Справа № 495/8930/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.12.2017 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0002577 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 2 ст.152 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважав, що він відповідає вимогам КПК України, здійснити виклик до суду потерпілого, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування. Крім того, просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 08.01.2018 року.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє до 12.02.2018 року включно.

Потерпіла ОСОБА_5 з клопотанням прокурора про продовження міри запобіжного заходу погодилась.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні з клопотанням про міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не погодився та пояснив, що в нього вдома хвора мати яка потребує догляду в зимовий період, він зобов`язується працювати та не переховуватись від правоохороних органів та чинити тиск на потерпілу та свідків.

Заслухавши думку учасників процесу та встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Обвинувальний акт підсудний Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його повернення не вбачається.

Здійснити виклик обвинуваченого, потерпілої, свідків у судове засідання для їх допиту.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє до 08.01.2018 року включно, оскільки досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, на даний час по кримінальному провадженню не допитані потерпіла, свідки, у зв`язку з чим останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд, керуючись п.1 ч.4 ст.183 КПК України, доходить висновку про неможливість визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314-317, 369, 371, 372 КПК України, - суд
ПОСТАНОВИВ:

Запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, вважати продовженим на 60 днів, тобто до 12.02.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: