Справа № 549/71/18
Провадження №1-кп/549/2/18
УХВАЛА

09 лютого 2018 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю осіб, які беруть участь у справі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи кримінальне провадження №0000238 від 12.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13.12.2017 року в зазначеному кримінальному провадженні було задоволено клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії обраного запобіжного заходу закінчується 11.02.2018 року.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 KПК України під час підготовчого провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

Враховуючи наведене, ч. 3 ст. 315 КПК України містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.

08.02.2018 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовуючи його тим, що 11.02.2018 року закінчується строк обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак на даний час ризики, які враховувались при обранні та продовженні запобіжного заходу стосовно останнього, не зменшилися, зокрема незаконного впливу на потерпілого, свідків, необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, а також запобігання можливому вчиненню ним інших кримінальних правопорушень. Знаючи невідворотність покарання у частині можливого позбавлення волі, може переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у вирішенні питання щодо продовження терміну тримання під вартою, послався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просив змінити обраний на досудовому слідстві запобіжний захід ОСОБА_5 на більш м`який - домашній арешт.

Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою спливає 11.02.2018 року, однак судове провадження у даній справі ще не завершено.

За змістом пункту 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законного арешту або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В силу частин 1,4 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підставою для обрання та подальшого продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема незаконного впливу свідків, а також запобігання можливому вчиненню ним інших кримінальних правопорушень. Знаючи невідворотність покарання у частині можливого позбавлення волі, може переховуватися від суду.

Оцінюючи всі чинники за і проти наявності суспільного інтересу, що виправдовують відступ від правила поваги свободи особистості, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи те, що тримання під вартою обвинуваченого є виправданим існуванням суспільного інтересу на забезпечення правосуддя у кримінальному провадженні, що за таких обставин перевищує принципи поваги до особи та особистої свободи, а також необхідністю запобіганню обвинуваченому незаконно впливати на свідків та потерпілого, що є неможливим при застосуванні інших менш сурових мір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 315 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів з 09 лютого 2018 року по 09 квітня 2018 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому.

Копії ухвали для її виконання направити начальнику Полтавської установи виконання покарань №23 Управління Державної Пенітенціарної служби України в Полтавській області, для виконання в частині продовження строку тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Чорнухинського районного суду ОСОБА_1