У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного Регіону України ОСОБА_3 кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за №0000401 від 29 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка групи зберігання авіаційної техніки, у військовому званні «старший солдат», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 418 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного Регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 мотивуючи свої вимоги наступним.

28 жовтня 2017 року старший солдат ОСОБА_6 при заступанні в добовий наряд отримав у встановленому порядку зброю 5,45 мм АК 74 № 3346021 та боєприпаси - 60 набоїв 5.45 мм., однак в порушення вимог ст. 267 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 270, 271 Статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України та виданої на їх розвиток Інструкції чергового групи зберігання авіаційної техніки, затвердженої ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2016, старший солдат ОСОБА_6 після одержання у встановленому порядку зброї 5,45 мм АК 74 № 3346021 та боєприпасів - 60 набоїв 5.45 мм., залишивши одержану вогнепальну зброю разом з боєприпасами у приміщенні казарми в самовільно визначеному місці, вирушивши для здійснення патрулювання території лише з багнетом до автомату АК-74.

Надалі, приблизно 08.15 годині 29.10.2017 року близько 50-ти невстановлених на даний час досудовим розслідуванням цивільних осіб вдягненими у однакову форму одягу темного кольору без знаків розрізнення та у балаклавах на обличчі, що унеможливлює їх ідентифікацію, проникло на територію військової частини НОМЕР_1 , з метою подальшого захоплення частини її території, яка межує з автомобільною стоянкою Торгівельно-розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по проспекту Небесної Сотні, 4.
В подальшому невідомими особами із застосуванням будівельної техніки здійснено демонтування та викрадення частини паркану військової частини НОМЕР_1 довжиною близько 150 м., обліковою вартістю 7980 грн. Після чого, за допомогою іншої будівельної техніки розпочато будівництво нового залізного паркану з просуненням на територію військової частини на відстань 12,5 м., таким чином відбулося захоплення земельної ділянки території військової частини площею понад НОМЕР_2 .
У той самий час, здійснюючи патрулювання території військової частини НОМЕР_1 згідно визначеного маршруту руху, старший солдат ОСОБА_6 виявив зазначений факт лише о 08 годині 35 хвилин, та зважаючи на фактичне здійснення ним несення обов`язків у добовому наряді без зброї або інших засобів фізичного ураження чи захисту старший солдат ОСОБА_6 внаслідок умисного небажання носити під час патрулювання штатну зброю 5,45 ммавтомат АК-47, діючи протиправно усупереч інтересам військової служби, порушуючи статутні правила патрулювання в умовах особливого періоду, не вжив заходів передбачених вимогами Статутів щодо протидії невстановленим особам, у тому числі шляхом попередження про застосування та фактичного застосування зброї задля відбиття нападу на об`єкт, охорону якого він забезпечував, чим було підірвано авторитет та престиж органів військового управління, а також бойову готовність військової частини.
Відтак, внаслідок порушення ОСОБА_6 статутних правил патрулювання, зупинити злочинні наміри невстановлених цивільних осіб на початковому етапі реалізації їх неправомірних намірів по захопленню частини території військової частини НОМЕР_1 не видалося можливим. Вказана обставина у подальшому призвела до здійснення 29.10.2017 командуванням військової частини НОМЕР_1 інформування керівництва командування Повітряних Сил України про диверсійно - терористичну загрозу для військової та цивільної авіації на території Одеської області. У зв`язку з даним повідомленням рух цивільних повітряних суден над територією Одеської області з 11 год. 43 хв. до 13 год. 55 хв. тимчасово було зупинено, що завдало шкоди інтересам держави, окремим громадянам (пасажирам), збитків авіаційним компаніям та призвело до соціальної напруги цивільного населення.
31.10.2017 ОСОБА_6 затримано слідчим військової прокуратури Одеського гарнізону у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 418 КК України, та в той же день повідомлено про підозру за вчинення вказаного злочину.

У своєму клопотанні прокурор вказав на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, змінити або знищити речові докази у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання, вказала, що у підозрюваного є стійкі соціальні зв`язки, він одружений, має сім`ю, за місцем служби характеризується позитивно. Крім цього, захисник подала скаргу на незаконне затримання підозрюваного, з якої вбачається, що працівниками прокуратури було порушено вимоги п.1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки з моменту скоєння злочину до затримання особи пройшло більше двох діб.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, підтримав думку захисника, та доводи скарги.

Прокурор заперечив щодо скарги на незаконне затримання.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши скаргу на незаконне затримання, приходжу до висновку, про наступне.

У ст. 206 Кримінального процесуального Кодексу України вказані загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини, так у відповідності до ч. 1 вказаної статті кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Стаття 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.
Так, в судовому засіданні встановлено, що військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000401 від 29 жовтня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 418 , ч. 2 ст. 426 КК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Відповідно до ч 1 ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.
При цьому, у п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.
У частині 2 ст. 278 КПК України зазначено, що письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Відповідно до п с. ч. 1 ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом в тому числі п. c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
31 жовтня 2017 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в той же день особі було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
При цьому законодавчо не врегульовані терміни "щойно", "негайно" та "невідкладно", адже як вбачається із самого тексту Закону, невідкладно може бути і протягом 24-х годин.
Крім цього, як вбачається із ст. 418 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , для кваліфікації дій останнього необхідно настання тяжких наслідків, тобто цей злочин є матеріальним за складом.
Про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 418 КК України, органу досудового розслідування стало відомо тільки під час допиту свідка, який вказав, що при захопленні території військової частини, патрульним в порушення вимог статуту було залишено зброю в сейфі.
Вище викладене, на думку слідчого судді дає право прийти до висновку, що ОСОБА_6 був затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України у відповідності до закону, крім цього, оперативність доставлення підозрюваного до суду задля перевірки підстав для затримання особи, свідчать про належне виконання органом досудового розслідування своїх процесуальних обов`язків, а тому незаконного затримання на думку слідчого судді не було.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним вказаного у клопотанні кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , підтверджується наступними доказами повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події, допитами свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним тяжкого кримінального правопорушення, також слідчий суддя приймає до уваги характер кримінального правопорушення який ставиться у підозру, його специфіку, що є військовим злочином в умовах особливого періоду та наявність суспільного інтересу у захисті правовідносин, які могли бути порушені. У результаті чого слідчий суддя вбачає реальним ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 будучи солдатом військової служби за контрактом, достеменно знаючи свої службові обов`язки, підозрюється в ухиленні від їх виконання що спричинило тяжкі наслідки, що свідчить про можливість продовження підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, для застосування виняткового запобіжного заходу, прокурор повинен довести, що у діях підозрюваного наявні два і більше ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та є пропорційними особі підозрюваного, кримінальному правопорушенню, що ставиться у провину, та діям підозрюваного під час досудового провадження.
З урахуванням обставин викладених у ст. 178 КПК України, а саме стійких соціальних зв`язків підозрюваного, позитивних характеристик, відсутності судимостей, та наявності тільки одного ризику, слідчий суддя вважає, що застосування тримання під вартою, не буде відповідати вимогам ст. 183 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що запобігти викладеним у рішенні ризикам, можливо із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного Регіону України ОСОБА_3 кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за №0000401 від 29 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 , виконувати передбачені ст. 194 КПК України обов`язки прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час; не залишати межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, щодо обставин вчиненого.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 31.12.2017 року.

Відповідному відділенню Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора групи прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України у кримінальному провадженні №0000401 від 29 жовтня 2017 року.

Скарга ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_6 - задоволенню не підлягає.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

02.11.2017