Справа №473/2997/17 18.04.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/271/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001427 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 листопада 2017 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, який має базову загально-середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 26 травня 2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

-визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить призначити менш суворе покарання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 9 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2017 року та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого. Висловлює незгоду з вироком суду першої інстанції, оскільки вважає, що призначене покарання є надто суворим.

Зазначає, що із самого початку співпрацював зі слідством та щиросердечно кається в скоєному.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
18 липня 2017 року біля 3 години 00 хвилин в с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_6 через незачинені двері проник до житлового приміщення домоволодіння АДРЕСА_3 , де, з корисливих мотивів, з метою збагачення, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав гроші у загальній сумі 3000 гривень, належний ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, 16 серпня 2017 року біля 3 години 00 хвилин в с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, увійшов з дозволу власника ОСОБА_9 до буд. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що його дії несуть відкритий характер, з житлової кімнати відкрито викрав полімерний пакунок, в якому знаходились грошові кошти в сумі 9540 гривень, які він витратив на власні потреби, чим завдав ОСОБА_9 матеріальний збиток в сумі 9540 гривень.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційний скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень) за обставин, наведених у вироку, доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, що, як і кваліфікація дій за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, апелянтом не оспорюється, внаслідок чого, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання за № 7 від 24 жовтня 2003 року (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи, тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом відповідно до вимог ст. 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до встановленої ст. 12 КК України класифікації злочинів є тяжкими злочинами, сукупність усіх обставин, що характеризують дані злочини, які є умисними, корисливими, особистості обвинуваченого, його умови життя, соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними, вік, задовільну характеристику за місцем проживання, наявність непогашеної судимості за вчинення злочину проти власності, вчинення злочину в період іспитового строку, обставин, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, не встановлення обставин, які пом`якшують покарання.
Покарання за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України призначено у мінімальних межах установлених санкціями.
Належним чином судом першої інстанції також умотивовано застосування ст. 71 КК України.

Рішення суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на визначений у вироку строк є вірним і достатньо умотивованим, воно узгоджується з вимогами кримінального закону, відповідає меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З цими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

За наведеного, є безпідставними твердження апелянта щодо суворості призначеного йому покарання.

Як свідчать досліджені судом докази, обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та частково визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Дані, які б свідчили про висловлювання ним жалю з приводу вчиненого, відсутні.

Також відсутні дані і щодо активного сприяння обвинуваченим розкриттю злочинів.

За такого, посилання апелянта щодо каяття та активному сприянні розкритті злочинів, є також безпідставними.

Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 листопада 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: