печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000162, за погодженням прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162 за фактом незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів групою осіб на території України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 наступні.

У червні 2017 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, в ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркозалежним особам наркотичного засобу бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, для виручення від його реалізації грошових коштів та швидкого протиправного збагачення таким шляхом.

ОСОБА_8 , в червні 2017 року, розуміючи, що для вчинення цих злочинів їй потрібні особи, які би допомогли у придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу і таким чином налагодили постійний та безперебійний незаконний обіг наркотичного засобу, остання увійшла в злочинну змову зі своїм чоловіком ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , який був споживачем наркотичного засобу, до відома яких довела власні злочинні наміри. Останні, маючи на меті швидке протиправне збагачення, надали згоду та добровільно погодились разом з ОСОБА_8 вчиняти дії у сфері незаконного обігу наркотиків.

Таким чином, ОСОБА_9 на протязі червня-грудня 2017 року, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , з метою незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичного засобу - бупренорфін, незаконно отримувала у невстановлений слідством спосіб наркотичний засіб бупренорфін. Вказаний наркотичний засіб містився в таблетках під назвою «SUBUTEX ».

Протиправна діяльність була одним із джерел доходів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 у невстановлений слідством спосіб незаконно придбала наркотичний засіб - бупренорфін, обіг якого обмежено.

26 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за місцем мешкання останньої, а саме АДРЕСА_1 , отримав від неї для збуту 2 з половиною таблетки «SUBUTEX », що містять наркотичний засіб бупренорфін.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до здійснення спільного злочинного умислу, з корисливою метою, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, збув Турці 1.1, (анкетні дані особи змінено) 2 з половиною таблетки «SUBUTEX», що містять наркотичний засіб бупренорфін за грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Згідно висновку експерта №11-2/7909 від 28.11.2017, надані на дослідження дві таблетки білого кольору та один фрагмент таблетки білого кольору, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін. Маси бупренорфіну в двох таблетках та одному фрагменті таблетки становлять 0,008г, 0,008г та 0,003г.

Згідно зі списком №1, таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (із змінами, затвердженими Постановою КМ №1298 від 02.12.2009), бупренорфін відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Відповідно до таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2015 № 280), бупренорфін масою від 0,8 до 8,0 г., являє собою великий розмір наркотичного засобу, що знаходиться у незаконному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 повторно незаконно збув наркотичний засіб бупренорфін, обіг якого обмежено при наступних обставинах.

Так, 16 листопада 2017 року, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за місцем мешкання останньої, а саме АДРЕСА_1 , отримав від неї для збуту 2 таблетки «SUBUTEX », що містять у своєму у складі наркотичний засіб бупренорфін.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , відповідно до здійснення спільного злочинного умислу, з корисливою метою, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, збув ОСОБА_10 , (анкетні дані особи змінено) 2 таблетки «SUBUTEX», що містять наркотичний засіб бупренорфін за грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Згідно висновку експерта №11-2/7912 від 29.11.2017, у наданих на ; дослідження таблетках білого кольору -з маркуванням «В8» масою по 0, 394 (об`єкти 1,2) виявлено бупренорфін, що відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено. Маса бупренорфіну становить 0,008 г (об`єкт 1) та 0,008 г (об`єкт 2). Загальна маса бупренорфіну в таблетках становить 0,016г.

Згідно зі списком №1, таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (із змінами, затвердженими Постановою КМ №1298 від 02.12.2009), бупренорфін відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Відповідно до таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2015 № 280), бупренорфін масою від 0,8 до 8,0 г., являє собою великий розмір наркотичного засобу, що знаходиться у незаконному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.

Всіма своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні вказаного злочину підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Турка, Львівської області, громадянину України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючий, якому 14.12.2017 Головним слідчим управлінням Національної поліції України у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вищевказані обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами досудового слідства, зокрема: протоколами видачі грошових купюр для проведення оперативної закупки від 26.10.2017, 16.11.2017 та 24.11.2017;

протоколами огляду та вилучення пігулок з написом «SUBUTEX» від 26.10.2017 та 24.11.2017;

протоколами за результатами проведення НСРД; висновком експерта №11-2/7908 від 29.11.2017; висновком експерта №11-2/7909 від 28.11.2017; висновком експерта №11-2/7912 від 29.11.2017:

висновком експерта № 11 -2/8062 від 06.12.2017; показаннями свідка ОСОБА_10 :;

протоколами затримання та особистого обшуку ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , згідно ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. З незаконно впливати на свідків, інших осіб причетних до вчинення злочину, у цьому ж кримінальному провадженні, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. А саме наявність таких ризиків згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України установлено під час проведення досудового розслідування.

Зокрема, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також про наявність зазначених ризиків свідчить і той факт, що ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи долю відповідальності та подальше настання негативних наслідків може впливати на вказаних осіб або вчиняти дії спрямовані на укриття (знищення) доказів щодо її зв`язку з ними. При цьому, залишаючись на волі та маючи реальну можливість до спілкування з певним колом осіб, у тому числі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 безпосередньо або із використанням вказаних осіб може вчинити дії передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, з урахуванням викладеного у слідства є об`єктивні підстави вважати, що у випадку не застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, останній матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою схиляння їх до дачі неправдивих показань, таких що не у повній мірі відповідають дійсності, їх зміні, відмови від них тощо, що унеможливить подальше встановлення істини у кримінальному провадженні.

Зазначені вище обставини виправдовують обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою і є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) не може запобігти вищевказаним ризикам.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання в частині застосування найсуворішого запобіжного заходу, та вважали за можливим застосувати більш м`який, оскільки підозрюваний повністю визнає свою вину, співпрацює із органом досудового розслідування, має сім`ю, в тому числі двох малолітніх дітей, не має заощаджень, які б можливо бути використати на сплату застави.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує підозрвюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція особливо тяжкого злочину передбачає покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема слід врахувати те, що підозрюваний має дружину та двох малолітніх дітей, висловив свою позицію з приводу пред`явленої йому підозри. При цьому слід врахувати відведену роль підозрюваному в інкримінованому йому злочині та його відношення до вчиненого.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового тримання під домашнім арештом з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,181,184, 192-194,196,198, 202,205, 206- 208, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши залишати житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування з особами визначеними прокурором, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу НП України з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах двох місяців, тобто до 14 лютого 2018 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу НП України за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1