Єдиний унікальний номер:343/2286/17
Номер провадження: 1-в/0343/377/17
У Х В А Л А
Іменем України
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
26 грудня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи
«Долинський виправний центр (№ 118)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області клопотання (заяву) засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання згідно з вимогами ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив подане клопотання задоволити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. При цьому пояснив, що 09.08.2016 року він прибув для подальшого відбування покарання у Державну установу «Долинський виправний центр № 118», був працевлаштований на виробництві установи, де працює по даний час. Оскільки він відбув частину покарання, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення, протягом відбування покарання у виправних установах дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня, сумлінним та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, то просить застосувати щодо нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні представник адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр № 118»ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання засудженого не заперечив, вказавши, що при вирішенні даного питання покладається на рішення суду. При цьому пояснив, що засуджений ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину терміну покарання, до праці відноситься добросовісно, позитивно характеризується по місцю відбування покарання, отримав 3 заохочення, також на нього було накладено 1 дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку.

Прокурор щодо задоволення даного клопотання заперечив, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, оскільки за весь час відбування покарання на нього неодноразово накладалися стягнення, а тому він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Заслухавши думки учасників судового розгляду та, дослідивши надані ними докази, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч.2, п.3 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений 27.02.2006 року апеляційним судом Івано-Франківської області за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23.12.2015 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді 2 років 10 місяців 22 днів обмеження волі.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 26.01.2016 року засудженому зараховано в строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.02.2006 року строк попереднього ув`язнення з 15 листопада 2005 року по 30 травня 2006 року включно, що становить 6 місяців 15 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою з Львівської ВК № 48 до Городоцького ВЦ № 131 з 23 грудня 2015 року по 08 лютого 2016 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Початок відбування терміну покарання засудженому рахується з 15.11.2005 року; кінець терміну - 17.03.2018 року.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений під час тримання під вартою в СІЗО м.Івано-Франківська та м.Львова допускав порушення вимог режиму тримання під вартою, за що було накладено три дисциплінарні стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, заохочення не оголошувались. З 26.07.2006 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання у Львівській ВК № 48, був працевлаштований в будівельній бригаді. За добросовісне відношення до праці оголошувались чотирнадцять заохочень, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено дев`ять дисциплінарних стягнень, які на даний час достроково зняті та погашені у встановленому законом порядку. З 08.02.2016 року відбував покарання в Городоцькому ВЦ № 131, де був працевлаштований в кузні. За добросовісне відношення до праці оголошувались два заохочення правами начальника відділення СПС, не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. 09 серпня 2016 року засуджений ОСОБА_5 прибув в Державну установу «Долинський виправний центр (№ 118)», був працевлаштований на виробництві установи, де працює по даний час. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено 1 дисциплінарне стягнення у виді поміщення в ДІЗО на строк 10 діб, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку, оголошувалось три заохочення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання не є обов`язковим і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуто в більш короткий строк, аніж визначений вироком суду.

Проаналізувавши вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що з огляду на те, коли єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, поведінка засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не є сумлінною, оскільки він неодноразово порушував умови відбування та режим відбування покарання, за що, зокрема, на нього 10 разів накладалися стягнення.
При цьому суд враховує, що ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.12.2016 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення та що адміністрація державної установи «Долинський виправний центр (№ 118)» з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо даного засудженого не зверталася.

За таких обставин, враховуючи, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого, чого засудженим ОСОБА_5 під час відбування покарання не дотримано, підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не вбачається, а тому в задоволенні його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з часу її проголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: