Дата документу Справа № 315/342/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 315/342/17 Доповідач у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/778/142/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Приютне Гуляйпільського району Запорізької області, громадянин України, який має неповну середню освіту, неодружений, не працюючий, невійськовозобов`язаний, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 14 квітня 2016 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Постановою Гуляйпільського районного суду від 21 березня 2007 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбуття покарання. Звільнений 19 березня 2010 року по відбуттю строку покарання;

2) 3 квітня 2012 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2) 27 червня 2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, постановою Гуляйпільського районного суду від 19 лютого 2014 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбуття покарання;

4) 17 квітня 2014 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ст. 395, ст.ст. 70, 71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 16 грудня 2016 року по відбуттю строку покарання,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та його засуджено до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід по справі не обирався.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 87 грн. 96 коп.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він 6 лютого 2017 року, близько 17-30 години, в м. Гуляйполе Запорізької області, керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на вул. Нестора Махна, шляхом вільного доступу, з-під будівлі Гуляйпільської міської ради, скоїв крадіжку велосипеда «Україна» вартістю 350,53 грн., який належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 та кваліфікації його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставне застосування ст. 75 КК України та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 6 місяців арешту, виключити з вступної частини вироку посилання на попередню судимість ОСОБА_7 від 14 квітня 2006 року за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом в достатній мірі не враховано: дані про особу обвинуваченого, який раніше тричі судимий за умисні злочини, в тому числі проти власності, вчинив злочин середньої тяжкості менше, ніж через 2 місяці після звільнення з місць позбавлення волі; наявність обтяжуючої обставини рецидив злочинів; до обвинуваченого раніше двічі застосовувалась ст. 75 КК України; шкода потерпілій відшкодована не обвинуваченим, а шляхом повернення викраденого майна працівниками правоохоронних органів. Крім того, на думку прокурора, суд належним чином не мотивував призначення найсуворішого виду покарання - позбавлення волі. Вважає, що з урахуванням щирого каяття обвинуваченого достатнім для його виправлення є менш суворе покарання, ніж призначене судом, а саме у виді арешту, який підлягає реальному виконанню.

Також зазначає, що судимість ОСОБА_7 за вироком Гуляйпільського районного суду області від 14 квітня 2006 року є такою, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України погашена, тому підлягає виключенню з вступної частини вироку.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу частково, вирок суду просила скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягають в розгляді провадження в суді першої інстанції у відношенні обвинуваченого, який має психічні вади без участі захисника, та призначити новий розгляді провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.
Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Згідно з вимогами ст. 52 КПК України має бути забезпечена участь захисника у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення цих вад.
Відповідно до листа головного лікаря КУ «Гуляйпільська центральна районна лікарня» від 10 лютого 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2003 року перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом F-10 (психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю) (а.с. 27).
З аудіозапису судового засідання вбачається, що під час дослідження судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_7 пояснив, що дійсно він перебуває на такому обліку, проходив лікування в спеціалізованому медичному закладі в психоневрологічному диспансері 21 день.
На думку колегії суддів, вказані відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений через свій стан здоров`я міг бути не здатним повною мірою реалізувати свої права самостійно, у зв`язку з чим кримінальне провадження, відповідно до вимог ст. 52 КПК України, необхідно було здійснювати за участю захисника.
Однак судовий розгляд справи відбувся без участі захисника, що призвело до порушення права обвинуваченого на захист.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок, як постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнаний законним та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.
Відповідно до ст. 415 КПК України при скасуванні вироку суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4