Провадження № 1-кс/537/267/2018
Справа № 537/195/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковника податкової міліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

встановив:
Старший слідчий СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковник податкової міліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури, відповідно до вимог якого просив накласти арешт на автомобіль NISSAN JUKE, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 та заборонити користування та розпорядження вказаним автомобілем.
На обґрунтування визначених вище вимог клопотання, його ініціатором зазначено про те, що СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2017 року, за ознаками вчинення службовими особами ТОВ «Вєлена-торг» () кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України. Встановлено, що службові особи ТОВ «Вєлєна торг» () у період з 01.06.2013 року по 30.06.2016 року шляхом відображення в документах податкової звітності господарських взаємовідносин із підприємствами з ознаками «фіктивності», а саме: ПП «Комір Груп» (), ТОВ «Пальмір Груп» (), ТОВ «Укрторгарт» (), ТОВ «Торенія» (), ПП «Гарде-плюс» (), ТОВ «Фабенс» (), ТОВ «Холдинг-Будпроект» (), ПП «Фебрус» (), ПП «Вайтома» (), ПП «Варрант-М» (), ухилилися від сплати податків, що призвело до ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах. Головним управлінням ДФС у Полтавській області проведено позапланову документальну перевірку ТОВ «Вєлєна торг», за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, за результатами, якої було складено акт №587/16-31-14-04-14/37467995 від 14.12.2016 року, в якому зазначені виявлені під час перевірки порушення податкового законодавства, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 417 тис. грн. Так, згідно акту перевірки, встановлено, що в період часу з 01.06.2013 року по 30.06.2016 року службові особи ТОВ «Вєлєна торг» з метою безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ використовували в фінансово-господарській діяльності підприємства первинні бухгалтерські документи виписані від ПП «Комір Груп», ТОВ «Пальмір Груп», ТОВ «Укрторгарт», ТОВ «Торенія», ПП «Гарде-плюс», ТОВ «Фабенс», ТОВ «Холдинг-Будпроект», ПП «Фебрус», ПП «Вайтома», ПП «Варрант-М». Також встановлено, що у період часу з 01.06.2013 року по 17.10.2014 рік директор ТОВ «Вєлєна-торг» ОСОБА_5 , будучи службовою особою підприємства, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, умисно внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, та шляхом використання електронних ключів подала в якості звітних податкових документів, надавши їх в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді ненадходження до державного бюджету України коштів на загальну суму 326 996 грн., що становить 563 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України. 28.02.2018 року директору ТОВ «Вєлєна торг» ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, тобто у вчиненні службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки. 05.03.2018 року процесуальним керівником у кримінальному провадженні в інтересах держави на користь Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої злочином у сумі 326 996 грн. Згідно відомостей Регіонального сервісного центру в Полтавській області №31/16-8-533 від 20.02.2017 року за громадянкою ОСОБА_5 зареєстрований на праві власності легковий автомобіль NISSAN JUKE, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску. На підставі викладеного, з метою забезпечення цивільного позову, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль NISSAN JUKE, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , в зв`язку з чим слідчий звернувся з даним клопотанням.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримали в повному обсязі, з мотивів, наведених у ньому.
Слідчий суддя, вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
З витягу кримінального провадження № 0000001 вбачається, що СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.
Так, згідно витягу з кримінального провадження, внесено відомості 03.01.2017 року про те, що службові особи ТОВ «Вєлєна-торг» () у період з 01.06.2013 року по 30.06.2016 рік шляхом відображення в документах податкової звітності господарських взаємовідносин із підприємствами з ознаками «фіктивності», а саме: ПП «Комір Груп» (), ТОВ «Пальмір Груп» (), ТОВ «Укрторггарт» (), ТОВ «Торенія» (), ПП «Гарде-плюс» (), ТОВ «Фабенс» (), ТОВ «Холдинг-Будпроект» (), ПП «Фебрус» (), ПП «Вайтома» (), ПП «Варрант-М» ( ), умисно ухилились від сплати податків у значних розмірах.
Окрім того згідно відомостей внесених 28.02.2018 року вбачається, що з 01.06.2013 року по 17.10.2014 рік службові особи ТОВ «Вєлєна-торг» (), умисно внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості щодо взаємовідносин із підприємствами з ознаками фіктивності ТОВ «Торенія» (), ТОВ «Фабенс» () та шляхом використання електронних ключів подали в якості звітних податкових документів, надавши їх в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді ненадходження до державного бюджету України коштів на загальну суму 326 996 грн.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В клопотанні слідчий вказує, що необхідно накласти арешт на автомобіль, що належить підозрюваній ОСОБА_5 з метою забезпечення цивільного позову, в підтвердження чого надано цивільний позов до ОСОБА_5 від 05.03.2018 року за вих. № 120-12504-17.
Так, з контексту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
При цьому ні слідчим ні прокурором в судовому засіданні не надано доказів в підтвердження того, що ОСОБА_5 в передбаченому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КПК України. Наданий слідчим відеозапис, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на відеозаписі відсутні обставини, які б підтверджували належним чином повідомлення про підозру.
Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
В ст. 173 КПК України, встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищезазначені норми закону, дослідивши матеріали подані в обґрунтування клопотання, а також враховуючи те, що ні слідчим ні прокурором не надано будь-яких доказів в підтвердження того, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки клопотання є необґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 131, 167, 168, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковника податкової міліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 22.03.2018 року.