справа №176/682/18
провадження №1-кп/176/79/18
У Х В А Л А
06 квітня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води обвинувальний акт у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2018 року за № 0000023 по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, розлученого, зі слів маючого на утриманні одну неповнолітню особу, фактично проживаючого АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2018 року за № 0000023.

Прокурор під час підготовчого судового засідання висловив суду думку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт відповідає ст.291 КПК України. Підстав для його зупинення та закриття не має. Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні з участю учасників провадження, а саме обвинуваченого, потерпілого та викликати свідків. Крім того, заявив клопотання про продовження обвинуваченому обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки ризики встановленні при його обранні, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились, а саме обвинувачений може вплинути на свідків та потерпілого, вчините інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу. Зазначив про можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Щодо призначення справи до розгляду не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження запобіжного заходу з підстав необґрунтованості обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , суд вважає клопотання прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказував на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі строком до 10 років, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує, що останній не вчинить інших кримінальних правопорушень чи не впливатиме на свідків. Вказані ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не зменшились та існують на даний час, а саме можливість вплинути на свідків та потерпілого, вчините інше кримінальне правопорушення, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на теперішній час, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
Враховуючи те, що 10 квітня 2018 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити йому строк тримання під вартою до 02 червня 2018 року включно.

Щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду суд вважає, що воно призначене бути не може, а обвинувальний акт, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, має бути повернутий прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які мають міститися в обвинувальному акті і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування, його процесуальне значення полягає в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення (ч.1 ст.337 КПК України).

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно до висунутого прокурором обвинувачення, дії ОСОБА_4 кваліфіковані як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України).

Однак в обвинувальному акті не повністю розкрита об`єктивна сторона злочину, а саме не вказано чи помер потерпілий ОСОБА_8 , якщо помер, то за яких обставин, в тому числі час, місце смерті. Не зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення з моменту нанесення тілесних ушкоджень до моменту смерті потерпілого. Всі ці обставини необхідно домірковувати чи припускати.

Крім того, обвинувальний акт має чіткий перелік тілесних ушкоджень, у завданні яких потерпілому обвинувачується ОСОБА_4 , однак далі по тексту в обвинувальному акті у причинно-наслідковому зв`язку із смертю вказані, поміж них, і інші тілесні ушкодження, вчинення яких обвинуваченому не інкримінується, а саме поєднана комбінована травма: термічний опік тулуба і верхніх кінцівок, голови і обличчя (30% - 35% площі тіла ІІ-го ступеню). Звідки з`явились у потерпілого ці ушкодження не викладено. З обвинувального акту не вбачається, чи встановлені ці тілесні ушкодження у причинно-наслідковому зв`язку із смертю саме експертизою, як того вимагає п.1 ч.2 ст. 242 КПК України.

Такі розбіжності та недоліки обвинувального акту виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі.

У п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 30.05.2008 року «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції», з наступними змінами, зазначено, що істотними порушеннями при складанні обвинувального висновку необхідно вважати такі порушення вимог, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі. Такі порушення мають місце у випадках, коли в обвинувальному висновку містяться положення, які суперечать один одному, звинувачення, викладене в обвинувальному висновку, є неконкретним.

Усуваючи недоліки обвинувального акту прокурору слід чітко зазначити час, місце та обставини смерті потерпілого. Конкретизувати тілесні ушкодження, які спричини смерть потерпілого відповідно до експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 січня 2018 року за № 0000023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України з додатками - повернути прокурору Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 02 червня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, та направити до державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для належного виконання.

У відповідності до ч. 4 ст. 314 КПК України ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. В іншій частині ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_1