Справа № 211/1079/18
Провадження № 1-кд/211/4/18
У х в а л а

про приведення вироку суду у відповідність
із законодавством України
06 квітня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого в Україні - АДРЕСА_1 , засудженого 15.03.2017 року вироком Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 п. «Г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі, відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 11 УФСВП Росії по Ставропольському краю», кінець відбуття строку покарання 10.10.2026 року,
в с т а н о в и в:
Міністерство юстиції України звернулося з клопотанням до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, вказавши, що 26 лютого 2018 року наказом № 533/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись статтею 606 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 11.01.2018 за № 06-1102/18.
ОСОБА_4 засуджено вироком Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року до покарання у виді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30 пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 11 УФСВП Росії по Ставропольському краю», кінець відбуття строку покарання 10.10.2026 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, заявник просить визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року.
У судовому засіданні, дослідивши матеріали, надані до клопотання, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який вважає, що клопотання є обґрунтованим та відповідає вимогам закону, суд вважає, що з урахуванням визначених статтею 610 КПК України положень клопотання про приведення зазначеного вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.
Відповідно до статті 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.
При розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.
ОСОБА_4 є громадянином України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, має бажання не відбуту міру покарання в подальшому відбувати в Україні .

Згідно вироку Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 п. «Г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації: замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у великому розмірі.
Визначаючи статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, суд приходить до висновку про наступну відповідність:
- частина 3 статті 30 пункт «Г» частина 4 статті 228.1 КК РФ відповідає частині 3 статті 15 частині 2 статті 307 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Визначити ОСОБА_4 покарання увиді десяти років позбавлення волі. Конфіскація майна ОСОБА_4 вироком Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року не призначалася та КК Російської Федерації не передбачена, тому не повинна застосовуватися.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід обчислювати з 15.03.2017 року - відповідно до дати, яка встановлена вироком Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі.

Відповідно до вироку Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року зарахувано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.10.2016 року по 14.03.2017 року включно, а також період адміністративного затримання з 11.10.2016 року по 13.10.2016 року, що також повинно бути враховано судом.

Відповідно до Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення - запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Оскільки вирок суду іноземної держави стосовно ОСОБА_4 приведений у відповідність із законодавством України, і відповідно, у строк покарання вже зарахований строк його тримання під вартою з 11.10.2016 року у межах того кримінального провадження, вирок по якому і приведений у відповідність із законодавством України, зважаючи, що наведені вище вимоги законів України не містять жодних обмежень щодо питання про зарахування строку попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк покарання час його попереднього ув`язнення, починаючи з 11.10.2016 року по час набрання вироком законної сили, тобто до 07.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Наведені обставини в їх сукупності свідчать про наявність визначених статтею 10 Конвенції про передачу засуджених осіб підстав для продовження виконання вироку на території України, оскільки в такому випадку дотримуватиметься характер і тривалість покарання, призначеного ОСОБА_4 державою винесення вироку, що не суперечить законодавству України.
За вказаних обставин, беручи до уваги дотримання визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб умов передачі ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що відбування ОСОБА_4 та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених санкцією частини 2 статті 307 КК України.
Керуючись ст. ст. 3, 9, 10 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 610 КПК України, суд
у х в а л и в:
клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.
Визначити, що положення Кримінального кодексу України, яким передбачено відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 засуджено за вироком Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року, а саме частина 3 статті 30 пункт «г» частини четвертої статті 228.1 КК РФ відповідає частині 3 статті 15 частині 2 статті 307 КК України.
Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Ворошиловського районного суду м. Ростова-на-Дону від 15.03.2017 року, 10 років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 15.03.2017 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 13.10.2016 року по 14.03.2017 року включно, а також період адміністративного затримання з 11.10.2016 року по 13.10.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII, від 26 листопада 2015 року, зарахувати засудженому ОСОБА_4 період з 11.10.2016 року по 13.10.2016 року (період адміністративного затримання), та з 13.10.2016 року (початок строку попереднього ув`язнення) до 07.06.2017 року (набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.
Суддя ОСОБА_1 .