печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
30.11.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213.

В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 04.03.2013, за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2006 року ОСОБА_4 , з метою скоєння нападів на осіб, які займаються колекціонуванням предметів антикваріату, вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 та двома невстановленими слідством особами.

30.10.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно ст.ст. 223, 233, 234, 236 КПК України старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управляння Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.05.2017 (справа № 757/27604/17-к) за місцем проживання сина ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в період 01.01.2017 02.06.2017 проведено обшук, у ході якого вилучено готівкові грошові кошти в сумі 301500 (триста дві тисячі п`ятсот) гривень та 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) Євро, та інші предмети, які можуть належати ОСОБА_4 та дозвіл на вилучення яких надано вищевказаною ухвалою слідчого судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 187 КК України розбій, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

З огляду на те, що під час проведення обшуку ОСОБА_7 не пояснив про джерела походження значних сум готівкових коштів в іноземній валюті у його житлі, та враховуючи те, що за період з 2006 по 2016 роки в органах фіскальної служби відсутні відомості про доходи ОСОБА_7 , його батька ОСОБА_4 , матері ОСОБА_8 , сестри ОСОБА_9 , існують розумні підстави вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти частково можуть бути предметом кримінального правопорушення (нападу з метою заволодіння грошовими коштами у сумі 30000 доларів США, 12960 Євро ОСОБА_10 ) та частково можуть бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.

При цьому, допитані ОСОБА_7 і ОСОБА_8 дали суперечливі покази відносно власника вилучених коштів. ОСОБА_7 вказав що вилучені 300 000 доларів США належать в рівних частинах йому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час допиту ОСОБА_8 , остання зазначила, що вона не є власником коштів, які належать лише ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Як вказано в клопотанні, відомості про належність вилучених грошових коштів іншим (третім) особам органу досудового, як в ході обшуку, так і під час досудового розслідування кримінального провадження не надавались, а тому надання документів про належність цих грошових коштів іншим (третім) особам свідчитиме про намагання підозрюваного уникнути накладення арешту на його майно і відповідно можливої конфіскації майна.

В органу досудового розслідування наявні достатні, обґрунтовані підстави вважати належність вищезазначених вилучених коштів підозрюваному ОСОБА_4 .

З огляду на наведене, у відповідності до п. 1, 3 і 4 ч. 2 ст. 170 КПК з метою збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та з метою перевірки законності походження вищевказаних грошових коштів у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 301500 (триста одна тисяча п`ятсот) доларів США та 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) Євро, які належать ОСОБА_4 та вилучені під час проведення обшуку по місцю проживання його сина ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Підслідність у вказаному кримінальному провадженні змінена 07.11.2017 на підставі постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування у зв`язку з неефективністю проведення досудового розслідування слідчим органом прокуратури Одеської області, а проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 04.03.2013 доручено управлінню з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України.

Проведенням ряду слідчих (процесуальних дій) під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 встановлено, що ОСОБА_7 в ході допиту в якості свідка заявив, що грошові кошти в іноземній валюті 302500 доларів США, які вилучені в ході обшуку від 01.06.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , приблизно в рівних долях належать: йому, його рідній сестрі ОСОБА_9 та його матері ОСОБА_8 , а золотий ланцюжок, чотири картини та 2250 Євро вилучені в ході цього ж обшуку належать особисто йому.

Крім того, він не згоден з відомостями, відображеними в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 від 09.08.2017 у справі № 522/22638/17, де в резолютивній частині зазначено про необхідність повернути йому 301500 доларів США, адже насправді в ході обшуку слідчим Генеральної прокуратури України вилучено 302500 доларів США, які й описані в протоколі обшуку.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Поновити слідчому в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України радникуюстиції ОСОБА_3 строк подачі клопотання про арешт майна в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 04.03.2013 року.
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 301500 (триста одна тисяча п`ятсот) доларів США та 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) Євро, які належать підозрюваному ОСОБА_4 та вилучені під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , - з метою збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1