Справа № 461/6399/17
Провадження № 1-кс/461/6304/17
УХВАЛА

Іменем України

18.09.2017 року

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт транспортного засобу у кримінальному провадженні № 0000724 від 12.09.2017 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2017 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт транспортного засобу у кримінальному провадженні № 0000724 від 12.09.2017 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вказано у клопотанні, 12.09.2017 року, приблизно о 16 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп (555 км + 620 м) автомобіль IVECO-35S11 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП ОСОБА_6 загинув.

Слідчий зазначає, що транспортний засіб IVECO-35S11 реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений під час огляду місця події, пошкоджений автомобіль необхідний органу досудового розслідування для проведення необхідних експертиз. Просить слідчого суддю накласти арешт на транспортний засіб як на речовий доказ та визначити місцем зберігання автомобіля територію ПП «Програмсервіс».

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб та заборонити проведення з ним обліково-реєстраційних операцій.

Однак, за межі повноважень слідчого судді виходить вирішення питання про визначення місця зберігання арештованої речі. Зберігання речових доказів здійснюється органом досудового розслідування відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 1911.2012 р. № 1104.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт транспортного засобу у кримінальному провадженні № 0000724 задовольнити.

Накласти арешт та заборонити проведення обліково-реєстраційних операцій з автомобілем IVECO-35S11 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1