В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "03" липня 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді кухаря в церкві «Скінія», заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні малолітню дитину, раніше судимої 06.02.2012 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 1700 грн., 21.04.2015 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 10.05.2014 року приблизно о 22-00год., перебуваючи в дома, на запрошення у своєї знайомої, ОСОБА_6 , 1980 р.н., за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_6 в той момент перебувала в іншій кімнаті, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення 5(п`яти) золотих монет, 900-ї проби, 21 карат, по 8(вісім) грамів кожна, загальною вартістю 17056,40 (сімнадцять тисяч п`ятдесят шість гривень сорок копійок) грн., які належать ОСОБА_6 .

Здійснюючи свої наміри, ОСОБА_4 , відкрила верхню шухляду, дерев`яної тумбочки, яка знаходиться в прихожій, у кв. АДРЕСА_3 , за вище вказаною адресою, та скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів викрала 5(п`яти) ідентичних золотих монет, 900-ї проби, 21 карат, по 8(вісім) грамів кожна, з наступним надписом на кожній: з одного боку монети, «1 фунт», а з іншого боку, «Фотографія короля Едуарда та штамп Єгипту», які знаходилися у мішечку, темно-синього кольору, у вище зазначені шухляді. Після цього, ОСОБА_7 поклала даний мішечок з 5(п`ятьма) монетами собі у рюкзак з матеріалу чорного кольору, який знаходився у прихожій на тумбочці, у вище зазначеній квартирі, тим самим спричинивши матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 17056,40 (сімнадцять тисяч п`ятдесят шість гривень сорок копійок) грн.

В подальшому, викраденими золотими монетами, у кількості 5(п`яти) штук, ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, а саме, заклала викрадене майно у відділення ломбарду «Скарбниця», а виручені грошові кошти витратила на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 18.05.2014 року, приблизно о 22-00год. ОСОБА_4 , перебуваючи в дома, на запрошення у своєї знайомої, ОСОБА_6 , 1980 р.н., за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_6 в той момент перебувала в іншій кімнаті, а саме, розмовляла по-телефону, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , вчиненого повторно.

Здійснюючи свої наміри, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, повторно викрала чотири золотих ланцюжки та золотий хрестик:

-2 (два) пошкоджених золотих ланцюжки, 750 проби, загальною вагою 2,62 грами, загальною вартістю 1278,88 (одна тисяча двісті сімдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок) грн.;

-2 (два) пошкоджених золотих ланцюжки, 585 проби, загальною вагою 8,36 грами, загальною вартістю 3341,07 (три тисячі триста сорок одна гривня сім копійок) грн.;

-золотий хрестик (царапаний), 750 проби, загальною вагою 1,06 грами, вартістю 519,50 (п`ятсот дев`ятнадцять гривень п`ятдесят копійок) грн.,які знаходилися на дерев`яній тумбочці, у прихожій квартири АДРЕСА_3 , за вище вказаною адресою та належать ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_7 поклала вище зазначене викрадене майно собі у рюкзак з матеріалу чорного кольору, який знаходився у прихожій на тумбочці, В подальшому, викраденим майном ОСОБА_7 розпорядилася на власний розсуд, а саме, заклала викрадене майно у відділення ломбарду «Комод», а вилученні грошові кошти, витратила на власні потреби, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 5139 грн. 45 коп..

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою визнала повністю та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, протиправні діяння, які ставляться їй в провину, вона не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

Крім того, ОСОБА_4 вказала, що з потерпілою ОСОБА_6 вони були знайомі з 2014 року, були подругами. В період вчинення ОСОБА_4 злочину остання постійно вживала наркотики, поведінка була неадекватна. У зв`язку з скрутним матеріальним становищем ОСОБА_4 викрала у потерпілої 5 золотих монет, хрестик та золотий ланцюжок, які потім здала до ломбарду, а кошти використала для власних потреб.

Після цих подій ОСОБА_4 пройшла лікування від наркотичної залежності, влаштувалась на роботу. Працює з листопада місяця 2016 року на посаді кухаря у церкві «Скінія». ОСОБА_4 пояснила, що зміна її правової позиції щодо визнання вини пов`язано з тим, що попередній захисник наполягав на тому щоб обвинувачена не визнавала вини.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнала в повному обсязі, при цьому зазначила, що вони з потерпілою намагались укласти угоду так як обвинувачена мала намір відшкодувати потерпілій завдані збитки однак на той час сторони не змогли погодити суму завданого збитку.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась була повідомлена належним чином про день та час судового засідання, про причини не явки суду не повідомила.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів, допитом обвинуваченої, матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні таємного викраденні чужого майна (крадіжці) та кваліфікує ці її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні таємного викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно та кваліфікує ці її дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, її вік, ставлення до вчиненого правопорушення, її особу- яка раніше судима, працюючої на посаді кухаря церкви «Скінія», заміжня, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, її майновий стан, стан здоров`я, соціальні зв`язки, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинувачену, її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити їй покарання за вчинені кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі, однак з урахуванням обставин вчинених кримінальних правопорушень, її ставлення до наслідків своїх протиправних дій, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливі без ізоляції від суспільства, та вважає за можливезвільнити її від покарання з випробувальним терміном.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України та ч. 1 ст. 326 КПК України підлягає задоволенню.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 70, 75,76 КК України, ст. ст. 129, 317, 326, 349, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-за ч.2 ст. 185КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупність кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим призначивши остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, поклавши на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 40 746 грн. 12 коп. відповідно до цивільного позову.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: