Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1811/17
Провадження № 1-в/553/293/2017
У Х В А Л А
Іменем України
03.10.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення. Просив суд розглянути дане клопотання та його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор та представник адміністрації ДУ «ПВК №64» у судовому засіданні заперечували щодо задоволення даного клопотання засудженого посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність.

Суд, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , вислухавши думку представника адміністрації ПВК №64, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Засуджений ОСОБА_4 покарання відбуває з 22.02.2008 року, за період перебування у СІЗО м. Полтави за порушення режимних вимог мав два стягнення. Заохочень не мав.

З 20.11.2008 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За час відбування покарання характеризується нестабільною поведінкою. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання двадцять сім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі п`ять разів поміщався до ДІЗО. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин із персоналом установи, до їхніх законних вимог ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має зауваження щодо їх утримання. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується в побуті. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Задовільно відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань. За станом здоров`я працездатний.

Працевлаштований робітником лазне-прального комбінату установи на посаді цірюльника.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», отримав спеціальність токаря в Полтавському навчальному центрі (№64). Заходи виховного характеру відвідує, висновки вірні для себе робить не завжди.

Соціально-корисні зв`язки підтримує з батьками, дружиною та сином шляхом листування, телефонних розмов та побачень, отримує від них посилки та передачі.

Станом на 03.10.2017 року відбута частина строку покарання засудженого становить 8 років 10 місяців 13 днів, тобто менше 3/4 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 22.02.2019 року.

За характером спокійний, скритий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної спрямованості.

Отже, аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_4 протягом усього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого не можна визнати сумлінною та це свідчить про відсутність тих процесів позитивних змін, які мали б відбутися та не відбулися в його особистості і не створили на даний час у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Так засуджений за період відбування покарання за допущені порушення установленого порядку відбування покарання двадцять сім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі п`ять разів поміщався до ДІЗО, характеристика посередня, а тому суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого сумлінною визнати не можна та, а сукупність вищевказаних обставин не свідчить про доведеність виправлення засудженого, тому заява ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1