АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1457/17 Справа № 204/7305/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

педагога ОСОБА_9

психолога ОСОБА_10

підозрюваного ОСОБА_11

слідчого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №0002398 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, учня 7 класу середньої загальноосвітньої школи №6 м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_14 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 09 січня 2018 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_11 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, а саме перебування підозрюваного на обліку у лікаря психіатра, враховуючи наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_11 , маючи постійне місце реєстрації та проживання неодноразово зникав без жодних на те причин та відома батьків, так само як під час знаходження у лікарні самовільно залишив курс лікування, у зв`язку з чим оголошувався у розшук, дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_11 не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначеному у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_15 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування вимог скарги апелянт вказує на те, що сторона обвинувачення не довела, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до його підзахисного буде недостатньо для запобігання ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України, і не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі ґрунтуються на припущеннях і не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника, підозрюваного, та його законного представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення інших учасників судового провадження, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що зазначені вимоги закону суддею не дотримані.

З представлених матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

12 листопада 2017 року ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 листопада 2017 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

14 листопада 2017 року старший слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_14 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, всупереч вимогам ст. ст. 193, 194 КПК України належним чином не дослідив надані матеріали та докази, які обґрунтовують пред`явлену підозру, не надав правової оцінки твердженням сторони захисту, що заперечувала проти задоволення клопотання, через недоведеність заявлених ризиків, у зв`язку з чим доводи апеляції колегія вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо обґрунтованості заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які на думку слідчого судді слугували підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

На думку колегії суддів судом першої інстанції не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Також, залишено поза увагою слідчого судді доводи сторони захисту щодо обставин інкримінованого злочину та спростування заявлених ризиків.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше не судимий, має постійне місце проживання, має певні психічні вади, а також відсутність доведеності прокурором обгрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_11 , в той мірі, яка була б доцільна в даному випадку для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий суддя, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №0002398 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_14 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_16 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 09 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного ОСОБА_11 звільнити негайно з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4