АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/4136/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/665/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, щодо:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.09.2015р. вироком
Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу
за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення
волі строком на 1р., на підставі ст.71 КК України за
сукупністю вироків, остаточно призначено покарання
у виді позбавлення волі строком на 3р. 1міс.
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2017р.
10 листопада 2017р., Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, відмовив засудженому ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016р.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджений ОСОБА_6
представник ДУ «КУВП (№3) ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з її незаконністю, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання, застосувати до нього ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши від відбування покарання призначеного вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 16.06.2015р.
Суд першої інстанції відмовляючи засудженому ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», пославшись на ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» зазначив, що засуджений після ухвалення вироку Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогувід 23.10.2013 р., знову вчинив умисний злочин.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу у зв`язку з її незаконністю ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання, застосувати до нього ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши від відбування призначеного вироком покарання.
Засуджений вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені його клопотання про застосування амністії, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки невірно тлумачить зазначений закон.
ОСОБА_6 вказує на те, що оскільки злочин за ч.2 ст.185 КК України за вчинення якого він в теперішній час відбуває покарання не є тяжким та особливо тяжким, він не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, і на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» він відбув більше однієї чверті призначеного строку основного покарання, то він підпадає під дію ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» і підлягає звільненню від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання, застосувати ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому 16.09.2015р. вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу.
Прокурор, який брав участь в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки ОСОБА_6 не підпадає під дію ст.3. Закону України «Про амністію у 2016 році».
Представник установи виконання покарань ОСОБА_8 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, поклався на розсуд колегії суддів.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи ОСОБА_6 щодо незаконності судового рішення, колегія суддів вважає не обґрунтованими такими, що не можуть бути задоволенні.
Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів особової справи, 16.09.2015р. суд Центрально - Міського району м.Кривого Рогу розглянув обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за його обвинуваченням у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який він скоїв в період іспитового строку.
Так, згідно ухвали Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 8.04.2014р., на підставі ст..ст.537, 539 КПК України, визначено остаточне покарання за вироками Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 09.09.2013р., яким його засуджено за ч.1ст.190, ч.3 ст.185 КК України(ар.пр.3) та Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 23.10.2013р. яким його засуджено за ч.1 ст.190 КК України (ар.пр.15) і виходячи з вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 3років позбавлення волі з застосуванням ст..75 КК України, за ст..76 КК України на нього покладенні певні обов`язки.
Враховуючи зазначені обставини суд Центрально - Міського району м.Кривого Рогу у вироку від 16.09.2015р. призначив засудженому покарання з застосуванням ст..71 КК України, за сукупністю вироків, приєднавши частково не відбуте покарання за попередніми вироками.
Ураховуючи наведене колегія суддів вважає що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком суду Центрально - Міського району м.Кривого Рогу від 16.09.2015р., призначене йому на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, одним з яких, а саме за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 9 вересня 2013р. його було засуджено за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Виходячи з приписів ст..3 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Ураховуючи наведене колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 не є особою, до якої можливо застосувати ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», тому його доводи в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, , колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2017р., якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4