Справа № 352/2007/15-к
Провадження № 1-кп/352/17/17
У Х В А Л А
про відмову у дорученні проведення слідчих дій
30 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинуваченому ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Сторона захисту подала суду клопотання про надання доручення органу досудового розслідування на проведення слідчих дій та призначення експертизи, яке захисник і обвинувачений підтримали у судовому засіданні. Клопотання щодо доручення проведення слідчих дій обґрунтовувалось тим, що очевидним, на думку захисту, є те, що встановлене під час транспортно-трасологічних експертиз, які проведені у рамках даного кримінального провадження, місце наїзду автомобіля, яким керував обвинувачений 11.05.2010 р., на велосипедиста ОСОБА_8 на крайній правій смузі (без конкретизації цього місця відносно меж смуги) задає діапазон відстаней, яку подолала велосипедист з моменту перетину подвійної суцільної лінії розмітки до наїзду; при цьому експертами бралась до уваги лише частина слідової інформації, а інша частина була відкинута. Експерт Львівського НДІСЕ ОСОБА_9 , висновок транспортно-трасологічної експертизи від 31.03.2015 р. якого досліджувався в судовому засіданні, під час проведення допиту в режимі відеоконференції не зміг пояснити розташування ряду уламків в районі суцільної подвійної лінії розмітки. Крім цього, відтворення обстановки і обставин події, що проводилось за участю свідка ОСОБА_10 , не було максимально наближеним до обстановки, яка була на час ДТП, оскільки свідок під час вказаної слідчої дії перебував безпосередньо біля статиста, а не на віддалі, з якої дійсно спостерігав ДТП. Тим самим результати відтворення є спотвореними і необ`єктивними, у тому числі у частині визначення швидкості руху велосипедиста. Просили у порядку ч.3 ст.333 КПК України доручити органу досудового розслідування: 1) провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 , який під час ДТП перебував у автомобілі з обвинуваченим, за умов, максимально наближених до тих, що були на час ДТП, для встановлення темпу руху велосипедиста безпосередньо перед ДТП; 2) провести слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_10 за умов, максимально наближених до тих, що були на час ДТП, для встановлення темпу руху велосипедиста безпосередньо перед ДТП; під час слідчого експерименту з метою його достовірності визначити місце спостереження свідка ОСОБА_10 за траєкторією руху велосипедиста на такій же віддалі, з якої він спостерігав за рухом потерпілої ОСОБА_8 безпосередньо перед ДТП.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання захисту про надання доручення на проведення слідчих дій, посилаючись на те, що свідок ОСОБА_11 при проведенні з ним відтворення обстановки і обставин події 19.07.2010 р. пояснив, що за дорожньою обстановкою не слідкував, тому не може вказати траєкторію і швидкість руху велосипедиста; так само ОСОБА_5 під час відтворення обстановки і обставин події 21.07.2010 р. пояснив, що не може пояснити темп і траєкторію руху велосипедиста, у подальшому ОСОБА_5 двічі, а саме 30.04.2014 р. та 10.10.2014 р. відмовився від проведення слідчого експерименту за його участю, що підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження його особистими заявами. Недоцільним є також проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , з яким така слідча дія проводилась одразу після ДТП, у ході якої він на місці показав і уточнив свої показання, що підтвердив у судовому засіданні.

Потерпілий та його представник у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання захисту про доручення проведення слідчих дій у порядку ч.3 ст.333 КПК України, посилаючись на відсутність підстав для проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого і свідка ОСОБА_11 , які ще у липні 2010 р. під час проведення з ними відтворення обстановки і обставин події підтвердили, що не можуть показати траєкторію руху і темп руху велосипедиста; до цього часу протягом семи років обвинувачений не піддавав сумніву правильність проведення та результати відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_10 від 20.07.2010 р.

Вислухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні або перевірці обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Згідно вимог ч.4 ст.333 КПК України під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.
З огляду на викладене, враховуючи допустимість доказів, отриманих у результаті проведених у рамках даного кримінального провадження слідчих дій у порядку КПК України 1960 р., тривалість часу, що минув після ДТП, суд погоджується з позицією і доводами на її обґрунтування прокурора та потерпілого щодо необґрунтованості клопотання сторони захисту та приходить до висновку про відсутність підстав для доручення проведення слідчих експериментів.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч. 3, 4 ст.333 КПК України, суд -

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання захисту про доручення проведення слідчих експериментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1