Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Волинської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2017 року, в рамках кримінального провадження №0000015 від 06 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красилів Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, має на утриманні одну дитину, раніше не судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.359, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України,
встановив:
Слідчий в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , строком на 60 (шістдесят) днів із альтернативою застосування застави.
Своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділом прокуратури Волинської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000015 від 06.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.2 ст.205, ч.1 ст.359, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.
17 серпня 2017 року об 04 год. 48 хв. ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень в порядку ст.208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України.
19 серпня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну повідомлення підозри у вчинені умисних дій кваліфіковано, як вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.359, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий також зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, за санкцією статті однією з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до 10 років, він може переховуватися від органів досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь-який із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженні іншим чином або ж продовжуватиме свою злочинну діяльність, що утворює ризики, передбаченні ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2017 року в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , відмовлено.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців, а саме:
- прибувати на виклики до слідчого, прокурора в провадженні, яких знаходиться кримінальне провадження № 0000015 від 06.04.2016 або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора в провадженні, яких знаходиться вказане кримінальне провадження або суд про зміну свого місця проживання, роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оскільки слідчим та прокурором об`єктивно не надано доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні та враховуючи міцність соціальних зв`язків останнього, його позитивні характеристики, перебування на його утриманні малолітньої дитини і матері, яка є інвалідом 1 групи, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Волинської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить її скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з альтернативою застосування застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134720 грн.
В апеляції прокурор зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, за вчинення найтяжчого з ознаками корупції, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років без альтернативи застосування іншого покарання.
Вказує і на те, що оскільки ОСОБА_8 має паспорт для виїзду за кордон, то він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України. Може також впливати на свідків, які на час подання клопотання до суду ще не допитані, так як їх більшість є працівниками митних органів, а підозрюваний - їх безпосереднім керівником. Підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати будь-які із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора та слідчого, які підтримали апеляцію у повному обсязі, підозрюваного та його захисників, які її заперечили, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані в повній мірі.
Тримання під вартою відповідно до положень ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу ані слідчий ані прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Твердження прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання вчинення ним нових злочинів та забезпеченню неможливості перешкоджанню досудовому розслідуванню, належним чином не мотивовані.
Посилання прокурора на обґрунтованість підозри та тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , на думку апеляційного суду, не можуть безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує стаття 177 КПК України та не є визначальними чинниками, які дають підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Усі інші доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі на думку апеляційного суду, є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.
Водночас, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею правильно враховано те, що ОСОБА_8 не здійснював будь-яких спроб переховуватися від органів досудового розслідування або суду, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину і матір інваліда 1 групи, має міцні соціальні зв`язки, а також виключно позитивні характеристики за місцем його проживання та роботи. А відтак, висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зокрема особистого зобов`язання є правильним та достатньою мірою, яка на думку апеляційного суду, буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Будь-яких інших доказів, які вказували б на те, що усі речі та документи, які відповідно до постанови слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області від 17.08.2017 року визнані речовими доказами являються об`єктом злочинів у кримінальному провадженні за №0000015, ані слідчим, ані прокурором суду надано не було.

А тому апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в обранні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ані слідчим ані прокурором об`єктивно не надано доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Волинської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2017 року про відмову в обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в рамках кримінального провадження за №0000015 від 06 квітня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.359, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді