Справа № 405/1151/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький об`єднанні кримінальні провадження внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001315 від 09.11.2016 року та за №0000912 від 24.01.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 02 лютого 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 та його захисник заперечили щодо продовження строку тримання його під вартою, вважають, що є підстави для зміни на домашній арешт, оскільки обвинувачений має захворювання ВІЛ інфекції 3 стадії та вірусний гепатит С.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 не працює, зареєстрований в с. Катеринівка Кіровоградської області.

Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, які вчинив в період умовно дострокового звільнення від відбуття покарання та які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину та за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а саме: можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистою свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2018 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадженнята запобігти ризикам, встановлених судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 177, 178 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 31 березня2018 року.

Копію ухвалу направити до ДУ Кропивницька установа виконання покарання (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8