Справа №601/203/18
Провадження № 1-кп/601/90/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження №0000611 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, працює викладачем технічних дисциплін Кременецького педагогічного коледжу Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої та законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
02 жовтня 2017 року 08 год. 50 хв. водій ОСОБА_3 , керував технічно-справним автомобілем марки «Daewoo Nexia» р.н. НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю близько 50 км/год., по вул. Вишнівецька в м. Кременець, в напрямку м. Тернопіль.

Даний водій, в порушення вимог пунктів 1.5 ч.1, 1.10(в частині визначення поняття «перевага», «пішохідний перехід»), п.2.3 «б», «д» ПДР України наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України. Водій ОСОБА_3 будучи неуважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну. У цей час пішоходи ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_6 , діючи відповідно до ПДР України переходили, в темпі спокійної ходьби, проїзну частину дороги посередині вищезазначеного пішохідного переходу, в напрямку з права наліво по ходу руху автомобіля «Daewoo Nexia» р.н. НОМЕР_1 .

В порушення п.18.1 ПДР України водій ОСОБА_3 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, а створив їм небезпеку. Своїми діями, які не відповідали вимогам вищевказаних пунктів ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що не надав дорогу пішоходам, в результаті чого скоїв наїзд керованим автомобілем «Daewoo Nexia» р.н. НОМЕР_1 , в межах нерегульованого пішохідного переходу на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В результаті порушення вищевказаних вимог правил дорожнього руху України малолітня потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої лобкової кістки, травму лівого колінного суглобу у вигляді гемартрозу та забою м`яких тканин, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа із забоєм головного мозку легкого ступеня, а також переломів кісток лицевого відділу черепа справа, закритої травми грудей з переломами 3-9 го лівих ребер та забоєм легені, яка супроводжувалася розвитком пневмогемотораксу і підшкірною емфіземою, закритого перелому кісток тазу зліва та закритих переломів обох великогомілкових кісток, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що 02 жовтня 2017 року, керуючи автомобілем марки «Daewoo Nexia» по вул. Вишнівецька в м. Кременець. Наближаючись до пішохідного переходу він зменшив швидкість руху до 50 км/год. Однак, у зв`язку з тим, що даний пішохідний перехід знаходиться на небезпечній ділянці дороги, та ту обставину, що його в цей час засліпило сонце, він не зміг вивернути руль та уникнути наїзду на пішоходів, які переходили дорогу по пішохідному переходу. Після наїзду на потерпілих, він одразу зупинився, не тікав, була викликана швидка допомога і поліція, також намагався надати першу медичну допомогу. Після вчиненого, він цікавився станом здоров`я потерпілих, просив вибачення та частково відшкодував шкоду в розмірі 50 тисяч гривень. В скоєному щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Крім власного визнання вини обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого злочину, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, думкою потерпілих щодо покарання, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого та даних, що стосуються речових доказів та вартості проведених експертиз.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.65,66,67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, пенсіонер, раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності раніше не притягувався, думку потерпілих, які наполягають на суворій мірі покарання, а також обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілим в сумі 50 тисяч гривень, визнання вини. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення інших злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням ступеня тяжкості вчинення злочину, враховуючи пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять)років. Також враховуючи шкоду, яку завдано здоров`ю потерпілих, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки.
З врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тих обставин, що він позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, пенсіонер, раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності раніше не притягувався, та з врахуванням пом`якшуючих обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та дає суду підстави для застосування ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3(три) роки. Покласти обов`язки на ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.

На думку суду призначене покарання є необхідним та достатнім заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_3 , таке покарання буде, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчинення останнім нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Що стосується речових доказів по справі, а саме - автомобіль марки «Део Нексіа» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , а також свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_9 .

Враховуючи те, що цивільний позов в даному кримінальному провадженні залишений без розгляду, суд вважає, що слід зняти арешт з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 4380245, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВВВ № 375513, Р№ 1-62 від 26 січня 2004 року, який був накладений ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2018 року.

Судові витрати за проведення судових експертиз слід стягнути з ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому за даною статтею покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування:

-989 гривень 60 копійок за проведення судово-автотехнічної експертизи № 5-572/17;

-2 474,00 гривні за проведення судово-автотехнічної експертизи № 5-729/17;

-1484 гривні 40 копійок за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 5-573/17.

Скасувати, накладений ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2018 року, арешт з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 4380245, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВВВ № 375513, Р№ 1-62 від 26 січня 2004 року.
Речових доказ по справі, а саме - автомобіль марки «Део Нексіа» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , а також свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_9 , після вступу вироку в законну силу, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення вручається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: