Справа № 635/12/18
Провадження № 1-в/635/70/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Темнівській виправній колонії (№ 100) відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, громадянина України, з середньою освітою, який неодружений, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 10.12.2002 р. Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 02.04.2003 р. Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 296, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.03.2007р. звільнений 23.03.2007 р. умовно-достроково на невідбутий строк покарання 01 рік 02 місяці 15 днів;

- 02.04.2009 р. Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 23.04.2014 р. за відбуттям строку покарання;

з а с у д ж е н и й: 07.06.2016 р. Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений 07.06.2016 р. Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 29.03.2016 р. по 07.06.2016 р., відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.10.2016 р. зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 08.06.2016 р. по 02.08.2016 р., відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання - 29.03.2016 року.

Кінець строку відбуття покарання - 25.11.2019 року.

Засуджений ОСОБА_4 , який утримується в Темнівській виправній колонії (№ 100) звернувся до суду з клопотанням, яким просить вирішити питання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений та представник ТВК (№100) надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів особової справи засудженого, наданих матеріалів до справи судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 квітня 2016 року. Під час тримання у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнення та заохочень не мав.

З 19 серпня 2016 року відбуває строк покарання в Державній Установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». Працевлаштований до промислової зони установи до дільниці з переробки вторсировини. Поставлені завдання виконує повністю, але потребує контролю з боку виробничого персону установи. За час відбування покарання характеризується посередньо, режим тримання не порушує, стягнень та заохочень не має.

Виконує роботи із благоустрою установи, але ініціативи не проявляє.

Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відроддження», до реалізації програми ставиться без зацікавленості.

Питання щодо можливого застосування ст. 100,101 КВК України було розглянуто комісією установи 29.03.2017 р. вирішено відмовити у застосуванні даних статей, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто комісією установи 20.12.2017 р. вирішено відмовити у застосуванні даної статті, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом цього кримінального закону заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосовано, якщо засуджений став на шлях виправлення. Це означає, що поведінка засудженого та його сумлінна активна праця в містах позбавлення волі і виконання умов режиму відбування покарання є свідченням його бажання залишити назавжди свою злочинність в минулому. Все це дає можливість для пом`якшення такому засудженому покарання.

Необхідність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким виникає тоді, коли засуджений став на шлях виправлення, і для закріплення досягнутих результатів бажано продовжити виправний вплив на нього в інших, менш суворих умовах.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, питання щодо можливого застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст. 100, 101 КВК України комісією установи було розглянуто 29.03.2017р. та ОСОБА_4 було відмовлено у застосуванні даних статей, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Разом з тим, питання щодо можливого застосування до ОСОБА_4 положення ст. 82 КК України комісією установи було розглянуто 20.12.2017р. та ОСОБА_4 було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі, що не стала на шлях виправлення. Тобто, це питання комісія установи вирішувала за півтора року відбування покарання ОСОБА_4 , який за вказаний період не мав жодного заохочення.

ОСОБА_4 неодноразово засуджувався за вчинення тяжких злочинів та знову вчинив тяжкий корисливий злочин.

Більш того, згідно даних особової справи на засудженого постановою Жовтневого районного суду Харківської області від 14 березня 2007 року засудженого ОСОБА_4 23 березня 2007 року звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання на 01 рік 02 місяця 15 днів, але в період невідбутої частини за попереднім вироком, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин проти власності, за який був 02.04.2009р. засуджений та звільнений 23.04.2014р. за відбуттям покарання і знову вчинив тяжкий злочин. Зазначене свідчить про стійку тенденцію поведінки засудженого до вчинення злочинів.
Суд вважає, що засуджений, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі як особа, яка вчинила тяжкий злочин, не став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, відношення до праці, тому у суду не має правових підстав вважати, що відбування покарання у вигляді позбавлення волі перестало бути доцільним щодо засудженого і подальше його виправлення не можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання обмеження волі, в зв`язку з чим клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Темнівській виправній колонії (№ 100), про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у семиденний строк з моменту її проголошення в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу, в той самий строк з дня отримання ними копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1