Справа № 587/777/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кремгес Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.
В січні 2017 року (точної дати та часу не вдалося встановити) ОСОБА_4 прийшов на територію неогородженого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , до будинку, напівзруйнованому через пожежу, з метою здійснення крадіжки деталей для печі. Користуючись тим, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, ОСОБА_4 пройшов до напівзруйнованого будинку та викрав звідти:
- металеву духовку розмірами 55*45 см, з двома металевими дверцятами розмірами 20*20 см;
- металеву засувку для груби розмірами 19*34 см;
Викрадене він переніс до свого будинку, де металеву духовку з дверцятами встановив у своєму будинку, а засувку зберігав у приміщенні сараю, тобто розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 26 лютого 2017 року після обіду до ОСОБА_4 приїхала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та запропонувала вчинити крадіжку частини металевої бар`єрної огорожі на мосту автомобільної дороги. ОСОБА_4 на цю пропозицію погодився і вони разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пішли на ділянку 5 км+250 м автомобільної дороги загального користування державного значення Р-12. Коли вони були на визначеній ділянці, впевнившись, що їх дії залишаються непоміченими, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, викрали 3,5 метри погонних металевої бар`єрної огорожі, що перебуває на балансі Служби автомобільних доріг у Сумській області.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним та пояснив, що дійсно 26 лютого 2017 року під вечір до нього приїхав ОСОБА_5 , який запропонував йому викрасти металеву огорожу з мосту. Він погодився на дану пропозицію та вони разом пішли до мосту, що на автомобільній дорозі в обхід м. Суми. Там вони відірвали шматок огорожі приблизно 3,5 м та забрали її. Також в січні 2017 року, коли саме він не пам`ятає, він викрав деталі для печі з напівзруйнованого будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується іншими доказами.
Відповідно до довідки № 05/190 від 07.03.2017 року служби автомобільних доріг у Сумській області вартість 1 п.м. дорожньої металевої бар`єрної огорожі станом на 07.03.2017 року складає 822,14 гривень;
Відповідно до висновку експерта № 19/119/9-3/1688е від 18.05.2017 року, вартість деталей для печі , викрадених за адресою: АДРЕСА_2 , складає 275,00 гривень.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як в першому випадку за ч. 2 ст. 185 ст. КК України, так і в другому за ч. 2 ст. 185 КК України, що виразилися у таємному викраденні майна, кваліфікуючого ознакою якого є «вчинена повторно».
Разом з тим така кваліфікація дій ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення є невірною, оскільки останній фактично вчинив кримінальне правопорушення у січні 2017 року і на той час повторності в його діях не було. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне виключити кваліфікуючу ознаку «повторність» та у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна.
Крім цього, суд кваліфікує дії, вчинені ОСОБА_4 24 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Аналізуючи в сукупності вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена повністю.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особи обвинуваченого, його характеризуючі дані, повне визнання ними своєї вини, щире каяття, сприяння розслідуванню вчиненого ним кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку та те, що він має на утриманні матір похилого віку з незадовільним станом здоров`я. Все це визнається пом`якшуючими його відповідальність обставинами.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та зазначені вище обставини справи, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що для виховання обвинуваченого необхідно призначити йому покарання у вигляді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та зазначені вище обставини справи, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування призначеного йому покарання, а тому вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи положення ст. 72 КК України, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази: металеву задвижку для пічного опалення, металеву духовку та металеві дверцята, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 передати власнику ОСОБА_6 , знявши арешт, накладений на вищезазначені речові докази, накладений відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 травня 2017 року; металевий відбійний брус, довжиною 3,47 м, що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити в розпорядженні служби автомобільних доріг у Сумській області, знявши арешт накладений відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2017 року.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1