Справа № 171/2147/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2017 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2017 р. за № 0000902 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Ленінське, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід якому не обирався, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01.12.2017р. до суду з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, з угодою про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно з угодою про примирення від 29.11.2017 р. сторони дійшли згоди про те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Між сторонами досягнуто згоду на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про примирення та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просять затвердити вказану угоду про примирення, прокурор не заперечує проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 03 липня 2017 року, приблизно о 20.30 годині, ОСОБА_5 перебував на території своєї присадибної дільниці, яка знаходиться по вул.. Шосейна, ? в с. Грушівка, Апостолівського району Дніпропетровської області, де займався господарськими роботами. В цей час ОСОБА_5 зустрів свою сусідку ОСОБА_4 , яка йшла по стежці своєї присадибної дільниці, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . У вказаний час і місці у ОСОБА_5 на ґрунті давніх неприязних відносин, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своїй сусідці ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 направив оприскувач з хімічною речовиною в обличчя потерпілій ОСОБА_4 , після чого бризнув рідиною в обличчя останньої, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експерта №96/157-Е24 від 13.11.2017 року, у потерпілій ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку слизової оболонки правого ока та шкіри нижньої повіки правого ока, який міг виникнути від місцевої дії контакту з хімічною речовиною (не уточненою). Дані тілесні ушкодження за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.

Суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю, щиро кається в скоєному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання ним своєї вини є цілком виправданим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, згідно з ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, тому укладання угоди між потерпілим та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.1, 3 ст. 469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст. 471 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, в тому числі в частині узгодженого покарання, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується посередньо.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави за правилами ч.2 статті 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 29 листопада 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угодою про примирення покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1