г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1002/17
Номер провадження 1-кп/213/70/18
В И Р О К
Іменем України
12 березня 2018 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні (кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000623 від 11.10.2017 року та за №0001239 від 18.09.2017 року) відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 08.11.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання у відповідності до ст.ст.75,76 КК України іспитовий строк 2 роки; ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2018 року на підставі ч.2 ст.70, 72 КК України покарання за цим вироком поглинуло покарання, призначене вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2017 року, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:

прокурора

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 09.09.2017 року приблизно о 10:00 годині знаходився в приміщенні магазину «Брусничка», розташованому по вул. Недєліна, буд.43, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, власником якого є ТОВ «Український рітейл», де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що присутні у магазині покупці та працівники магазину «Брусничка» не спостерігають за його діями, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового стенду та сховав під одягнену на ньому куртку й без здійснення оплати виніс з приміщення магазину пляшку коньяку «Легенда Вірменії» 5 зірок об`ємом 0,5 л, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №347/17 від 31.10.2017 року становить 285 гривень 18 копійок. Після цього, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ТОВ «Український Рітейл» завдано майнову шкоду в сумі 285 гривень 18 копійок.

Крім того, ОСОБА_3 повторно, 09.10.2017 приблизно о 16.00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщені господарської кімнати теплиці за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, таємно викрав мобільний телефон марки «Nокіа СІ-02», ІМЕІ: НОМЕР_1 вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 277/17 від 24.10.2017 становить 319,20 гривень (триста дев`ятнадцять гривень 20 копійок), чохол-кишеня для телефону чорного кольору виготовлений з матеріалу шкірозамінник довжиною 10 см., шириною 4 см вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 277/17 від 24.10.2017 становить 43,99 гривень (сорок три гривні 99 копійок), що належав потерпілому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому своїми незаконними діями матеріального збитку на загальну суму 363,19 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів та пояснив, що злочини вчиняв у зв`язку з тим, що не мав за що купити їсти. Він мешкає один, на цей час офіційно не працює, оскільки не може працевлаштуватись, утримує себе за допомогою випадкових заробітків. Запевняє суд, що на цей момент повністю усвідомив злочинність своїх діянь та більше не має наміру продовжувати вчиняти злочини, просить суд не карати його суворо.

Потерпілий ОСОБА_5 та представник потерпілого ТОВ «Український рітейл» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, особу винного, який є не одруженим, не працює, за місцем проживання характеристики не має, за місцем останнього проживання по АДРЕСА_3 не мав скарг та претензій від мешканців будинку (Т.2 а.с. 37) на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, з серпня 2000 року перебував під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в березні 2014 року через виїзд (а.с.41), раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості (а.с.36-37). При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється, викрадене у потерпілих майно зберігається в якості речових доказів до постановлення цього вироку.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високій, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також, як високий. При цьому суд не приймає до уваги думку органу пробації стосовно того, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставина, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ч.4 ст.70 КПК України, оскільки дані кримінальні правопорушення ОСОБА_3 вчинив до постановлення попередніх вироків. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

При цьому, суд, із врахуванням тяжкості злочинів, особи винного ОСОБА_3 та пом`якшуючих і обтяжуючих обставин справи, на підставі ст.75 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку. Разом з цим, в силу вимог п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок, в силу вимог п.п.2, ч.2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України покаранням, призначеним ОСОБА_3 за цим вироком, поглинути покарання, яке було йому призначено ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року, за якою враховані покарання за вироками Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2017 року та 08.11.2017 року, у вигляді 3 років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:
- пляшку коньяку «Легенда Вірменії» 5 зірок об`ємом 0,5 л., яка належить ТОВ «Український рітейл» та передана на зберігання ОСОБА_6 (постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 01.11.2017 року на а.с.33,34 - т.4) залишити ТОВ «Український рітейл»;

- мобільний телефон марки «Nokia C1-02» ІМЕІ: НОМЕР_1 та чохол-кишеня чорного кольору з матеріалу шкірозамінник, які належать ОСОБА_5 та передані на зберігання до камери схову Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.10.2017 року на а.с.23,24 т.2) повернути ОСОБА_5 .

Матеріали кримінальних проваджень №0000623 та №0001239 залишити при обвинувальних актах з подальшим зберіганням в справі №197/1002/17 (пр.1-кп/213/70/18).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .