Справа№ 640/194/17
н/п 1-кп/640/326/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, грузина, уродженця Грузії, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Грузії, грузина, уродженця Грузії, з повною середньою освітою, одруженого, має на своєму утриманні малолітню дитину 2011 р.н., офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
Допитані у судовому засіданні у якості обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 свою провину в інкримінованому їм злочині визнали повністю, розкаялися та дали суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. В скоєному розкаюються, просять їх строго не наказувати. Також, зазначали, що в м. Харкові опинились кожен з різних причин випадково та зустрілися випадково в м. Харкові, за відсутності грошових коштів на зворотній квиток додому в день вчинення злочину, вирішити знайти гроші таким чином, як вказано в обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою провину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачені вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 доказана повністю та його дії кваліфіковані правильно за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Також, вина обвинуваченого ОСОБА_10 доказана повністю та його дії кваліфіковані правильно за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання кожному з обвинувачених суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного ними, пом`якшуючі покарання обставини кожного з обвинувачених, дані про його особу кожного, їх поведінку, відсутність судимостей, матеріальний та сімейний стан кожного, їх вік, відсутність претензій потерпілої до обвинувачених під час судового розгляду.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, характеризується нейтрально, має посвідку на тимчасове проживання в Україні до 09.05.2018 року, одружений, з його слів з сім*єю проживає в м. Одеса, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, однак з його слів дружина вагітна, зареєстрований в Одеській області.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_13 є щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілій.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_13 судом не встановлено.
Вивченням особи ОСОБА_10 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, характеризується нейтрально, має посвідку на постійне проживання в Україні, одружений, має на своєму утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає з сім*єю в Миколаївській області.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_10 є щире каяття, часткове відшкодування шкоди потерпілій .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.
Таким чином, всі досліджені судом обставини при вирішенні питання призначення покарання кожному з обвинувачених свідчать про необхідність призначення покарання обвинуваченим з дотриманням вимог ст. 65 КК України в межах санкцій статті, інкримінованої ним, не застосовуючи максимального покарання, визначеного санкцією даної статті.
Однак, суд не вбачає підстав для застовування вимог ст. 75 КК України, оскільки тільки таке покарання, з врахуванням особливостей та обставин його вчинення, суспільної небезпеки вчиненого є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , та для виконання призначеного судом покарання і попередження вчинення ними нових злочинів.
При вирішенні даного питання судом враховано, що злочини, які інкриміновані обвинуваченим є тяжкими та вчинені проти власності, з такими кваліфікуючими ознаками, як проникнення у житло та вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Також, судом враховано, що обвинувачені є громадянами іншої держави, не є мешканцями м. Харкова та не змогли достовірно пояснити причину перебування у м. Харкові в день вчинення злочину, ніж ту, яка вказана в обвинувальному акті, як мета вчинення крадіжки та встановлена судом під час судового розгляду, що судом враховано як суспільнна небезпека вчиненого.
Крім того, судом встановлено, що як обвинувачений ОСОБА_10 , так і обвинувачений ОСОБА_13 не працевлаштовані і офіційний джерел доходу не мають, пояснити джерела доходів для свого існування та своїх сімей не змогли. ОСОБА_13 тимчасово проживає в Україні згідно наданої посвідки до 09.05.2018 року.
Також, не знайшли свого підтвердження і версія обвинувачених щодо відсутності в них станом на момент вчинення злочину грошових коштів на зворотній квиток додому, оскільки ці показання спростовуються даними щодо наявності грошових коштів у обвинувачених під час їх затримання у достатній кількості для купівлі квитка на поїзд.
Також, судом врахована заява потерпілої ОСОБА_12 про відмову від позовних вимог та розгляду справи у її відсутність, однак суд зазначає, що згідно представлених відомостей моральна шкода відшкодована потерпілій не в повному обсязі, ніж було нею заявлено в позовній заяві.
Всі ці обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_10 та ОСОБА_13 саме такої міри покарання у вигляді позбавлення волі на певний термін, враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить виконання даного вироку, та суд застосовує до обвинувачених виключну міру запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_13 до набрання законної сили вироком суду, судом враховано, що вони засуджуються за санкцією статті, що їм інкриміноване у вигляді позбавлення волі, для виконання вироку суду, при цьому враховані всі дані по особистості, їх вік та стан здоров`я кожного з обвинувачених, відсутність в них постійного місця роботи, їх репутацію та майновий, сімейний стан. Враховані і дані про відсутність відомостей щодо неможливості перебування в умовах тримання під вартою за станом здоров*я.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Провадження по справі за позовом потерпілої про відшкодування моральної шкоди в розмірі 4500 грн. суд закриває у зв*язку з відмовою потерпілої від нього.
Судові витрати за проведення експертизи підлягають відшкодуванню на користь держави відповідно до вимог ст.ст. 118, 122, 124 КПК України. Також, підлягають поверненню заставодавцям грошові кошти (застава), внесені згідно ухвали слідчого судді від 10.11.2016 року.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
Ухвалив :
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.3 ст. 185 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців ( до 21 листопада 2017 року), ОСОБА_9 обрати у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі міста Харкова, змінивши з застави на тримання під вартою в СІЗО м. Харкова та взяти під варту ОСОБА_9 в залі суду негайно.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.3 ст. 185 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців ( до 21 листопада 2017 року), ОСОБА_10 обрати у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі міста Харкова, змінивши з застави на тримання під вартою в СІЗО м. Харкова та взяти під варту ОСОБА_10 в залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обчислювати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 22.09.2017 року, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання, в тому числі зарахувати і час перебування під вартою з моменту фактичного затримання 08.11.2016 року по день звільнення при внесення застави 14.11.2016 року.
Провадження по справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 4500 грн. закрити у зв*язку з відмовою потерпілою.
Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_12 - залишити у користуванні потерпілої.
Речові докази (особисті речі та грошові кошти), на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2016 року - повернути власникові ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертиз по 2002,59 грн. з кожного.
Після набрання вироком законної сили заставу, внесену заставодавцями згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2016 року - повернути заставодавцям.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити після його проголошення обвинуваченим в перекладі та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1