В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0014396 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 20.09.2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , протягом дня вживав спиртні напої. Після чого, 21.09.2015 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 00 годин 15 хвилин, знаходячись, в житловій кімнаті, розташованій за вказаною адресою, розпочав зі своїм батьком, ОСОБА_5 , на побутовому ґрунті, словесний конфлікт, який переріс в обопільну бійку, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений па заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , пішов з житлової кімнати на кухню, де взяв кухонний ніж та повернувшись в житлову кімнату до ОСОБА_5 , на ґрунті спонтанно виниклих неприязних відносин з останнім, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , умисно заподіяв останньому утримуваним в правій руці кухонним ножом один удар в область тулубу, спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 тілесні ушкодження. З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 було доставлено з місця події до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено па стаціонарне лікування

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1999/Е від 11.11.2015 року, потерпілому ОСОБА_7 , були спричинені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана на лівій боковій поверхні грудної клітки по середнє-пахвовій лінії в проекції 5 ребра, від якої відходить рановий канал направлений ззовні досередини, но ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки з ушкодженням міжреберної артерії, проникає в ліву плевральну порожнину, з наскрізним пораненням нижньої долі лівої легені, з явищами гемопневмотораксу /наявність в плевральній порожнині до 2,5л крові та повітря/, яке за ступенем тяжкості, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження /за критерієм небезпеки для життя/.

Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження свідчить про те, що вони утворились від однократної травматичної дії гостри предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості /по типу клинка ножа/. Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесне ушкодження, було спричинено до 00:30 21.09.2015. Згідно токсикологічного аналізу № 8226 від 21.09.2015 - в крові ОСОБА_5 , виявлений етиловий спирт у кількості 3,0%, то свідчить про те, що на момент отримання тілесних ушкоджень, він знаходився у стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 20.09.2015 року, протягом дня, він разом зі своїми знайомими, за адресою свого проживання: в квартирі АДРЕСА_2 , відпочивав та вживав алкогольні напої. Вночі наступного дня в ході спілкування між ним та його батьком розпочався словесний конфлікт, під час якого він пішов на кухню взяв ніж та наніс один удар в тулуб свого батька. Після чого, надав першу медичну допомогу, викликав швидку медичну допомогу та потерпілого відвезли до лікарні.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_9 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину та надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, думку потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_6 та не позбавляти його волі, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні фрагмент лівої поли сорочки, ніж, зі слідами речовини бурого кольору, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві /квитанція №011448/ знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: