г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1067/17
Номер провадження 1-кп/213/94/18
В И Р О К
Іменем України
14 березня 2018 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0000609 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора Широківського відділу

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий: 28.01.2014 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки; 18.03.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч.4, 75 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки; 10.06.2014 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 11.06.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 08.04.2017 року із Софіївської ВК №45 згідно ст. 81 КК України ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2017 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 5 місяців 5 днів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 , повторно, 20.09.2017 року близько 14.15 годині, знаходячись в приміщені літньої кухні, що розташована на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю господаря будинку, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перекривши газопостачання, з метою незаконного заволодіння чужим майном для подальшого продажу та отримання особистої матеріальної вигоди, демонтував та викрав побутову газову чотирьох камфорну плиту марки «Електа» із духовою шафою, що належить потерпілому ОСОБА_5 , виготовлену у 1989 році, у справному стані. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №219/17 від 23.10.2017 станом на 20.09.2017 року ринкова вартість побутової газової чотирьох камфорної плити марки «Електа» із духовою шафою, виготовленої у 1989 році, пофарбованої у білий колір, що знаходилася у справному стані, з урахуванням її зносу, складала 909 гривень 77 копійок. В результаті вчинених злочинних дій, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вище вказану суму. Після чого, з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів та пояснив, що у вказаний час він знаходився у потерпілого вдома, вони разом випивали спиртні напої, потім, потерпілий вийшов, а він, скориставшись його відсутністю демонтував та викрав зазначену плитку та здав за 100 грн. на металобрухт. Вказав, що злочин вчинив у зв`язку з тим, що був у нетверезому стані, бажав ще придбати алкоголь але не мав грошей. У вчиненому кається, просить суд до набрання вироком законної сили не змінювати запобіжний захід. Крім того, пояснив, що закінчив тільки загальноосвітню школу, більше ніде не навчався, професії не має, не одружений, дітей не має, офіційно не працює, утримує себе випадковими заробітками, на цей час мешкає не за адресою своєї реєстрації.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду письмову заяву, в якій просить суд кримінальне провадження слухати за його відсутністю, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є не одруженим, офіційно не працевлаштований, за місцем своєї реєстрації характеризується посередньо - скарг на нього з боку сусідів не надходило (а.с. 45), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває (а.с. 46), на момент постановлення цього вироку є неодноразово засудженим, останній раз - 11.06.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 08.04.2017 року із Софіївської ВК №45 згідно ст. 81 КК України ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2017 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 5 місяців 5 днів, на момент постановлення цього вироку судимості не зняті та не погашені, злочин за цим вироком скоїв під час знаходження на умовно-достроковому звільненні. Також, суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не знайдено.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі. Оскільки злочин був скоєний під час знаходження обвинуваченого на умовно-достроковому звільненні на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 5 днів застосуванню підлягають правила статті 71 КК України.

При цьому, з урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту за наступних підстав. Так, судом було встановлено, що обвинувачений під час досудового розслідування мешкав за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , потім змінив місце свого проживання, не повідомивши про це ні орган досудового розслідування ні в подальшому суд, який всі виклики обвинуваченого до суду робив за місцем його проживання. При цьому, обвинувачений, не цікавився почтовою кореспонденцією за місцем свого офіційного проживання, за викликом до суду не з`являвся, розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався, оскільки всі судові виклики повертались на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 29, 32, 38, 49, 53). Згідно рапорту поліцейського від 13.02.2018 року, який опитав сусідів за місцем мешкання обвинуваченого, ОСОБА_3 за адресою свого мешкання АДРЕСА_1 фактично не проживає, може мешкати в м. Кривий Ріг, проте адреси його фактичного мешкання встановити не вдалось (а.с.42, 43). Таким чином, суд знаходить, що обвинувачений, який не одноразово судимий, даний злочин вчинив під час умовно-дострокового звільнення, є не одруженим, дітей не має, не працює, не має соціальних зв`язків, за місцем свого мешкання не проживає, знаходячись на волі може уникнути виконання покарання за цим вироком, крім того, з метою свого утримання може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. За таких підстав, суд вважає, що йому слід обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту у залі суду.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 10 місяців позбавлення волі.

Згідно зі ст. 71 КК України, частково, у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі, приєднати до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2014 року та призначити остаточно до відбування покарання у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, узявши його під варту у залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 14 березня 2018 року.

Речовий доказ:

- металеву поверхню газової чотирьох камфорної плити марки «Електа», білого кольору у справному стані, що належить потерпілому ОСОБА_5 та передана на зберігання до камери схову Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 05.10.2017 року, квитанція №0021 на а.с. 29, 30) - повернути власнику - потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріали кримінального провадження №0000609 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №197/1067/17, пр. № 1-кп/213/94/18.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .