УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/92/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
представника потерпілої: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, не судимого,
- за ч. 1 ст. 115 КК України на 9 (дев`ять) років позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 16.11.2016 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 4065 (чотири тисячі шістдесят п`ять) гривень матеріальної шкоди та 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 6086 (шість тисяч вісімдесят шість) грн. 26 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні молекулярно-генетичної експертизи.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
- марлеві тампони, пару шкарпеток, металеву лямку, ніж, колготи чорного кольору, труси сірого кольору, светр чорного кольору, бюстгальтер фіолетового кольору, зразок волосся, передані в камеру зберігання речових доказів Житомирського районного відділення поліції ГУНП в Житомирській області, знищити;
- дві сережки з металу жовтого кольору, мобільний телефон "Леново", передані на зберігання потерпілій ОСОБА_11 , залишити в її розпорядженні;
- зрізи нігтьових пластин, змиви з рук, змив з обличчя, зберігати в матеріалах справи.
в с т а н о в и л а:
Як встановив суд, 15.11.2016 близько 22 години ОСОБА_8 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 перебували у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , де між ними раптово виникла суперечка, під час якої ОСОБА_8 наніс удари руками в область обличчя та тулуба ОСОБА_12 , і в нього виник умисел на її вбивство.
Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_8 в той же вечір близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні кухні вищевказаного будинку, взяв кухонний ніж та, тримаючи його в руці, з метою умисного вбивства підійшов до ОСОБА_12 та із значною силою прикладання умисно наніс їй один удар ножем в область грудної клітини справа і два удари в область задньої та передньої частини шиї, тим самим на ґрунті неприязних відносин умисно вбив ОСОБА_12 .
Смерть ОСОБА_12 настала від різаної рани шиї, яка ускладнилась гострою крововтратою і при житті має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, в ході умисного вбивства ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_12 рану по передній поверхні грудної клітини справа, що при житті має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; рану по задній поверхні шиї, синці та садна на правій руці, плечі, обличчі та шиї, що при житті мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію та доведеності його вини, вважає що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Вважає, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, безпідставно врахував обставину, яка пом`якшує його покарання щире каяття, в той час, коли під час судового розгляду, ОСОБА_8 давав показання про те, що не пам`ятає обставин вбивства ОСОБА_12 ..
Також зазначає, що суд не в повній мірі врахував те, що злочин належить до категорії особливо тяжких та спрямований проти життя особи. Спосіб вчинення злочину - свідчить про його жорстокість та вказує на зухвалість обвинуваченого і його підвищену суспільну небезпечність.
Зазначає, що судом залишені поза увагою негативні обставини, що характеризують особу обвинуваченого, а саме спроба ОСОБА_8 приховати сліди злочину, перемістивши труп ОСОБА_12 із будинку на вулицю, а знаряддя вбивства взагалі викинув на покрівлю будинку.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч.1 ст. 115 КК України 12 (дванадцять ) років позбавлення волі.
З мотивувальної частини вироку виключити пом`якшуючу обставину щире каяття.
В решті вирок залишити без змін.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_11 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, вважає вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 незаконним і необґрунтованим, внаслідок його м`якості.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що вона просить скасувати вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України та вирішення цивільного позову. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити йому більш суворе покарання в межах максимального розміру визначеного санкцією ч. 1 ст. 115 КК України та задовольнити її цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в повному обсязі.
На підтвердження наводить доводи, що співпадають з доводами апеляційної скарги прокурора.
Зазначає, що висновки суду про те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся, а вчиненню злочину сприяла провокаційна поведінка потерпілої не мають нічого спільного із фактичними обставинами справи та є помилковими.
Також, вважає, що суд безпідставно частково задовольнив її цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_8 спочатку його визнав в повному об`ємі, а відмовився від своєї позиції та визнав частково лише при дослідженні доказів.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію та доведеності його вини, вважає що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню в частині визначення моральної шкоди, яка встановлена судом в розмірі 300 000 грн.
Зазначає, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди не враховані вимоги розумності і справедливості, обвинувачуваний не заперечував проти задоволення цивільного позову, але задоволена судом сума моральної шкоди та призначене покарання, ставлять його в становище, в якому він не зможе відшкодувати шкоду в такій сумі.
Просить вироку суду щодо ОСОБА_8 в частині задоволення моральної шкоди в цивільному позові змінити, встановити розмір моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 в сумі 100 000 грн.
В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора та представника потерпілої які підтримали апеляційні скарги сторони обвинувачення, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримала апеляційну скаргу сторони захисту та заперечила проти апеляційної скарги прокурора та потерпілої, провівши часткове дослідження доказів, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора та потерпілої підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтами не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.
ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий умисний злочин наслідком якого стала смерть молодої жінки, даний злочин він вчинив у стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції на думку колегії суддів зазначені обставини у повній мірі не врахував, хоча і послався на них у вироку, а також залишив без уваги і думку потерпілої, яка наполягала на найсуворішому покаранні.
Без належної оцінки судом залишилась і обставини та спосіб вчинення злочину, в тому числі заподіяння поряд з іншими тяжкими тілесними ушкодженнями, різаної глибокої та довгої рани передньої поверхні шиї, фактично в присутності у будинку малолітніх дітей.
Згідно зі ст. 66 КК щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного.
Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.
Щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.
Даних про таку оцінку ОСОБА_8 своїх дій у матеріалах справи не має.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до показань ОСОБА_8 - обставин злочину він не пам`ятає, не зміг пояснити обвинувачений чому він викинув ножа та іншу свою поведінку після вчинення вбивства, а зокрема, чому він переміщав тіло з будинку та двору про, що вказують сліди волочіння.
Зазначені обставини на думку колегії суддів свідчать про безпідставне врахування судом такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття, оскільки ОСОБА_8 враховуючи його поведінку після вчинення вбивства та його позицію на досудовому розслідуванні та у суді належної критичної оцінці своєї протиправної поведінки через визнання вини, висловлення жалю і готовності нести кримінальну відповідальність не висловлював.
Саме по собі визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , що на думку колегії зроблено під тиском зібраних по справі доказів не може бути розцінене як щире каяття, а позиція обвинуваченого про те, що він не пам`ятає обставин, хоча при проведенні слідчого експерименту чітко показував як вчинив злочин, як переміщав тіло, а у суді не заперечував що викинув ножа, витягнув тіло потерпілої на вулицю, не є нічим іншим як намаганням применшити свою вину, приховати не вигідні для себе обставини.
Так, згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 20.12.2016 р. № 462 ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки будь-якими психічними захворюваннями не страждав, та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував.
Не може колегія суддів погодитись і з висновком суду про врахування віктимної поведінки самої загиблої, як вказав суд - «перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спровокувала обвинуваченого на агресивні дії».
Зазначені висновки суду очевидно суперечать матеріалам справи, оскільки малолітній ОСОБА_13 не був очевидцем цих подій, а лише чув сварку та не знав, хто був її ініціатором та її причину, а сам обвинувачений вказував, що не пам`ятає цих подій і стверджував, що потерпіла у той вечір його не била.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України колегія суддів з врахуванням встановлених судом першої інстанції обставин, що обтяжують його покарання, а також даних про його особу, думки потерпілої вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Що стосується розміру відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 , то колегія суддів вважає її обґрунтованою належним чином судом першої інстанції.
Враховуючи характер кримінального правопорушення, ступінь вини, глибину фізичних та моральних страждань, які зазнала ОСОБА_11 втративши дочку, вимоги розумності та справедливості колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру грошового відшкодування на чому наполягає захист, а також і для задоволення позовних вимог у повному об`ємі про, що просить потерпіла.
Не є підставою для зменшення розміру відшкодування на думку колегії суддів і та обставина, що на утриманні потерпілої залишилося лише двоє з чотирьох малолітніх дітей її дочки, оскільки зазначені обставини не є визначальними при визначенні розміру моральної шкоди.
Доводи потерпілої про необхідність задоволення позову в повному об`ємі з підстав його визнання обвинуваченим суперечать матеріалам справи, оскільки обвинувачений в ході розгляду кримінального провадження визнав позов частково, рішення судом про не дослідження доказів щодо цивільного позову у зв`язку з його визнанням, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України не приймалось.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційні скарги прокурора який брав участь у справі та потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.
Постановити новий вирок за яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання 11 (одинадцять) років позбавлення волі.
З мотивувальної частин вироку виключити пом`якшуючу обставину щире каяття.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: