У Х В А Л А
Справа № 348/1645/17
Провадження № 1-кп/348/78/18

23 лютого 2018 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження №0000510 за обвинувальним актом від 15.08.2017 р., та №0000539 за обвинувальним актом від 29.08.2017 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ще на 60 днів з огляду на те, що і надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 стосовно задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечили, просили обрати домашній арешт у зв`язку зі незадовільним станом здоров`я обвинуваченого, який потребує медичного лікування. Також вважають, що прокурором не наведено наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки він не переховувався від слідства і суду, а оголошення його в розшук є незаконним, оскільки в нього не було встановлено обмеження виїзду за межі проживання.

Інші учасники процесу не заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить ще продовжити на строк до 60 днів з таких підстав.

Згідно із положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду від 24.07.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням як тяжкості інкримінованих йому злочинів, так і особи самого обвинуваченого.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 11.09.2017 року ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням як тяжкості інкримінованих йому злочинів, так і особи самого обвинуваченого строком до 09.11.2017 р.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 07.11.2017 року ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням як тяжкості інкримінованих йому злочинів, так і особи самого обвинуваченого строком до 06.01.2018 р.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 28.12.2017 року ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням як тяжкості інкримінованих йому злочинів, так і особи самого обвинуваченого строком до 25.02.2018 р.

Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується наступним:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, найтяжчий з яких відноситься категорії тяжких злочинів, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, а тому усвідомлюючи можливість призначення відносно нього такого покарання, підозрюваний буде намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, немає постійного джерела прибутку, суспільно корисною працею не займається, а також ним не надано доказів про наявність у нього постійного місця проживання, зважаючи на рішення Надвірнянського районного суду від 24.11.2017 р., яке вступило в законну силу про втрату ним права на житло. Також обвинувачений ОСОБА_4 вже перебував в розшуку за ухилення від явки до суду. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що опинившись на волі він зможе ухилятись від суду та не виконувати процесуальні рішення.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується наступним:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив новий корисливий злочин.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що свідки по даному кримінальному провадженні ще не були допитані та не давали пояснення.
Посилання сторони захисту на необхідність лікування обвинуваченого суд вважає необгрунтованими та не підтвердженими належними медичними документами.
Тому, враховуючи всі дані про особу обвинуваченого та міцність соціальних зв`язків; тяжкість покарання, що загрожує йому за дії, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, суд не знаходить підстав для зміни йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на більш м`який, оскільки вважає, що на даний час не відпали ризики, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу і таке обмеження не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку суду менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешу не зможе забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Оскільки на сьогоднішній день триває судовий розгляд даного кримінального провадження, та обставини, які слугували підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, а інших обставин, які б давали суду підстави змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, судом не встановлено, суд прийшов до висновку, що обраний щодо нього запобіжний захід тримання під вартою слід продовжити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 314-317, 369 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12) строком на 60 (шістдесят) днів по 11 год. 30 хв. 23 квітня 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя с ОСОБА_1