Справа № 642/547/17к
Провадження 1кп/642/264/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0001231 від 11.11.2016 р. за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, м. Вознесенськ, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, працюючого на посаді інспектора-диспетчера муніципальної компанії по поводженню з побутовими відходами Харківської міської ради, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 , ч.1 ст. 135 КК України, -
встановив:
10.11.2016р. приблизно о 22.20 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України (далі ДПР), згідно з якими: п.2.9. «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», та рухався по вул. Полтавський шлях м. Харкова, зі сторони вул. Дмитрвської в напрямку вул. Євгена Котляра.
Під час руху по вказаній вулиці, в районі буд. 52, ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п.10.1 « Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в цей час знаходились на проїжджій частині у нерухомому стані.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла у лікарні, згідно висновку судово-медичної експертизи № 364-Ат/16 від 28.12.2016р., причиною її смерті з`явилась важка черепно-мозкова травма та її ускладнення набряк-дислокація стовбуру головного мозку, а пішохід ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1397-а/16 від 26.12.2016р., отримав середнього ступеню тілесні ушкодження по ознаці тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого кураєвого перелому внутрішнього виростка правої стегнової кістки з незначним зсувом, закритого кураєвого перелому латерального виростка правої великогомілкової кістки без істотного зсуву.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «Опель Астра», не зорієнтувався в дорожній обстановці, змінив напрямок руху вліво, не впевнившись в безпеці свого маневру, і почав проведення маневру обгону автомобіля, який рухався попереду нього в попутному напрямку, та здійснив наїзд на пішоходів, які в цей час знаходились посередині проїзної частини в нерухомому стані, що спричинило тяжкі наслідки.
Окрім цього, 10.11.2016р. приблизно о 22.20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після наїзду на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в районі буд.52 по вул. Полтавський шлях м. Харкова, суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями він поставив потерпілих в небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають надання допомоги людині, що перебуває у небезпечному для життя стані, та маючи можливість надати таку допомогу, на автомобілі «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, свідомо залишивши потерпілих в небезпечному для життя становищі. Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла в лікарні, а потерпілий ОСОБА_8 отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України визнав повністю та показав, що 10.11.2016р. у вечорі за 2-3 год. перед ДТП вживав алкоголь із бувшими колегами, приблизно 200-300 гр. горілки. Після чого приблизно о 22 год. він поїхав до дому на своєму автомобілі «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_2 . Спочатку він їхав по вул. Конева, а потім виїхав на вул. Полтавський шлях у напрямку Холодної гори. На вулиці йшов дощ, був туман, видимість була поганою. Проїжджа частина складали три полоси для руху, попереду за буд. 52 по вул. Полтавський шлях у першій полосі із бравої сторони стояв автомобіль поліції із увімкнутими світловими маяками. Швидкість його руху складала 40 км./год. Після того, які він повернув з вул. Полтавський шлях на вул. Маршала Конєва, він їхав у другому ряду, попереду нього їхав автомобіль. Приблизно в районі буд.52 по вул. по Полтавському шляху він виїхав у третій ряд смуги, ближче до середини дороги по трамвайним путям, так як попереду нього був об`їзд по лівій зустрічній смузі дорожнього руху та перехрестя Полтавського шляху та вул. Красноармійській. Скільки метрів було до об`їзду по лівій зустрічній полосі, йому не було видно, так як була погана видимість на дорозі. Приблизно було 200-300 метрів, тому він прийняв ближче до центра дороги, нікого не обжинав. Потерпілих він побачив в момент зіткнення. Був дощ і він по сторонам не дивився, дивився тільки у перед. Із правого і лівого боку були потерпілі. Швидкість руху він знизив, після ДТП не гальмував і не зупинявся і продовжив рух в сторону дому у Пісочин. На посту Пісочин працівники поліції його зупинили і повідомили, що він скоїв наїзд. Після чого, запросили пройти на пост для складання протоколу. Крім цього, вказав, що ОСОБА_9 вдарилась у правий бік бампера, лобове скло, правий поворот і в цей же час отримав удар із лівого боку одночасно.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 10.11.2016р. біля 21 год. 50 хв. він разом з ОСОБА_9 вийшов з роботи і направились в сторону метро. Переходячи дорогу Полтавський шлях їх збив автомобіль. Він нічого не пам`ятає, як добрався до дому також не пам`ятає. Уранці біля 8 год. його батько повідомив, що ОСОБА_10 знаходиться у лікарні в тяжкому стані. Телефон у нього був розбитий, батьки викликали швидку допомогу, яка відвезла його до 4-ї невідкладної лікарні. Крім цього, пояснив, що коли йому телефонував слідчий, він повідомив останнього що нічого не пам`ятає. У нього виявили перелом коліна правої ноги і направили на лікування по місцю проживання. Через деякий час його стан погіршився і він викликав невідкладну допомогу, де продовжував лікування. Також повідомив, що він разом з ОСОБА_11 переходили дорогу не по пішохідному переходу, стояли на трамвайних коліях. 11.11.2016 р. він звернувся у лікарню, а через чотири дні 17.11.2016р. другий раз звернувся у лікарню. Цивільний позов підтримав в повному об`ємі.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 10.11.2016р. о 02 год. 45 хв. дізналася, що її сестру ОСОБА_9 збив автомобіль і вона знаходиться у лікарні. Вранці о 09.00 год. їх матуся поїхала у лікарню, де їй повідомили, що сестрі потрібно робити повторну операцію. Коли вона прибула до Ленінського РВ то відразу написала заяву, що збили сестру. Після цього, вона пішла на роботу до своєї сестри, та разом з начальником зателефонували батькові ОСОБА_8 , який повідомив, що ОСОБА_11 взагалі не знає. Після цього вона поїхала до лікарні, де їй повідомили, що сестра померла і вона ходила на впізнання.
З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_5 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченого його захисника, потерпілих, представника потерпілого, в порядку ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена, а його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 та заподіяло середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 та за ч.1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує наявність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілим спричиненої матеріальної шкоди, вчинення кримінального правопорушення вперше. Обставини, які відповідно до положень ст. 67 КК України, обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, судом також враховується ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а також данні що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіоном, ветераном МВС, часткове відшкодування спричиненої потерпілим шкоди,а також його ставлення до скоєного, сімейний стан, наявність утриманців, наявність моральних претензій з боку потерпілих та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч. 2 ст. 286 , ч. 1 ст. 135 КК України та призначити остаточне покарання відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за правилами сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пред`явили до обвинуваченого цивільні позови про відшкодування матеріальних та моральних збитків. Так, ОСОБА_8 заявив цивільний про відшкодування матеріальних збитків які виразилися придбанні ліків на суму 7486 грн., моральної шкоди в розмірі 40.000 грн. та заробіток втрачений внаслідок втрати загальної працездатності в сумі 19.200 грн. ОСОБА_7 заявила позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 64785 грн., а також моральної шкоди в розмірі 100.000 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заявлені позови ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягаю частковому задоволенню.

Так, щодо вимоги ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, то відповідно до положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України були надані докази про відшкодування матеріальних збитків. Крім цього, в судовому засіданні підтвердили, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував спричинену матеріальну шкоду в повному об`ємі про що суду надано письмову розписку. Враховуючи вказане в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає необхідним відмовити. У зв`язку з позбавленням життя сестри, вона та її сім`я зазнали моральні страждання, змушені були змінити свої життєві стосунки, докладати додаткові зусилля для організації свого життя, і суд з підстав статті 23 ЦК України, визначає розмір грошової компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача на підставі ст.1167 ЦК України у сумі 500.000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_7 .

Потерпілим ОСОБА_8 надано суду квитанції на підтвердження понесених ним матеріальних збитків, які в значній кількості є нечитабельними, а тому суд вважає, що задоволенню підлягає сума в розмірі 2.400 грн. 57коп., що відповідає вимогам положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України Крім цього, потерпілий просив стягнути заробіток (дохід), втрачений останнім внаслідок страти загальної працездатності через ушкодження здоров`я на суму 19200 грн., однак в супереч вимогам ст. 60 ЦПК України, суду не надано жодного документу який би підтверджував розрахунки надані потерпілим. Також, потерпілим заявлено про стягнення моральних збитків в розмірі 40.000 грн., що на думку суду підлягає повному відшкодуванню.

Питання про речові докази у справі суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 суд залишає попереднім, до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України належить стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у справі.
Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд -
ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 286 , ч. 1 ст. 135 КК України та призначити покарання :

- за ч. 2 ст. 286 КК України - 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;

- за ч.1 ст. 135 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України за правилами сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання при приведенні у виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі: 5901 (п`ять тисяч дев`ятсот одна) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 500.000 (п`ятсот тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок спричиненої моральної шкоди суму в розмірі 30.000 (тридцять тисяч) гривень, в рахунок матеріальної шкоди 2400.00 (дві тисячі чотириста) гривень. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Повернути ОСОБА_5 суму застави в розмірі 110240 грн. (сто десять тисяч двісті сорок) гривень, яка внесена згідно з квитанцією № 42 від 17.11.2016 року на депозитний рахунок ТУ ГСА України в Харківській області за наступними реквізитами:
Отримувач: ТУГСА України в Харківській області
Код отримувача: 02893746
Банк отримувача: ГУ АКСУ у Харківській області
Код банку отримувача: 820172
Призначення платежу: Застава яка підлягає внесенню на рахунок ТУ ГСА України в Харківській області за Ухвалою Київського районного суду м. Харкова.
Арешт накладений на автомобіль належний ОСОБА_5 «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 скасувати та повернути останньому як йому належний.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: