В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №00001276 від 11.05.2017 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
21.04.2017 року близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів відділу доставки гіпермаркету «Епіцентр К» за адресою: м. Ужгород, вул. Баб`яка, 7/1, знаходячись на складі «відкритий майданчик» даного гіпермаркету, скориставшись тимчасовою відсутністю охорони, шляхом вільного доступу заволодів автошиною марки «HANKOOK R 13» 175/10 (арт. 40735070), вартість якої згідно висновку експерта № 11/267 від 22.05.2017 року складає 1047,75 коп., та заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв матеріальну шкоду ТОВ «Епіцентр К», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , на вищевказану суму.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого документів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Додав, що викрадену автошину поставив на свій автомобіль, оскільки його шина пошкодилася а на нову бракувало коштів та використовував, завдану шкоду відшкодував повністю. На підтвердження відшкодування шкоди надав суду дві видаткові накладні при цьому зазначив , що чеки у нього забрали працівники гіпермаркету «Епіцентр К». Просив суд звільнити його від відбування покарання на підставі закону про амністію, оскільки має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно довідки УІЗЕ ГУНП України в Закарпатській області від 12.05.2017 року, ОСОБА_4 раніше не судимий.
Як вбачається з характеристики наданої головою ОСББ «Боздош», ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.
Згідно довідки Ужгородської міської поліклініки ОСОБА_4 на обліку у психоневрологічному відділенні УМП не перебуває.
Згідно відповіді Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 13.05.2017 року № 282 на запит слідчого, ОСОБА_4 під диспансерним наглядом у ЗОНД не перебуває.
Згідно відповіді ОКТМО «Фтизіатрія» від 12.05.2017 року, ОСОБА_4 на обліку не перебуває.
В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що у ОСОБА_4 на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується записом в паспорті серії НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , характеристикою ОСОБА_4 за місцем проживання, наданою головою ОСББ «Боздош», та поясненнями ОСОБА_4 в судовому засіданні.
Суд, оцінивши кожен із доказів по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Наданіобвинуваченим в підтвердження відшкодування завданих збитків дві видаткові накладні суд не бере до уваги як належні докази , оскільки на таких не містяться будь які відмітки ТОВ «Епіцентр К».
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді штрафу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Прокурор судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили : підлягають особи,які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, уперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 21.04.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненному, повністю відшкодував завдану шкоду.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: що в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Речовий доказ по справі - автошину марки «HANKOOK R 13» 175/10 (арт. 40735070) , що зберігається у камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області повернути ОСОБА_4 , оскільки уже була у використанні..
Судові витрати по справі вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи у розмірі 711,84 (сімсот одинадцять грн. 84 коп.) грн. стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) грн.
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Речовий доказ по справі - автошину марки «HANKOOK R 13» 175/10 (арт. 40735070), що зберігається у камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області повернути ОСОБА_4 .
Судові витрати по справі вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи у розмірі 711,84 (сімсот одинадцять грн. 84 коп.) грн. стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1