Справа № 495/560/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Випасне, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, місце проживання якого: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В :
29.01.2018 року слідчий Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що 27 січня 2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливою метою та прямим умислом, направленим на напад з метою заволодіння чужим майном, маючи злочинний намір, виниклий в нього з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та можливе настання тяжких наслідків, заздалегідь підготувавшись, озброївшись сокирою та скривши своє обличчя під шапкою, діючи умисно, уникаючи можливості бути впізнаним, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув та увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вулиці Шабській, 36-А, в місті Білгород-Дністровський Одеської області. Далі ОСОБА_5 , тримаючи в руках та погрожуючи застосуванням сокири, відносно потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється фізичною особою підприємцем та власником даного магазину, почав витребувати в останньої грошові кошти. На вимогу ОСОБА_5 , підкріплену погрозою спричинення тілесних ушкоджень, наявною в останнього в руках сокирою, потерпіла ОСОБА_7 , передала з рук в руки ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 800 гривень, банкнотами з різними номіналами. В ході вчинення розбійного нападу ОСОБА_5 , із застосуванням погрози насилля, заволодів грошовими коштами в сумі 800 гривень, після чого з місця події зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у інше приміщення.

29.01.2018 року у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення повідомлений про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні вину свою визнав та частково підтвердив обставини, зазначені у клопотанні, у зв`язку із тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення даного клопотання та просив суд визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, сам повідомив про скоєний злочин, щиро розкаявся, співпрацює зі слідством, має постійне місце проживання.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, за даним фактом 28.01.2018 року було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000271, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
29.01.2018 року у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення повідомлений про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Випасне, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, місце проживання якого: АДРЕСА_1 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України визнав.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у інше приміщення, яке відповідно до ч.3 ст.187 КК України тягне за собою кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Отже, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

За твердженням слідчого, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є ризик того, що він може:
- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_5 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 судом береться до уваги вагомість доказів, що обґрунтовують відповідні обставини; тяжкість покарання; його вік; він має місце проживання; раніше не судимий; має задовільний стан здоров`я, не перебуває у шлюбі, не має утриманців, офіційно не працевлаштований, не має нерухомого та рухомого майна на території міста та району.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування та у суді.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати місце свого проживання цілодобовостроком до 28.03.2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за викликом;
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції здійснювати профілактичний нагляд за ОСОБА_5 , для недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме те, що працівники Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Направити ухвалу до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 29.01.2018 року о 16:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1