Номер провадження: 11-кп/785/646/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0004698 від 04.06.2014 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізмаїл, Одеської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 10.04.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 289 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,
засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10.04.2014 року, та остаточно призначене покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
Виправданий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 304 ч.1 КК України, в зв`язку з недоведеністю.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Овідіополь Одеської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,
засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі.
Виправданий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 304 ч.1 КК України, в зв`язку з недоведеністю.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Каушани Республіки Молдова, громадянин Молдови, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , на території України постійного місця мешкання не має, раніше не судимий,
засуджений за:
- ст.187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі;
- ст.185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі
На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
ВСТАНОВИВ:

Зазначеним вирок суду ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_12 , засуджені за те, що за попередньою змовою на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , 04.06.2014 року, приблизно о 01:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_13 , який стояв в районі трамвайної зупинки маршруту № 18 «Куликове поле» в місті Одеса, відволікши увагу потерпілого ОСОБА_13 , раптово вирвав з його рук барсетку і став тікати. Потерпілий ОСОБА_13 почав переслідувати ОСОБА_11 , однак біля кіоску де знаходилися ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , обвинуваченим ОСОБА_11 були заподіяні потерпілому ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, при цьому ОСОБА_12 вилучав викрадені речі а ОСОБА_10 спостерігав за навколишнім станом. Подолавши опір потерпілого, обвинувачені з заволоділи майном потерпілого на загальну суму 5570 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд.
Крім того, 04.06.2014 року, приблизно 03:00 год., неповнолітній ОСОБА_12 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, біля трамвайної зупинки маршруту № 18, розташованої на «Куликовому полі» в місті Одеса, під час конфлікту, який виник між ОСОБА_10 і ОСОБА_14 , під час якого у останньої випав її мобільний телефон марки «Нокіа Х1», таємно, повторно заволодів майном потерпілої на загальну суму 600 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_15 не оскаржуючи встановлені у вироку суду обставини справи та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст.. 69 КК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що кримінальне правопорушення ним було скоєне у неповнолітньому році, а також те, що він визнав вину у вчиненому правопорушенні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, так як під час досудового розслідування не був допитаний свідок, не була проведена дактилоскопічна експертиза, не проводилося впізнання.

Також в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 вказує на те, що суд при призначені покарання не врахував його особу та стан здоров`я, зокрема, що він 15 років хворіє гіпотитом Ц, та має на утриманні родину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та призначити йому мінімальне покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та співпрацював зі слідством, а також даним про його особу, а також стану здоров`я, який значно погіршився, .

Захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , просить вирок Приморського районного суду м. Одеси в частині визнання ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України скасувати та провадження в цій частин закрити у зв`язку з недоведеністю, а також просить призначити ОСОБА_12 за ст. 185 ч. 2 КК України більш м`яке покарання, обмежившись відбутим строком, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як органами досудового розслідування не надано доказів, які б вакували на причетність ОСОБА_12 до розбійного нападу, суд не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_12 не застосовував ушкоджень потерпілому, майном потерпілого не заволодівав, потерпілим не зазначено хто саме його обшукував.

Також в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , вказує, що суд при призначені покарання ОСОБА_12 безпідставно встановив обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення ОСОБА_12 злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також суд не встановив обставину, що пом`якшує покарання, зокрема, вчинення злочину неповнолітнім, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушенні та особі обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_10 , просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_10 не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, посилаючись на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам кримінального правопорушення, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про корисливий мотив ОСОБА_10 , про вступ в злочинну змову, а також не встановлено обставин розпорядження майном потерпілого ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_11 , який підтримав свою апеляційну скаргу та інші апеляційній скарги, ОСОБА_10 , який підтримав свою апеляційну скаргу, свого захисника та інші апеляційній скарги, ОСОБА_12 , який підтримав свою апеляційну скаргу, свого захисника та інші апеляційній скарги, захисника ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу, апеляційну скаргу підзахисного та інші апеляційній скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, апеляційну скаргу підзахисного та інші апеляційній скарги,прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_12 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

В апеляційних скаргах не оспорюєьбся доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні таємного викрадання майна у потерпілої ОСОБА_14 .

Так, факт вчинення за попередньою змовою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 нападу на потерпілого ОСОБА_13 з метою заволодіння майном потерпілого, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_13 , підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_13 , які є прямими доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що 04.06.2014 року, приблизно біля часу ночі, був на зупинці Куликове поле, в м. Одесі, де до нього підійшов, раніше не знайомий йому ОСОБА_11 та попросив запалити. Відкривши барсетку, ОСОБА_11 штовхнув його, вирвав барсетку і побіг. Він побіг за ним. Було темно, зупинився за кіоском та отримав удар в праву сторону голови, він впав, частково втратив свідомість, але відчув як хтось з обвинувачених стягували годинник та діставала мобільний телефон з кишені. Коли освідомився, піднявшись вибіг на світло шукати допомоги, але обвинувачені, всі троє, стали його переслідувати. Тікаючи в напрямку вул. Піроговської він спіткнувся і впав, хтось із обвинувачених став бити його по тулубу ногою, а потім ОСОБА_11 два рази вдарив по обличчю і зламав ніс та почав душити, ОСОБА_12 став обшукувати кармани, після чого той витягнув гаманець, а ОСОБА_11 спричиняти тілесні ушкодження і душити, від чого він частково втрачав свідомість. Забравши гаманець обвинувачені побігли в сторону «Куликового поля»
Такими чином, з показань потерпілого ОСОБА_13 вбачається роль кожного обвинуваченого, зокрема ОСОБА_11 заподіював тілесні ушкодження, ОСОБА_12 вилучав викрадені речі, а ОСОБА_10 спостерігав за навколишнім станом.
Показання потерпілого ОСОБА_13 підтверджуються протоколом огляду місця події від 04.06.2014 року, протоколом огляду предметів від 19.06.2014 року, протоколом огляду предметів від 04.08.2014 року, висновком експерта №629 від 07.08.2014 року.

З висновку експерта №629 від 07.08.2014 року вбачається, що на одязі вилученого під час затримання обвинувачених, зокрема на спортивній куртці, що належить ОСОБА_12 та светрі, що належить ОСОБА_10 , виявлена кров людини, що співпадає з групою крові ОСОБА_13 .
Зазначені докази судом першої інстанції також були досліджені безпосередньо в судовому засіданні та обґрунтовано покладені в обґрунтування вироку.

Крім того, при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_11 не заперечував, що напав та застосовував до потерпілого насильство з метою заволодіння його майном.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дослідив докази по справі в повному обсязі, оскільки при судовому розгляді від обвинуваченого та його захисника при вирішені питання щодо можливості завершити з`ясування обставин справи та перейти до дебатів клопотань про дослідження будь-яких інших доказів не надходило.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неповноти та необ`єктивності судового розгляду є надуманими та голослівними.

Апеляційний суд вважає, що у вироку суду зазначеним доказам дана правильна оцінка, як належним, допустимим, достовірним та достатнім, так як показання потерпілого та висновку експерта висновком експерта №629 від 07.08.2014 року, повністю узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються іншими зазначеними доказами та встановленими судом обставинами кримінального правопорушення.

При цьому, показання потерпілого та висновок експерта висновком експерта №629 від 07.08.2014 року обґрунтовано визнані судом першої інстанції достовірними та не викликають сумніву у суду апеляційної інстанції, а також спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він злочин вчиняв самостійно, не за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

В апеляційних скаргах не зазначено, а під час їх розгляду апеляційному суду не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів показання потерпілого та висновок експерта.

Доводи апеляційних скарг про те, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не застосовували насильство до жодної особи,не мав наміру на заволодіння чужим майномє неспроможними, оскільки як встановлено, вони приймали участь у розбійному нападі, зокрема ОСОБА_10 вилучав викрадені речі та ОСОБА_12 спостерігав за навколишнім станом.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до| положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів та особу кожного.

Відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , а саме: стан його здоров`я
Відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції встановив відсутність обставини обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 .

Відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 , а саме: вчинення злочину неповнолітнім.
У відповідності до вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив наявність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 а саме: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65- 67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченим Шляхтенюку, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зокрема обвинуваченому ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, обвинуваченому ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, обвинуваченому ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження ними нових злочинів.
Доводи в апеляційних скарг обвинувачених та захисників про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував особи обвинувачених та усі обставини, що пом`якшують покарання, а також те, що призначене покарання є занадто суровим, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особи обвинувачених, в тому числі зазначені в апеляційних скаргах, а також визнанні обставини, що пом`якшують покарання, зазначені в апеляційних скаргах.
Покарання, призначене судом першої інстанції у вигляді позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та попередження вчинення ними нових злочинів.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, оскільки в апеляційних скаргах не наведено жодних обставин, які суд не врахував би при призначенні покарання, передбачених законом підстав для зміни вироку суду в частині звільнення обвинувачених від відбування покарання не вбачається.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у вироку суду, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахуваний обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.06.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироку законної сили, тобто до 07.11.2017 включно,

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 ,- залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2017 року, яким ОСОБА_10 засуджений за ст.ст. 187 ч. 2, 71 КК України, до 8 років позбавлення волі та виправданий за ст.. 304 ч.1 КК України, в зв`язку з недоведеністю, ОСОБА_11 за ст.187 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі та виправданий за ст.. 304 ч.1 КК України, ОСОБА_12 засуджений за ст.ст.187, 185 ч. 2, ст.70 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали буде оголошений 14.11.2017 року, о 14:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2