печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.11.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Саки, АР Крим, громадянки України, освіта повна загальна середня, не заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 22.10.2017 приблизно о 20:00 год. перебувала у центральній частині міста, а саме на пл. Спортивній. Приблизно о 20 год. 20 хв., остання зайшла до ТРЦ «Гулівер», що за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1а, з метою пошуку речей для подальшого придбання.

Приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 зайшла до приміщення магазину «Бершка» ТОВ «Бершка Україна», що знаходиться на другому поверсі ТРЦ «Гулівер» та прогулювалась по торговому залу оглядаючи товар. Перебуваючи у приміщенні магазину «Бершка», ОСОБА_5 серед інших товарів, на одному із стелажів, виявила жіночий гаманець, рожевого кольору, артикул 9482/877/613/03, вартістю 349 грн. Усвідомлюючи, що на оплату вказаного товару у ОСОБА_5 не вистачає грошових коштів, у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку.

З метою приховання свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , взяла зі стенду відкритої викладки товарів вищевказаний гаманець. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_5 поклала вказаний жіночий гаманець, рожевого кольору, артикул 9482/877/613/03, вартістю 349 грн., який належить ТОВ «Бершка Україна», до зовнішньої лівої кишені власного пальто.

Не бажаючи припинити свої злочинні дії, ОСОБА_5 , з метою доведення до кінця злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих спонукань, не маючи наміру оплачувати вартість товару, направилась на вихід з магазину «Бершка».

Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_5 не змогла з причин, що не залежали від її волі, так як після виходу з приміщення вказаного магазину, після перетину антикрадіжкових рамок, розташованих на виході, запрацювала звукова сигналізація та ОСОБА_5 була зупинена та затримана працівниками охорони вказаного вище магазину.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

30.10.2017 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 оголошена підозра, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що підозрювана цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 30.10.2017 про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 30.10.2017 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1