03.11.17 336/6793/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 листопада 2017 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю засудженого ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про роз*яснення судового рішення у кримінальному провадженні,-

В С Т А Н О В И В:
Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.09.2017 р. ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ст.286 ч.1 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень,стягненням судових витрат на проведення експертизи у розмірі 1055 гр.
Вирок набрав законної сили 18.10.2017 р.
25.10.2017 р.адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про роз*яснення судового рішення у справі,а саме вироку суду від 18.09.2017 р.,в порядку ст.380 КПК України.
В заяві зазначає,що для нього є незрозумілими та,на його думку,такими,що потребують роз*яснення,викладений у вироку суду порядок виконання покарання у виді штрафу з зазначенням строків сплати штрафу та обов*язку засудженого повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу,що не збігається з положеннями ч.1 ст.26 КПК України (у редакції від 05.10.2016 р.),згідно якої засуджений зобов*язаний платити штраф та повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред*явлення документа про сплату штрафу.
Враховуючи,що ОСОБА_3 штраф був сплачений 23.10.2017 р.та відповідна квитанція надана працівникам суду,як і квитанція про оплату судових витрат,на думку захисника,потребує роз*яснення,чи виконав засуджений покарання у виді штрафу та чи сплатив він судові витрати.
Крім того,за вироком суду засудженому залишений за належністю автомобіль «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 ,який одразу після ДТП був вилучений на майданчик тимчасового тримання за адресою м.Запоріжжя,пров.Кузнечний 11,де перебуває по теперішній час,проте,під час виконання вироку у частині повернення автомобіля засудженому,виникли суперечливі обставини,оскільки слідчий відмовляється повертати автомобіль з посиланням на зміст вироку,за яким автомобіль вже нібито переданий обвинуваченому.
В судовому засіданні засуджений заяву підтримав з наведених у ній підстав та просив задовольнити.Пояснив,що вирок суду в частині призначеного покарання та порядку його виконання йому особисто зрозумілий,проте після надання в суд квитанцій про сплату штрафу та судових витрат він не отримав довідки,що покарання ним виконано.Також зазначив,що після набрання вироком законної сили він звернувся до слідчого ОСОБА_5 з питання виконання вироку в частині повернення йому за належністю вилученого після ДТП автомобіля,в чому слідчий відмовив,оскільки за текстом вироку немає вказівки про те,що вилучений автомобіль необхідно ОСОБА_3 передати з майданчика тимчасового тримання за адресою м.Запоріжжя,пров.Кузнечний 1,де він знаходиться до теперішнього часу.
Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з*явились,були повідомлені належним чином,що не перешкоджає розгляду заяви без їх участі в порядку ч.2 ст.380 КПК України.
Перевіривши доводи заяви матеріалами кримінального провадження,суд встановив наступне.
За вимогами ст.380 КПК України якщо судове рішення с незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз*яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Тобто, стаття 380 КПК України передбачає можливість роз*яснення судом постановленого судового рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення,наприклад, викладення судового рішення у більш ясній та зрозумілій формі,або можливість неоднакового тлумачення висновків суду і юридичних термінів,що перешкоджає його належному виконанню.
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд роз`яснює його суть,якщо таке рішення містить прогалини, неточності,суперечності,протиріччя, неоднозначні формулювання тощо,викладає більш повно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Стаття 380 КПК України за своїм змістом не визначає критеріїв,якими можна об*єктивно встановити доцільність роз*яснення судового рішення.Така доцільність приймається за судовим розсудом, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти). Роз*яснено може бути вирок суду у разі, якщо без такого роз*яснення його складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини судового рішення.Питання щодо роз*яснення судового рішення може бути ініційовано, якщо судове рішення ще не виконано.
Аналізуючи заяву про роз*яснення судового рішення,суд встановив,що заявник просить роз`яснити,чи виконаний ним вирок суду після сплати штрафу та судових витрат,а також в частині повернення йому за належністю вилученого після ДТП автомобіля.
З метою усунути суперечливі обставини,які за змістом заяви,є незрозумілими для захисника,суд дійшов висновку про роз*яснення вироку та виходить з наступного.
Як передбачено ст.26 ч.1 КВК України(в чинній редакції Закону ),засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Водночас,на підставі Наказу Державної пенітенціарної служби України № 302/ОД-16 від 04.10.2016 р.на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 р.№ 348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» визнано таким,що втратив чинність,наказ ДПтС України від 07.09.2015 р.№ 469/ОД-15 «Про організаційно-штатні питання по кримінально-виконавчій інспекції Державної пенітенціарної служби України» та скорочено штати підрозділів кримінально-виконавчої інспекції територіальних органів ДПтС України.
Згідно ст.11 КВК України,органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації,а стаття 13 КВК України,яка регламентує діяльність кримінально-виконавчої інспекції на підставі Закону України № 1492-VIII від 07.09.2016 р.,що набув чинності 08.10.2016 р.,викладена в редакції,в якій до повноважень уповноваженого органу з питань пробації відноситься виконання покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю,громадських та виправних робіт та не входить виконання покарання у виді штрафу.
З наведеного випливає,що на час постановлення судом вироку з призначенням засудженому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу,як і на час розгляду даної заяви,процедура по виконанню кримінального покарання нормативно не урегульована.
Як передбачено ст.533 КПК України,вирок або ухвала суду,які набрали законної сили,обов*язкові для осіб,які беруть участь у кримінальному провадженні,а також для усіх фізичних та юридичних осіб,органів державної влади та органів місцевого самоврядування,їх службових осіб,і підлягають виконанню на всій території України.
За змістом ч.1 ст.534 КПК України,у разі необхідності спосіб,строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні.
Враховуючи наведене,за відсутності на час постановлення судом вироку з призначенням засудженому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу нормативного врегулювання процедури по виконанню цього кримінального покарання,спосіб,строки і порядок виконання призначеного засудженому покарання були визначені у самому судовому рішенні.
Засудженим ОСОБА_3 призначене покарання було зрозумілим і виконано у спосіб,строки і порядку,визначеному у вироку,тому очевидним є висновок,що безпосередньо для засудженого вирок в цій частині роз*яснення не потребує,а захиснику для розуміння питань,які викликали сумніви,лише необхідно системно проаналізувати чинне законодавство.
Також за змістом заяви про роз*яснення судового рішення захисник зазначив,що при виконанні вироку виникли суперечки та неоднакове розуміння його змісту в частині залишення за належністю засудженому ОСОБА_3 автомобіля «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 ,який одразу після ДТП був вилучений на майданчик тимчасового тримання за адресою м.Запоріжжя,пров.Кузнечний 11,де перебуває по теперішній час і слідчий ОСОБА_5 відмовився фактично повернути цей автомобіль засудженому.
Згідно матеріалів кримінального провадження, автомобіль «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом та залишений на зберігання на території майданчика тимчасового тримання СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ,а на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2016 р.слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 було надано право на тимчасовий доступ та вилучення цього автомобіля.
Як зазначено у вироку суду,речовий доказ-автомобіль « ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому,залишити йому за належністю,оскільки підстави для його знищення,конфіскації,прийняття іншого рішення про позбавлення засудженого права власності на цей автомобіль відсутні.
Враховуючи,що фактично автомобіль « ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 засудженому не переданий,судове рішення необхідно в цій частині роз*яснити,в першу чергу органу,який буде виконувати судове рішення в цій частині,та викласти таким чином,що автомобіль « ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідно передати ОСОБА_3 з території майданчика тимчасового тримання СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області м.Запоріжжя,пров.Кузнечний 11.
Роз*яснити засудженому ОСОБА_3 ,що у разі невиконання службовими особами з надуманих міркувань вироку суду,який набрав законної сили,він має право звернутися із заявою в порядку ст.214 КПК України за фактом невиконання судового рішення та ініціювати кримінальне переслідування зазначених осіб.
На підставі ст. ст. 318-380, 533, 534 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про роз*яснення судового рішення у кримінальному провадженні-задовольнити.
Автомобіль «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 ,який визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та залишений на зберігання на території майданчика тимчасового тримання СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області,передати ОСОБА_3 з території майданчика тимчасового тримання СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області м.Запоріжжя,пров.Кузнечний 11.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів після її оголошення,особою,яка перебуває під вартою,строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1