справа № 638/9723/17
1-кс/638/ 1850 /17
УХВАЛА
09 серпня 2017 року м.Харків
ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою та просить зобов`язати військову прокуратуру провести слідчі дії, зобов`язати розв`язати клопотання від 12.03,25.05,06.06.2017 року, притягнути винних осіб до відповідальності.
Скарга обґрунтована тим, що заявниця звернулася до правоохоронних органів з метою проведення належного досудового слідства, проте на звернення щодо належного розв`язання клопотання слідчий не вчиняє дій, які передбачені чинним КПК України.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Заявник в судовому засіданні наполягала на задоволенні вказаних вимог.
Главою 26 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Скаржник довів суду, що звернувся до суду в строки вказані в чинному законодавстві.
В ст. 7 ч. 1 КПК України закріплено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В ч. 6 тієї ж статті КПК України вказано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
12 березня, 25 травня, 06 червня 2017 року заявник звернулася до слідчого з метою вирішення клопотань заявлених нею. На вказане клопотання слідчий, в порушення вимог ст. 220 КПК України ніяк не відреагував. Натомість відповідно до ст. 220 КПК України він повинен був ухвалити постанову.
Заявник зміг довести підстав, відповідно до яких ухвалою суду зобов`язувати слідчого до виконання слідчих дій.
Проте вимоги скарги щодо зобов`язання вчинити конкретні дії, які вказані в скарзі, суд не може задовольнити, так як слідчий, є особо процесуально самостійна та повинен з дотриманням чинного законодавства вчиняти відповідні процесуальні дії самостійно.
Крім того ст.. 303-307 КПК України не передбачено можливості суду ухвалою притягнути до відповідальності винних осіб.
Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 3 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про задоволення чи відмову.
На підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 7 ,ч.1,6 ст.9 , ст.ст. 303 308 КПК України,
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Всі вказані дії виконати протягом розумного строку не більше трьох днів з моменту отримання вказаної ухвали.
В іншій частині в задоволенні вимог заявника відмовити.
Повний текст ухвали буде складений та проголошений 09.08.2017 року о 17.45 годині.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .