Провадження № 11-сс/792/465/17
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000241 від 31 жовтня 2017 року за апеляційною скаргою заступника начальника відділу прокуратури Хмельницької області на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року, -
в с т а н о в и л а :
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання заступника начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 100 000 грн. та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 27 грудня 2017 року включно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, адвокату України, раніше не судимому, -
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Заборонено залишати житло по АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та особами, які є свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Підозрюваного ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі суду.

Строк дії ухвали до 27 грудня 2017 року включно.
Слідчий суддя обґрунтовував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає разом з дружиною та двома малолітніми дітьми, яких підтримує та матеріально забезпечує, є адвокатом України, займається адвокатською діяльністю, тобто має міцні соціальні зв`язки, характеризується виключно позитивно. А тому, слідчий суддя прийшов до висновку, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, може бути і більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 8 січня 2018 року з визначенням розміру застави у розмірі 100 000 грн.

Ухвалу суду вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить вимогам КПК України.

Слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, до зазначеного покарання заборонено застосовувати вимоги статтей 69 та 75 КК України.
Поза увагою суду залишилось те, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Незаконні дії ОСОБА_7 підривають авторитет адвокатури та судової системи в цілому, що підвищує суспільну небезпечність його особи. Так, підозрюваний діючи відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та уклавши угоду про надання правової допомоги, вчинив протиправні дії, які не направлені на забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів його клієнта, а спрямовані виключно на особисте незаконне збагачення.
Слідчий суддя не врахував, що особи причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення на даний час органом досудового розслідування не встановлені, однак вони відомі ОСОБА_7 . Останній перебуваючи на волі, діючи спільно із вищевказаними особами та з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати будь-які речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших осіб, які дають показання відносно ОСОБА_7 та вказаних осіб.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що будучи адвокатом та діючи відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 816 від 12 вересня 2012 року, впродовж жовтня-листопада 2017 року умисно, з корисливих мотивів вимагав та 3 листопада 2017 року, а також 8 листопада 2017 року одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду для третьої особи, в загальному розмірі 1000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становило 26 804 гривні, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави суддею.
Дане кримінальне правопорушення 31 жовтня 2017 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000241, правова кваліфікація правопорушення ч. 3 ст. 369-2 КК України.

9 листопада 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

10 листопада 2017 року заступник начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_9 за погодженням із процесуальним прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 100 000 грн.

В його обґрунтування зазначив, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється та вчинити інше.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя на виконання вимог ст. 178 КПК України врахував вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, характеризуючі дані про його особу, наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, з якими разом проживає, та дійшов правильного висновку про застосування щодо останнього домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що на цій стадії провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурором не надано апеляційному суду достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам. В апеляційному суді не встановлено фактів порушень підозрюваним обраного йому запобіжного заходу та покладених на нього процесуальних обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення та наявність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою (п. 30 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 60 рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року «Єлоєв проти України»).

Доводи апеляційної скарги про неврахування того, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, до зазначеного покарання заборонено застосовувати вимоги статтей 69 та 75 КК України, а тому суд неправильно обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не ґрунтуються на змісті оскарженої ухвали та вимогах закону.

Так, слідчий суддя при постановлені ухвали взяв до уваги, відповідно до ст. 178 КПК України, обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 у разі визнання його винуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України (ч. 5 ст. 176 КПК України).
Будь-яких інших обмежень для застосування вказаного запобіжного заходу КПК України не містить, у тому числі, заборони його застосування до осіб, які підозрюються у вчинення корупційних злочинів.
Твердження прокурора про те, що ОСОБА_11 , перебуваючи під домашнім арештом, може знищити, сховати будь-які речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших осіб, які дають показання відносно нього та вказаних осіб, не заслуговує на увагу, оскільки не ґрунтується на вимогах закону та змісті оскаржуваної ухвали.

Так, зазначені апелянтом ризики були враховані слідчим суддею, у зв`язку з чим оскарженою ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_11 обов`язок утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та особами, які є свідками в даному кримінальному провадженні.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 27 грудня 2017 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Хмельницької області без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2