Справа № 343/312/18
Провадження № 11-кп/779/115/2018
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2018 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2018 року умовно-достроково звільнено засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 23 дні.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 2/3 частини покарання за вироком суду, що відповідно до ст.81 КК України дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 вказує, що судом не взято до уваги фактичні дані, які могли б істотно вплинути на його висновки, а саме не врахував, що ОСОБА_8 за час відбування покарання в Державній установі «Долинський виправний центр (№118)» допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_8 прибув для подальшого відбування покарання в Державну установу «Долинський виправний центр (№118)» 07.09.2016 року. За час відбування покарання в державній установі «Долинський виправний центр №118)» ОСОБА_8 оголошено 1 заохочення та накладено 1 дисциплінарне стягнення за порушення режиму відбування покарання, а тому його поведінка не може розцінюватися, як сумлінна.

Вважає, що суд при винесенні рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 допустив порушення ст. 411 КПК України, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Просить ухвалу скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

- засуджений ОСОБА_8 та представник Долинського ВЦ №118 просили залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, засудженого ОСОБА_8 , представника Державної установи «Долинський виправний центр №118», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2« Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 був засуджений вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20.02.2013 року за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016 року засудженому ОСОБА_8 в строк відбутого покарання за правилами ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання час тримання його під вартою з 16.11.2012 року по 22.03.2013 року із розрахунку один день тримання під вартою два дні позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.08.2016 року засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким на 2 роки 10 місяців 22 дні обмеження волі.

Зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк покарання за правилами ст.72 КК України час слідування його під вартою з 18.08.2016 року по 07.09.2016 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.

Початок відбуття терміну покарання засудженому рахується з 16.11.2012 року; кінець терміну 20.06.2019 року.

Згідно характеристики начальника ДУ «Долинський виправний центр (№118)» від 23.02.2018р., засуджений ОСОБА_8 в установах відбування покарань перебуває з 17.11.2012 року. Під час тримання під вартою в УВП №9 м. Ужгород не допускав порушення вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладалися, заохочення не оголошувалися.

З 16.05.2013 року відбував покарання в Сокирянській ВК (№:67) був працевлаштований в гірничій дільниці установи. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав дисциплінарні стягнення не накладалися. Оголошувалися три заохочення, одне з яких правами начальника установи.

07.09.2016 року прибув в Долинський виправний центр (№118). Був працевлаштований на МПП «Таля», де працює по даний час. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. Оголошувалося одне заохочення правами начальника установи.

Застосовуючи до ОСОБА_8 положення ст. 81 КК України суд послався на те, що засуджений відбув 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, суд першої інстанції не мотивував свої висновки належним чином і не вказав, які саме обставини дозволяють прийти до обґрунтованого висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання та його ставлення до праці свідчать про виправлення засудженого.

Суд першої інстанції не спростував доводи прокурора про те, що з характеристики засудженого вбачається, що комісія Сокирянської ВК № 67 вже раніше відмовляла засудженому у застосуванні ст.101 КВК України та відповідно ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення, а 28.02.2017 року комісія Долинського ВЦ №118 відмовила засудженому в застосуванні ст. 81 КК України.

Судом не враховано, що згідно з вимогами п. 6.6 Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 № 847/5, повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо застосування до осіб засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менш п`яти років умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким може бути поставлено не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання не мотивований належним чином та є передчасним.

За змістом п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Положеннями п.6 ч.1 ст.407 КПК встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід повно та всебічно дослідити всі докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404,405,407,409,412,415 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2018 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя підписи ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

З оригіналом згідно. Суддя: ОСОБА_3