Справа № 308/8170/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000301 - заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, відомості про яке 17.08.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2017 року громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, з метою організації місця для вирощування нарковмісної рослини канабісу, придбали у невстановленої досудовим розслідуванням особи будинковолодіння, яке розташоване на земельній ділянці АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:010:0108.

В наступному, у невстановлений слідством час, вказані громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, та з метою створення приміщення для вирощування нарковмісної рослини канабісу, придбали спеціальне електричне та вентиляційне обладнання, інше обладнання для контролю за температурним та світловим режимом у приміщенні, для створення сприятливих умов для вирощування канабісу, а також закупили насіння канабісу, яке посіяли у приміщенні у відра та почали вирощувати зазначені рослини.

16.08.2017 року старшим слідчим СВ Виноградівського відділення Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , який виконував слідчі дії у рамках кримінального провадження №0000722 від 06.08.2017 року за фактом крадіжки з будинку громадянки ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, разом з начальником сектору кримінальної поліції ОСОБА_8 , та іншими оперативними працівниками відділення, згідно ухвали слідчого судді проводився обшук у домоволодінні в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :07:010:0108. Під час проведення вказаного обшуку співробітниками Виноградівського відділення Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області у незареєстрованому будинковолодінні на вказаній земельній ділянці, було виявлено сироростучі рослини канабісу.

З огляду на викладене, працівники поліції, з метою укриття тяжкого злочину, з використанням службового становища, з корисною метою, маючи на меті протиправне збагачення, стали вимагати у громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були виявлені ними у вказаному приміщенні, неправомірну вигоду у розмірі 50000 доларів США.

В наступному, цього ж дня, тобто 16.08.2017 року, один із працівників поліції, а саме ОСОБА_8 отримав від невстановленої слідством особи, яка являється знайомим ОСОБА_4 , неправомірну вигоду у розмірі 20000 доларів США за те, що ними не будуть складатись процесуальні документи про виявлення та вилучення наркотичних рослин, рослини канабісу вилучатись не будуть, а вказані особи не будуть притягнуті до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Наступного дня, тобто 17.08.2017 року, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вирощування наркотичних рослин, зранку 17.08.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рослини канабісу з відер повимикали та викинули їх на земельну ділянку поблизу домоволодіння.

В той же час, 17.08.2017 року, під час обшуку зазначеного вище домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:010:0108, проведеного слідчим прокуратури Закарпатської області спільно з працівниками Закарпатського управління ДВБ НПУ, за участю затриманих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено понад 130 стебел рослини канабісу, спеціальне електричне та вентиляційне обладнання, інше обладнання для контролю за температурним та світловим режимом у приміщенні, для створення сприятливих умов для вирощування канабісу.

Таким чином, на даний час встановлені достатні відомості, що свідчать про наявність у діях ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

18.08.2017 року о 02.30 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України. 18.08.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді застави. Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування у тому числі показаннями інших підозрюваних у провадженні, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , іншими матеріалами у сукупності.

В ході слідства встановлено, що під час обшуку, який проводився слідчим ОСОБА_6 у домоволодінні, належному на праві власності ОСОБА_4 , були присутніми також начальника СКП Виноградівського відділення Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_8 , оперуповноважений СКП Виноградівського відділення ОСОБА_9 , старший оперуповноважений СКП ОСОБА_10 , інспектор ювенальної превенції ОСОБА_11 , інспектор СРПП №2 ОСОБА_12 , а всі питання щодо обшуку начальником СКП ОСОБА_8 погоджувались у телефонному режимі із начальником Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 .

Крім цього, встановлено, що не дивлячись на те, що у протоколі обшуку, складеному ОСОБА_6 за результатами його проведення зазначено про проведення фотозйомки, фототаблиця до протоколу обшуку не додається, фотоматеріали відсутні. В той же час, з допитів свідків та понятих, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 присутніх під час обшуку, встановлено, що майже всі присутні працівники поліції здійснювали фото- та відеозйомку на свої мобільні телефони, спілкувались за допомогою мобільних телефонів з іншими особами, а після проведення обшуку один із працівників поліції вилучив відеореєстратор, на який здійснювався відеозапис зовнішнього спостереження вказаного домоволодіння фірми «Тексар», про що відсутній запис у протоколі обшуку.

Слідчий у клопотанні вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що всі вказані вище особи для зв`язку використовували мобільні телефони. Вказані мобільні термінали також використовувались ними для здійснення фото- та відеозйомки, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки містять інформацію, яка має важливе значення для доказування у зазначеному кримінальному провадженні, проте існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони як докази злочину, можуть бути у наступному приховані чи знищені.

30.08.2017 року в ході обшуку проведеного по місцю проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 .

Вказаний мобільний телефон, був використаний ОСОБА_13 як засіб вчинення кримінального правопорушення, оскільки за його допомогою він корегував дії своїх підлеглих працівників поліції, які вимагали та одержали неправомірну вигоду, та вчиняли інші злочини. За таких обставин, у відповідності до ст.98 КПК України, вказаний мобільний телефон має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ, та за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно тимчасово вилучене 30.08.2017 року в ході обшуку проведеного по місцю проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 .

Під час розгляду клопотання про арешт майна у судовому засіданні, слідчий заявлене ним клопотання підтримав та просив таке задовольнити. Вказав, що вилучений мобільний телефон є речовим доказом, та саме з підстав збереження речових доказів необхідно накласти арешт на такий.

ОСОБА_13 , як володілець майна, у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного ним клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що 30.08.2017 року в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000301, було проведено санкціонований обшуку по місцю проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 .

Слідчим доведено, що вилучений в ході обшуку мобільний телефон має значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000301 та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000301 - заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити..

Накласти арешт на тимчасово вилучене 30.08.2017 року в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1