У Х В А Л А
04.08.2017 Справа №607/15647/15-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000042 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, просить зобов`язати процесуального керівника в кримінальному провадженні повідомити про підозру ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просить зобов`язати процесуального прокурора пред`явити підозру по вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, слідчому судді пояснив, що слідчий та прокурор є самостійними в оцінці доказів та прийнятті процесуальних рішень на досудовому розслідуванні, та відповідно до процесуального закону заборонено втручатися в їх компетенцію, просить в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши скаржника, прокурора, перевіривши матеріали скарги приходжу до наступних висновків.

Слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 13.03.2015 за фактом того, що працівники Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області в липні 2014 року при розслідуванні кримінального провадження №0000156 від 03.07.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України, перевищуючи свої повноваження внесли в протокол допиту свідків завідомо неправдиві відомості, чим спричинили істотну шкоду державним інтересам.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідна правова позиція викладена також у п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» а також в п.1.3 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року.
У відповідності до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, оскільки в КПК України не встановлено чітко регламентованого строку, який обчислюється у відповідності до вимог ст. 115 КПК України, щодо обов`язку слідчого надати оцінку діям особи та повідомити його про підозру, а тому вказана процесуальна дія не входять до вичерпного переліку, зазначеного у ст. 303 КПК України.

Слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_3 звертався із клопотаннями про проведення слідчих дій, та такі клопотання не вирішувалися в порядку ст.220 КПК України, прокурор заперечив наявність таких клопотань.

Тому, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя:

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані під час попереднього судового засідання.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1