Справа №672/1454/17
Провадження №1-кп/672/120/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 р. м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000376 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого ,
за ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 31 серпня 2017 року близько 21 год. 30 хв., проходячи по вул. Заводська площа в м. Городок Хмельницької області, випадково зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які також проходили по вказаній вулиці, де на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та наслідків, бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , від нанесення даного удару ОСОБА_4 впав на асфальтне покриття дороги та частково втратив свідомість.

За вказаних обставин ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді відкритого травматичного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, яке по своєму характеру відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що потягло тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за ч. 1 ст. 122 КК України не визнав, відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився давати показання.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, його вина підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами :
Так, потерпілий ОСОБА_4 в ході судового засідання дав покази про те, що 31.08.2017 року близько 21 год. 30 хв., коли вони з ОСОБА_8 знаходились на вул.Заводській площі в м.Городку Хмельницької області, з`явився ОСОБА_6 , котрий наніс потерпілому удар в праву щелепу, від якого ОСОБА_4 втратив свідомість. Коли потерпілий прийшов до свідомості, біля нього була ОСОБА_8 , а обвинуваченого не було. Після цього ОСОБА_4 поїхав в лікарню.
Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що перебуває з ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі, однак разом не проживають. 31.08.2017 року близько 21 год. 30 хв. під час їхньої прогулянки з ОСОБА_4 на вул.Заводській площі в м.Городку Хмельницької області до них підійшов ОСОБА_6 і наніс потерпілому два удари в щелепу, а після того як потерпілий впав на землю, обвинувачений наніс йому ще кілька ударів (2-3) ногою в область голови та живота. При цьому обвинувачений сказав їй, що вони ще не розведені і пішов.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
- витягом з Єдиного реєстру досудового провадження № 0000376 від 20.09.2017 року, про реєстрацію злочину про умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 близько 21 год. 30 хв. 31.08.2017 року по вул.Заводська площа в м.Городку Хмельницької області (а.с.46)
- проколом прийняття заяви від 20.09.2017 року у громадянина ОСОБА_4 про умисне спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 о 21 год. 30 хв. 31.08.2017 року по вул.Заводська площа в м.Городку Хмельницької області (а.с. 52)
- даними висновку експерта № 182 від 22.09.2017 року, згідно яких у потерпілого ОСОБА_4 має місце тілесне ушкодження у вигляді відкритого травматичного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, який виник не менш як від однієї дії тупого твердого предмету, якими могли бути кулак руки, взута нога сторонньої людини та їм подібні предмети, не являється характерним для виникнення при падінні ОСОБА_4 з висоти власного зросту та ударі об тупі тверді предмети, по строку свого виникнення може відповідати 31.08.2017 року, що могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я (а.с. 58).
Даний висновок узгоджується з матеріалами справи, підтверджує покази потерпілого про нанесення йому тілесних ушкоджень 31.08.2017 року.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , котре виразилось в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, мало місце. Зазначене діяння містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні цього злочину і підлягає покаранню за його вчинення.

При цьому, суд критично оцінює невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні віказаного злочину, як спроба уникнути кримінальної відповідальності.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи..
Обставин, що пом`якшують відповідальність, та обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, судом не встановлено.
Судом з`ясовано, що обвинувачений раніше не судимий; по місцю проживання ОСОБА_6 виконавчий комітет Глуховецької селищнох ради Козятинського району Вінницької області повідомив, що скарг і заяв на обвинуваченого не поступало; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; шкоду, завдану потерпілому, в добровільному порядку не відшкодував.
Беручи до уваги вказані обставини, враховуючи вимоги ст. 65 КК України , суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті. При цьому суд також враховує, що обвинувачений на даний час ніде не працює, а тому недоцільно призначати покарання у виді виправних робіт.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки має неповнолітню дитину- ОСОБА_10 .

На підставі наведеного, враховуючи, що обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» має малолітню дитину доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав, суд приходить до висновку, що на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» до ОСОБА_6 може бути застосована амністія, а тому у відповідності до вимог цього Закону, ст.85 КК України його слід звільнити від відбування покарання, призначеного судом.

Крім того, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 слід задовольнити частково.
Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З врахуванням вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України суд вважає, що належними та допустимими доказами цивільним позивачем підтверджено заподіяння йому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 510,98 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками та виписним епікризом відділення «щелепно-лицьової хірургії» Хмельницької обласної лікарні.
В порушення вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України цивільним позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження витрат на лікування в розмірі 5000 грн., придбання шини, інших ліків та матеріалів, необхідних для проведення операції, необхідність спеціального харчування та витрат на проїзд, а тому в цій частині вимог слід відмовити.
Ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
На підставі викладеного , враховуючи глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, те, що наслідки спричинення тілесних ушкоджень потерпілий відчуває до цього часу, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 КПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 слід стягнути понесені потерпілим судові витртати на правову допомогу в розмірі 3500 грн. Вартість таких витрат підтверджується договором про надання правової допомоги від 27.10.2017 року, укладеним між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 , а також квитанцією про оплату цих витрат від 27.10.2017 року .
Процесуальних витрат немає, речові докази відсутні.
Керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році»,ст. ст. 127-128, 368, 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 510,98 грн. завданої матеріальної шкоди, 15000 грн.. на відшкодування моральної шкоди, 3500 грн. витрат на правову допомогу.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя