Справа № 307/613/18
Провадження №1-кс/307/164/18
УХВАЛА

13 березня 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 - про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 04.02.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 березня 2018 року у м. Тячів поліцейськими Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області було зупинено автомобіль марки "Вольцваген Гольф", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_1 та під час перевірки якого свідоцтво про реєстрацію даного авто викликало сумнів щодо його достовірності.

Під час огляду місця події по даному факту на підставі добровільної згоди ОСОБА_6 було проведено огляд транспортного засобу марки «Вольсваген Гольф» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів м. Тячів, а також було оглянуто свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке вилучено та поміщено до спец пакету № 4302830.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 10 березня 2018 року, в ході огляду місця події в м. Тячів, по вул. Промисловій 6 а., Тячівського району Закарпатської області, а саме на: легковий автомобіль марки «Вольсваген Гольф» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1999 року випуску, синього кольору, Свідоцтво № НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля марки «Вольсваген Гольф» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1999 року випуску.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить накласти арешт на вище вказане майно шляхом заборони його відчуження та користування.

Заслухавши думку прокурора, та дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000302 слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна .

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вказане вище майно шляхом заборони його відчуження та користування.

Суд вважає, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки його незастосування може призвести до його приховування, псування, знищення…

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 10 березня 2018 року, в ході огляду місця події в м. Тячів, по вул. Промисловій 6 а., Тячівського району Закарпатської області, шляхом заборони його відчуження та користування, а саме на:

- Легковий автомобіл марки «Вольсваген Гольф» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1999 року випуску, синього кольору.

- Свідоцтво № НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля марки «Вольсваген Гольф» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1999 року випуску.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1