в напрямку центру м. Черкаси, де побачив раніше знайомого ОСОБА_8 та у нього виник умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , який ОСОБА_7 реалізував наступним чином: так, він перебуваючи у маршрутному таксі № 31, яке їхало в напрямку центру м. Черкаси по вул. Канівській, яке зупинилось на зупинці громадського транспорту «вул. Сержанта Волкова», підійшов до ОСОБА_8 , дістав з рукава куртки ніж та погрожуючи ним, виштовхав потерпілого на подвір`я із салону маршрутного таксі, таким чином обмежив свободу пересування ОСОБА_8 тим самим незаконно позбав його волі. Після чого ОСОБА_8 , усвідомлюючи реальну загрозу власному життю, яку ОСОБА_7 міг заподіяти за допомогою продемонстрованого ножа, котрим весь час погрожував, виконував всі вказівки ОСОБА_7 з приводу подальшого руху, а саме: разом прослідували до місцевого кладовища, котре розташоване по вул. 38-ї Армії в м. Черкаси, при цьому ОСОБА_7 весь шлях тримав ОСОБА_8 за комір його куртки та погрожував ножем. В подальшому, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 слідувати з ним до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 із застосуванням сили, та погрожуючи ножем, затягнув потерпілого до вище вказаного будинку та наказав знаходитись в середині будинку. Через деякий час ОСОБА_8 скориставшись тим, що ОСОБА_7 вийшов до іншої кімнати покинув приміщення будинку.

21 вересня 2017 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

21 вересня 2017 року слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ..

21.09.2017 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси у задоволенні вказаного клопотання відмовлено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України.

Дана ухвала вмотивована тим, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами. Крім того, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для тримання особи під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 являється раніше судимою особою, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на даний час апеляційним судом Черкаської області слухається кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , також, 21.09.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні та просив її задовольнити в повному обсязі, думку підозрюваного ОСОБА_7 , про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для тримання особи під вартою. Крім того, органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є обґрунтованим, при вирішенні питання про застосування щодо нього запобіжного заходу вірно враховано те, що ОСОБА_7 не потребує ізоляції від суспільства.

Крім того, у клопотанні слідчий та в апеляції прокурор не навели обґрунтування того, що лише тримання під вартою є тим запобіжним заходом, який би забезпечив належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор довів лише обставини, передбачені п.1 ч.1 ст. 194 КПК, але не довів обставини, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційних вимог прокурора.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 179, 194, 392, 393, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :