Провадження №11-кп/772/464/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_10 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, студента Вінницького коледжу «Україна», в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимого,
визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у вигляді арешту строком 45 діб.

На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.

в с т а н о в и в :
19.06.2016 року приблизно о 21:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по пішохідній доріжці паралельній вулиці Київська вздовж річки Південний Буг. Біля приміщення Вінницького відділу поліції по вул. Київська, 3 в м. Вінниці ОСОБА_8 помітив раніше незнайомих йому трьох хлопців, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які рухались йому на зустріч. В цей час ОСОБА_8 почав безпідставно провокувати конфлікт з останніми.
Намагаючись уникнути конфліктної ситуації, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 змінили шлях руху та пішли в зворотному напрямку.
Однак ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_12 . В подальшому, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, діючи публічно, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 , який був повернутий до нього спиною, удар кулаком в область потилиці, а коли останній повернуся, ОСОБА_8 наніс йому ще два удари кулаками в область обличчя.
Внаслідок чого ОСОБА_8 завдав ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, рани на нижній губі справа, травматичної ампутації першого верхнього зуба зліва, неповного вивиху другого зуба зліва, дефекту коронкової частини верхнього зуба справа.
Відповідно до висновку експерта № 957/1387 від 06.10.2016 року, вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_12 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 просить скасувати оскаржуваний вирок та направити матеріали кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.314-1 КПК України, а саме не складено досудової доповіді щодо обвинуваченого. В ході судового розгляду суд першої інстанції не допитував потерпілого ОСОБА_12 .

Крім того, суд першої інстанції порушив вимоги ст.496 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо повідомлення служби у справах дітей та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ про час та місце судових засідань.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 не оспорюючи правильності кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та доведеність його вини, вважає оскаржуваний вирок незаконним, через допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання, мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.314-1 КПК України у підготовчому судовому не надав доручення органу пробації щодо складання досудової доповіді стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши представника потерпілого ОСОБА_10 , прокурора ОСОБА_15 , які підтримали апеляційні скарги, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 його законного представника ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 485 КПК України регламентовано відповідні обставини, що підлягають встановленню в кримінальному провадженню щодо неповнолітніх. При тому, що крім обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, також з`ясовуються повні та всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціальні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними; ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння; умови життя та виховання неповнолітнього; наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального провадження.

Нормами ст.487 КПК України передбачено з`ясування умов життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого. Так, при дослідженні умов життя та виховання неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого належить з`ясувати: 1) склад сім`ї неповнолітнього, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї; 2) обстановку в школі чи в іншому навчальному закладі або на виробництві, де навчається або працює неповнолітній, його ставлення до навчання чи роботи, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до нього; 3) зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, навчальним закладом та роботою.

Вищевказаних вимог суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо неповнолітнього ОСОБА_8 не дотримався.

Ч.5 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора вирішує питання щодо складання досудової доповіді.

Досудова доповідь складається щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14-18 років незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених ч.4 ст.314-1 КПК України. Доповідь має містити соціально-психологічну характеристику неповнолітнього, оцінку ризики вчинення обвинуваченим злочину повторно, висновок про можливість його виправлення без позбавлення волі. Зазначену в досудовій доповіді інформацію суд має взяти до відома та відобразити в мотивувальній частині вироку, відповідно до ч.1 ст.368 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день вчинення кримінального правопорушення (19.06.2016 року) був неповнолітнім.

Під час підготовчого судового засідання, яке відбулося 16.01.2018 року суд першої інстанції в порушення вищевказаних вимог не надав доручення органу пробації щодо складання досудової доповіді стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 .

Неналежне встановлення відомостей про особу непоновлітнього всупереч ст.ст.485, 487 КПК України перешкоджає виконанню судом першої інстанції передбаченої п.3 ч.1 ст.65 КК України законодавчої вимоги щодо всебічного з`ясування обставин, які характеризують особу винного та призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 у відсутність представників служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, чим порушив вимоги ст.496 КПК України.

Враховуючи, що допущенні судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому колегія суддів, вважає доводи апеляційних скарг обґрунтованими підлягаючими задоволенню, а оскаржуваний вирок слід скасувати, а справу повернути в суд першої інстанції для призначення нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_10 та прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2018 року стосовно ОСОБА_8 скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути в той же суд для призначення нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом