Провадження № 1-кп/756/992/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, уродженця Республіки Казахстан, раніше не судимого, працюючого заступником директора ТОВ «Когорта», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.296 КК України

В С Т А Н О В И В:
02.03.2017 приблизно о 22 год. 50 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД», приміщення якого розташоване за адресою: м. Київ, вул. Героїв Сталінграда, 46, з метою придбати алкогольні напої. Перебуваючи у громадському місці, а саме на лінії кас вищевказаного магазину ОСОБА_5 , тримаючи в руках пляшку пива почав вести себе некоректно, а саме приблизно о 22 год. 53 хв. розпочав гучно розмовляти, при цьому використовуючи у своїй мові ненормативну лексику. У цей момент, в ОСОБА_5 , виник умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_5 , перебуваючи у громадському місці, а саме у приміщенні магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Сталінграда, 46 кинув в бік працівників магазину пляшку з під пива. На вказану поведінку ОСОБА_5 , охоронець магазину «Сільпо» ОСОБА_6 зробив зауваження з приводу скоєного.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, встановлені у суспільстві моральні засади, принципи та норми, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_5 вибіг на вулицю, де біля входу до магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД» на землі взяв металеву урну для сміття, та тримаючи її в руках, заніс в приміщення магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД», після чого кинув її разом із сміттям в сторону відвідувачів та працівників магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД». Внаслідок чого, металева урна разом із сміттям розбилася, одна з частин якої зачепила ОСОБА_7 , яка працює касиром магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД», спричинивши їй при цьому фізичного болю, а інша частина пошкодила вітрину магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД» завдавши останньому майнової шкоди на загальну суму 650 гривень 00 копійок. Після виконання вищезазначених хуліганських дій, ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину №11 ТОВ «Сільпо-ФУД».

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, він 02.03.2017 року перебуваючи в магазині №11 ТОВ «Сільпо-Фуд» за адресою: м. Київ, вул. Г. Сталінграда, 46 з метою придбання алкогольних напоїв. Перебуваючи на лінії кас, тримаючи в руках пляшку пива гучно лаявся, вживав нецензурну лексику та в цей час кинув в працівників магазину пляшку з під пива. Після чого охоронець зробив йому зауваження. Потім ОСОБА_5 вибіг на вулицю, взяв металеву урну для сміття, заніс в приміщення магазину та кинув разом із сміттям у відвідувачів магазину. Після чого урна розбилася, одна з частин урни зачепила працівницю магазину, а інша частина розбила вітрину, та пішов з магазину.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з"ясовано, чи правильно обвинувачені розуміють зміст тих обставин, які вони не оспорюють, чи є добровільною та істинною їх позиція, а також роз"яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доказана, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

При визначенні виду, та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують особу обвинуваченого: раніше не судимий, розлучений, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд вважає щире каяття, а також те, що він є учасником бойових дій.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_5 суд не вбачає.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_5 ступень тяжкості злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, і тому, враховуючи його матеріальний стан, суд приходить до висновку про доцільність обрати останньому покарання у виді штрафу, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування щодо ОСОБА_5 амністії, оскільки він є учасником бойових дій.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти застосування амністії відносно ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 просив суд звільнити його від відбування покарання, оскільки він є учасником бойових дій, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.
Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України не є особливо тяжким.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 є учасником бойових дій.
Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому його слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Речові докази суду не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гривень.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016» році ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1