справа № 489/3502/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/184/18
УХВАЛА
Іменем України
02 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дачу-Борзой Грозненського району Чеченської республіки Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст.263 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст.263 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.03.2018 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 29.04.2018.
Захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , звернулася із клопотанням про зміну запобіжного заходу підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт.

Як на підставу для зміни запобіжного заходу у клопотанні вказано на зміну обставин, що суттєво впливають на суть справи, у зв`язку із чим прокурор змінив раніш пред`явлене обвинувачення на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст.263 КК України. У кримінальному провадженні допитано ряд свідків, а потерпілими подано заяви про відмову від майнових вимог, у зв`язку із відшкодуванням збитків та вони не мають жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України не містить складу кримінального правопорушення, у зв`язку з відсутністю об`єкта кримінального правопорушення. Обвинувачений, має лише одну судимість та звільнений від відбуття покарання з випробуванням в зв`язку із закінченням іспитового строку, має постійне місце проживання та реєстрації, родину та міцні родинні та соціальні зв`язки, позитивно характеризується.

Вислухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, в п.103 справи «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08) Європейський суд з прав людини вказав, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд в своїй ухвалі від 01.03.2018 вказав на існування ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, та навів мотиви з яких не можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.
На даний час кримінальне провадження триває, письмові докази не досліджувалися, потерпілі не допитувалися, а наявний ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшився і не змінився.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі, раніше 15.03.2013 судимий Корабельним районним судом міста Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому може виїхати за межі України або на непідконтрольні Україні території. Крім того, не працює, не має постійного джерел доходу та міцних соціальних зв`язків.
З огляду на наведене, доводи захисника про наявність підстав для зміни тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, суд вважає не переконливими, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 201, 372 КПК України, суд -
постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3