Комінтернівський районний суд м. Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що 31.07.2013 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 затверджений прокурором прокуратури Комінтернівського району м. Харкова юристом 3 класу ОСОБА_8 та на підставі ст. 293 КК України, направлений до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду по суті. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.11.2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнені від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки. Матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 виділені в окреме провадження, в зв`язку з тим, що останній не з`явився до суду та його місцезнаходження невідомо. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.12.2013 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, а розгляд кримінального провадження стосовно нього зупинено. 10.03.2016 року місцезнаходження ОСОБА_5 встановлено у Азербайджані та його розшук припинено. Під час судового розгляду на адресу ОСОБА_5 направлялись судові виклики для розгляду кримінального провадження, проте, останній надіслав поштою відповідь про те, що він не може з`явитись до суду через відсутність фінансової можливості та за станом здоров`я.
Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку по мотивам явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, скоєне групою осіб.
ОСОБА_5 , 19.07.2017 року, повідомлено про підозру у вищевказаному кримінальному правопорушенні злочині. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 - відсутній.
Крім того, прокурором подане до суду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, прокурор зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від суду та, одержавши відомості про звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді, може не прибути до суду за судовим викликом, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальну діяльність, незаконно впливати на потерпілого та свідків, за місцем мешкання не проживає, тому прокурор вважала, що викладене свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просила дозволити затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Так, прокурором подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ч. 4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.
Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.
Однак, на ухвалу суду отримано відповідь з Міністерства юстиції України, якою зазначено щодо необхідності підготувати документи про видачу ОСОБА_5 з території Азербайджанської Республіки, передбачені ст. 575 КК України, а також ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 р., у тому числі, надати інформацію щодо строків давності та гарантії дотримання меж кримінальної відповідальності відповідно до статей 10,14 вказаної Конвенції та статті 576 Кримінального процесуального кодексу України, для подальшого спрямування на адресу Генеральної прокуратури Азербайджанської Республіки.
Згідно зібраним під час досудового розслідування доказам, що перелічені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується допитами підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_19 , одночасним допитом між підозрюваним ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_14 , одночасним допитом між підозрюваним ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_14 , одночасним допитом між підозрюваним ОСОБА_7 , потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_14 , слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_9 , судово-медичною експертизою проведеною ОСОБА_9 , судово-товарознавчою експертизою, слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_14 .
Інкримінований ОСОБА_5 злочин за законодавством України відповідає ч. 2 ст. 296 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року.
Строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України не закінчився.
Судовий розгляд не має на меті переслідування особи за політичними мотивами, у зв`язку з расовою приналежністю, вірою, національністю. ОСОБА_5 буде притягнуто до кримінальної відповідальності лише за той злочин, за який буде видано.
Таким чином, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повідомлений про підозру у вичинені кримінального правопорушення, переховується від суду, про що свідчить його перебування за межами України. Участь обвинуваченого у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.
Таким чином, суд вважає за необхідне, клопотання прокурора задовольнити, надати дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, суддя, -
1. Клопотання прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
2.Дозволити затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Респубілки Азербайджан, Імішлінського району, м. Імішлін, громадянина Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місця реєстрації на території України не має, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
3. Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
- приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
- відкликання ухвали прокурором.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.
Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя- ОСОБА_1