Справа № 761/7822/18
Провадження № 1-кс/761/5356/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000024 від 16.02.18 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. ст. 205 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2018 року слідчому судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурорм відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби України (МФО 899998) на підприємстві ТОВ «КЕМАЛЬ КОМПАНІ» () який має відкритий рахунок № НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000024 від 16.02.18 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. ст. 205 КК України, заборонивши розпоряджатися коштами, що знаходяться на рахунках, із зупинненням видатких операцій з грошовими коштами, що надходять та наданням письмової інформації про залишок грошових коштів на рахунку.

В обґрунтування підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на мету встановлення розміру грошових коштів набутих в результаті вчинення кримінального правопорушення, їх фіксацію, уникнення їх подальшого переміщення та попередження збитків, що заподіюються Державі тощо, необхідно накласти арешт на грошові кошти, що перебувають на вищевказаних рахунках.

В судове засідання слідчий, який ініціював вказане клопотання, не з*явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте як убачається з наданих матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР, достатні дані на підтвердження причетності вказаної юридичної особи, його службових осіб до вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 205 КПК України відсутні в матеріалах клопотання, а доводи клопотання ґрунтуються на припущеннях.

Суду не наведено достатніх даних на підтвердження того, що грошові кошти являються доказами, предметом кримінально протиправних дій, як це зазначено слідчим в клопотанні.

При цьому, в рамках вказаного кримінального провадження саме грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби України (МФО 899998) на підприємстві ТОВ «КЕМАЛЬ КОМПАНІ» (), речовими доказами не визнавались, а був визнаний речовим доказом сам банківський рахунок, що не є тотожним, при цьому постанова слідчого від 24.02.2018 р. належним чином не вмовтивована згідно ст. 110 КПК України щодо наявності підстав для визнання банківського рахунку речовим доказом згідно ст. 98 КПК України.
Відомості про проведення передбачених слідчих (розшукових) дій та результати, отримані в підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України, відсутні.

Наведені матеріали протоколи допиту свідків та протоколи огляду місцевості, не достатні для вжиття таких суттєвих обмежень, втручань, при тому, що в порядку, визначеному КПК України, даних про причетність до вчинення злочину посадових осіб ТОВ «КЕМАЛЬ КОМПАНІ» не здобуто.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що конкретні грошові кошти, що належать ТОВ «КЕМАЛЬ КОМПАНІ», на банківському рахунку, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, можуть бути доказами - ґрунтуються на припущеннях.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні не визначено конкретний розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку ( Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у праві «Інтерсплав проти України»).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000024 від 16.02.18 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. ст. 205 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1