печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізяслав, Хмельницької області, українки, громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_5 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У ОСОБА_5 , у невстановлений органом досудового розслідування час та місці виник умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом створення та утримання місць розпусти та забезпечення заняття проституцією декількома особами за попередньою змовою.
Відповідно до договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 27.12.2012 року ТОВ «Гелікон» орендувало у Національної спілки журналістів України нежитлові приміщення на першому поверсі та у підвалі будинку АДРЕСА_3 загальною площею 182 м. кв. в якому розмістило розважальний заклад із назвою «Red Lion» з відповідним обладнанням.
В подальшому ОСОБА_5 , будучи фізичною особою - приватним підприємцем відповідно до договорів оренди обладнання між нею та пов`язаним з нею ТОВ «Гелікон», керівником якого з 2014 року офіційно значиться донька ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 , винайняла в оренду приміщення та обладнання вказаного закладу, де під прикриттям легальної діяльності, з метою особистого збагачення (наживи) у двох спеціально обладнаних та пристосованих для надання сексуальних послуг кімнатах створила та стала утримувати місце розпусти.
Таким чином, ОСОБА_5 виступила особою, яка з метою особистого збагачення (наживи) у двох спеціально обладнаних та пристосованих для надання сексуальних послуг кімнатах створила та стала утримувати місце розпусти, і своїми умисними діями, які виразились у створенні та утриманні місця розпусти, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 302 КК України, з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб.
В подальшому з метою забезпечення систематичної повсякденної діяльності створеного місця розпусти ОСОБА_5 , спочатку залучила до протиправної діяльності свою сестру ОСОБА_7 , а потім приблизно з першого кварталу 2015 року - ОСОБА_8 , вступивши в попередньою змову з якими, довела їм свій план злочинної діяльності, який полягав у здійсненні систематичного втягнення у проституцію молодих дівчат, які приходили на роботу до клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », організації та контролю їх діяльності з надання послуг сексуального характеру, отримання та розподілу отриманого таким чином прибутку.
Згідно із розподілом ролей спільників, ОСОБА_5 , виковувала роль загального керівництва злочинною діяльністю, забезпечуючи її легальне прикриття під виглядом діяльності розважально-видовищного закладу, приймала рішення про прийом на роботу в заклад персоналу, контролювала діяльність місця розпусти та розподіл отриманих прибутків, і.т.д.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи повністю обізнаними про злочинний план ОСОБА_5 , надали свою згоду на участь у ньому та згідно розподілу ролей, знаходячись в приміщенні клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 відповідно до розробленого графіку, почергово виконували функції адміністраторів місця розпусти, виступаючи звідниками між відвідувачами клубу, що бажали отримати послуги сексуального характеру та особами, з числа працівниць, залученими ними до проституції. У своїй діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повністю підпорядковувались ОСОБА_5 , та були підзвітні їй про здійснювану залученими ними до проституції дівчатами кількість та вид наданих сексуальних послуг за «зміну», отриманих за це коштів, здійснювали виплати зароблених наданням послуг сексуального характеру грошей працівницям закладу по завершенні ними роботи, контролювали їх вихід на роботу, здійснювали прийом на роботу у даний заклад молодих дівчат, яким пояснювали, що окрім еротичних танців, клієнтам потрібно надавати сексуальні послуги за грошову винагороду в розмірі 200 доларів США, а саме класичний та оральний секс, гроші за які ділились порівну між особою, що надала послуги сексуального характеру та «адміністрацією» закладу в особі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 .
Так в один із днів кінця лютого-березня 2015 року ОСОБА_10 з метою відпочинку та розваг зайшов до закладу «Ред Ліон», що за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 27-А. Під час відпочинку ОСОБА_10 захотів вступити у інтимні відносини та у адміністратора закладу ОСОБА_7 замовив собі приватний танець та масаж. Після приватного танцю йому захотілось вступити в одноразові статеві стосунки з дівчатами, яких він замовляв для приватного танцю. Для цього він підійшов до адміністратора та поцікавився у неї чи можливо отримати сексуальні послуги за грошову винагороду. На його запитання адміністратор повідомила, що сексуальні послуги отримати можливо та коштуватиме це 200 дол. США.
Після даної домовленості адміністратор закладу «Ред Ліон» ОСОБА_7 , керуючись раніше наданими ОСОБА_5 вказівками та поставленими нею умовами праці повідомила одній із танцівниць, проте, що одному з клієнтів потрібно надати сексуальні послуги у вигляді орального сексу. Після цього ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 200 дол. США за надання йому сексуальних послуг однією із танцівниць закладу. У подальшому ОСОБА_10 та одна із танцівниць закладу усамітнились в окремій кімнаті для приватних танців, де дівчина надала сексуальні послуги ОСОБА_11 X
Крім того 08.07.2015 до арт-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов ОСОБА_12 та замовив випити. Через деякий час ОСОБА_12 підійшов до адміністратора ОСОБА_7 , під час бесіди з якою він попрохав, щоб вона організувала йому інтим зустріч з танцівницями закладу, а саме двох дівчат, які йому сподобаються, на що адміністратор повідомила, що їй потрібно порадитись із директором ОСОБА_5 . Через декілька хвилин до ОСОБА_12 підійшла дівчина та повідомила, що кімната вже готується. Через деякий час двоє дівчат запросили ОСОБА_12 до кімнати, де знаходилось ліжко, крім того дану кімнату було підготовлено для надання інтимних послуг (надані простирадла, презервативи, сухі та вологі серветки). Знаходячись у кімнаті, дівчата повідомили, що їх послуги коштують 1000 грн. та 300 дол. США (в залежності від вибору інтимних послуг), за надання інтимних, сексуальних послуг, після чого дані дівчата надали йому інтимні, сексуальні послуги.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, забезпечуючи зайняття проституцією декількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 303 КК України.
29 серпня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_13 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі в межах висунутого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних злочинів. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, а саме: - за ч.2 ст.302 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки; - за ч.2 ст.303 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченої та обвинувачена в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про її особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 29 серпня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_13 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.302 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.303 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченій ОСОБА_5 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1