справа № 208/357/18
провадження № 1-кс/208/127/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна, у зв`язку з проведенням досудового розслідування, внесеного 17.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24.01.2018р. прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області молодший радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з клопотанням про арешт майна, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 28.01.2001 року Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та заборонити його відчуження і користування у зв`язку з проведенням досудового розслідування, внесеного 17.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 17.01.2018 року, Дніпродзержинською місцевою прокуратурою за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000008 про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій відносно заявника ОСОБА_5 щодо заволодіння 09.01.2018 року його майном, а саме однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 , чим завдано йому значну майнову шкоду. Проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області. Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2000 року ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 придбав на підставі договору купівлі-продажу квартири (бланк серії АВК № 511986, який зареєстровано у Реєстрі за № 1-963) у ОСОБА_6 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та 27.06.2000 року зареєстрував своє місце мешкання у даній квартирі. Також було встановлено, що 09.01.2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу № 10 належної ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку набула ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 28.01.2001 року Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зроблено запис про державну реєстрацію, що підтверджується інформаційною довідкою № 110732316 від 16.01.2018 року. Допитаний 18.01.2018 року в ході досудового розслідування в якості потерпілого ОСОБА_5 заявив про те, що він договір купівлі-продажу належної йому на праві приватної власності однокімнатної квартири АДРЕСА_1 не підписував, нікого від свого ім`я не уповноважував підписувати та грошові кошти за її продаж не отримував та що громадянку ОСОБА_4 не знає. Крім цього, потерпілим ОСОБА_5 , як цивільним позивачем, в порядку ст.ст. 2, 61, 127, 128 КПК України подано цивільний позов у даному кримінальному провадженні про стягнення на його користь завдану йому майнову шкоду у розмірі 250000,00 грн. 18.01.2018 року прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000008 від 17.01.2018 року винесено постанову про залучення потерпілого ОСОБА_5 до провадження в якості цивільного позивача. Допитані 22.01.2018 року в якості свідка мати потерпілого ОСОБА_8 та донька потерпілого ОСОБА_9 заявили, що зі слів свого батька - ОСОБА_5 він договір купівлі-продажу належної йому на праві приватної власності однокімнатної квартири АДРЕСА_1 не підписував, нікого від свого ім`я не уповноважував підписувати такі договори та грошові кошти за її продаж не отримував. Тому є підстави вважати, що під час досудового розслідування та у подальшому під час судового розгляду вказане майно, яке складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 може бути відчужене невідомими особами причетними до вчинення кримінального правопорушення, у тому числі з метою перешкоджання у розкритті злочину та неможливості повернути майно законному володільцю. 22.01.2018 року прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000008 від 17.01.2018 року винесено постанову про визнання речовим доказом майна, яке є об`єктом посягання, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира є об`єктом кримінального правопорушення та набута злочинним шляхом, а також речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання злочинним посяганням під час проведення розслідування, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема накладення арешту на вказану квартиру, з метою запобігання можливості незаконного її відчуження та виконання завдань досудового слідства направлених на всебічне, об`єктивне та неупереджене розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, тому просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити його клопотання.

Заслухавши думку слідчого, прокурора та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи те, що незастосування арешту квартири перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а саме, майно у виді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 може бути відчужене іншим особам чи пошкоджене шляхом руйнування, псування (у т.ч. несучих конструкцій чи перегородок), реконструкції, підпалу, або іншим загальнонебезпечним способом, з метою забезпечення збереження речового доказу, а саме майна, яке складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та забезпечення можливої з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), суд дійшов висновку, що на виконання вимог ч.1ст.170 КПК України, прокурор довів необхідність накладення арешту на зазначене майно. При цьому застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 28.01.2001 року Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та заборонити його відчуження і користування.

Допустити ухвалу про арешт майна до негайного виконання слідчим.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити, що в порядку ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1