Справа № 452/3052/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/464/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, із урахуванням ст.70 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:
вищезазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим та попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2016 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно зі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, повторно, 05 вересня 2016 року близько 16 год., спільно з ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, де проживає громадянка ОСОБА_10 , на АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, попросив у ОСОБА_9 його мобільний телефон марки «Soni erixon W-810», вартістю 300 грн., у якому знаходився стартовий пакет мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 25 грн., для того щоб подзвонити, після чого вийшов із вищевказаного житлового будинку, і не повернувши мобільний телефон останньому, пішов у невідомому напрямку та в цей день продав вказаний телефон невідомій особі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 325 грн.
Не погоджуючись із даним вироком, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає зазначене рішення суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України та ст.72 КК України, покарання за цим вироком та покарання, призначене за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено до 240 годин громадських робіт, виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.

На переконання апелянта, призначаючи ОСОБА_7 покарання за новим вироком на підставі ч.4 ст.70 КК України та звільняючи від його відбування на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції звільнив обвинуваченого у тому числі і від відбування покарання за попереднім вироком, фактично прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт, які він за попереднім вироком мав відбувати реально, чим допустив неправильне застосування кримінального закону.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який покликається на розсуд суду та просить суворо не карати, потерпілого, який настоює на відшкодування шкоди, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які ніким не оспорюються і яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування кримінального закону у зв`язку із прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, є слушними.

Так, як встановлено апеляційним судом, 06 грудня 2016 року ОСОБА_7 засуджено Самбірським міськрайонним судом Львівської області за вчинення 29.05.2016 року, 04.08.2016 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, із урахуванням ст.70 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, тобто до покарання, яке підлягає реальному виконанню.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 згідно з оскаржуваним вироком, скоєно ним 05.09.2016 року, тобто до ухвалення вироку від 06 грудня 2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області, який набрав законної сили.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено , що засуджений винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Поряд з тим, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в разі, коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Дійшовши висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 від відбування покарання за вчинення ним за даним вироком кримінального правопорушення на підставі ст.75 КК України, в порушення вимог кримінального закону суд призначив йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, звільнивши від відбування покарання, у тому числі реального, визначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2016 року у виді громадських робіт.

Ураховуючи наведене, місцевий суд істотно порушив вимоги кримінального закону, що в свою чергу перешкодило йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, а отже в силу положень ст.65 КК України, ст.413 КПК України, таке в частині призначення покарання підлягає до скасування з ухваленням нового вироку.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду враховує дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, скоїв злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується задовільно, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого, наявність обставин, що обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, та вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, передбачене ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

При цьому, в силу ч.4 ст.70 та ст.72 КК України вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2016 року слід виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.
На підставі ч.4 ст.70 КК України та ст.72 КК України, покарання за цим вироком та покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2016 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді 240 громадських робіт, виконувати самостійно.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4