Справа № 517/381/17
Провадження № 1- кс/517/53/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Захарівка клопотання слідчого СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.11.2009 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст.304, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

- 14.05.2012 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.357, ст.ст.71, 72 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

- 06.11.2012 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.02.2017 року за відбуттям терміну покарання, -

ВСТАНОВИВ:
До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.152 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження № 0000049 від 20.02.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України.

Згідно клопотання вбачається, що 20.02.2017 біля 16.00 годин, ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, згідно довідки Одеського обласного бюро судмедекспертизи № 268 від 21.03.2017, проходив поблизу с. Єлизаветівка Захарівського району Одеської області, де зустрівся з мешканкою даного села ОСОБА_7 . Маючи умисел на зґвалтування вказаної громадянки, погрожуючи вчиненням насильства, накинувся на неї, при цьому силою стягнув джинсові брюки і нижню білизну ОСОБА_7 , та силою тримаючи її рукою за шию розвів останній ноги, намагаючись вступити з нею в статеві зносини, але свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку експерта № 15 від 21.02.2017 у ОСОБА_7 захворювань статевих органів не має. У ОСОБА_7 є тілесні ушкодження у виді синців (два) на внутрішній поверхні внутрішнього стегна в середній третині. Дані ушкодження могли бути спричинені пальцями кісті при насильному розведені стегон і в час як вказано в постанові про проведення експертизи. Синці не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а мають незначні, швидкоплинні наслідки не більше, як 6 днів та по цьому критерію п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкої тяжкості.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується за ч. 1 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України.

21.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України, а саме замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування. Підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість не визнав.

08.09.2017 ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 30.08.2017 про дозвіл на затримання з метою приводу.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у замаху на вчинення умисного злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, раніше неодноразово судимий, даний злочин вчинив в період непогашеної судимості, свою винуватість не визнав. Також, підозрюваний не має постійного місця роботи, за місцем реєстрації в с. Йосипівка Захарівського району Одеської області не проживає, не одружений, після повідомлення йому про підозру зник та місце його перебування було невідоме.

Вказані обставини, на думку ініціатора клопотання, свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші злочини.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 підтримав вимоги, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні тапросив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у замаху на вчинення злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років. Крім того, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період непогашеної судимості, не має постійного місця роботи, за місцем реєстрації в с. Йосипівка Захарівського району Одеської області не проживає, веде кочовий спосіб життя, місце перебування його було не відоме, тому може і надалі переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші злочини, перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання пояснив, що винуватим себе, у вчиненні злочину, який зазначено у повідомленій підозрі, не визнає. Заперечує щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що слідчий суддя може обмежитися більш м`яким запобіжним заходом.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , при розгляді клопотання заперечував щодо його задоволення вважає, що для запобігання ризику достатньо буде застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження № 0000049 від 20.02.2017, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 20.02.2017 до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_7 про те, що 20.02.2017 біля 16 год., невстановлена особа, на околиці с. Єлизаветівка Захарівського району Одеської області, супроти волі ОСОБА_7 , яка знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, з використанням безпорадного стану останньої, намагався вступити з нею у статеві зносини, кваліфікація злочину ч. 1 ст.15, ч.1 ст.152 КК України (а.п.8).

З протоколу прийняття заяви вбачається, що ОСОБА_7 подала заяву про вчинення щодо неї злочину (а.с.9).

21.07.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.15, ч.1 ст.152 КК України ОСОБА_5 (а.с. 49-53).

ОСОБА_5 , допитаний в якості підозрюваного 21.07.2017, винуватим себе у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру не визнав (а.с.54-55).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_7 про обставини вчинення злочину (а.с. 10-11), протоколом огляду місця від 20.02.2017 з фототаблицями (а.с. 12-19), висновком судово медичної експертизи № 15 від 21.02.2017 (а.с. 20), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.02.2017 (а.с.21-22), протоколами допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_10 від 21.02.2017, ОСОБА_11 від 03.03.2017, ОСОБА_12 від 21.02.2017 (а.с. 23-28), протоколами допиту свідків ОСОБА_13 від 03.03.2017, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 05.03.2017 (а.с. 29-36), висновком судово медичної імунологічної експертизи № 256 від 29.03.2017 (а.с.37-38), висновком судово медичної імунологічної експертизи № 184 від 06.04.2017 (а.с. 39-41), висновком судово медичної комісійної експертизи № 92 від 29.06.2017 (а.с. 42-45).

Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 замаху на злочин, передбачений ч.1 ст.15, ч.1 ст.152 КК, є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Слідчий суддя також вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та недостатність застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, для його запобігання з огляду на наступне.

Згідно вимоги про судимість ІЦ ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 06.11.2012 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.02.2017 року за відбуттям терміну покарання, судимість не погашена (а.с. 46-48).

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, судимість не погашена та не знята, в зв`язку з чим відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, внаслідок чого знову вчинив злочин.

Після оголошення ОСОБА_5 21.07.2017 підозри у вчиненні злочину у кримінальному провадженні № 0000049, відповідно до ст.135 КПК України, було здійснено виклик підозрюваного для прибуття до Захарівського ВП для проведення слідчих дій, а саме слідчим вручено ОСОБА_5 повістки на 24.07.2017 та 25.07.2017, про що свідчить підпис останнього на корінці повісток (а.с. 64, 66). Однак, ОСОБА_5 на виклики не з`явився по теперішній час, про поважні причини неприбуття не повідомив, місце перебування підозрюваного з 24.07.2017 по теперішній час не було встановлено.

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Йосипівською сільською радою, ОСОБА_5 зареєстрований в с. Йосипівка Захарівського району Одеської області, проте за місцем реєстрації не проживає та місце його перебування не відоме (а.с.63).

З рапортів о/у СКП Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 та інспектора Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 т.в.о. начальника Захарівського ВП від 27.07.2017 та 01.08.2017 відповідно вбачається, що в ході здійснення заходів, спрямованих на встановлення місця знаходження ОСОБА_5 встановлено, що останній зник у невідомому напрямку, місцезнаходження його невідоме (а.с. 56, 59).

Відповідно до протоколів допиту свідків ОСОБА_19 від 27.07.2017 та ОСОБА_20 від 01.08.2017 вбачається, що ОСОБА_5 відсутній за місцем свого проживання, оскільки переховується від поліції (а.с. 57-58, 60-61).

17.08.2017 слідчим, одночасно, було заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу та ухвалою слідчого судді від 30.08.2017 надано дозвіл на його затримання.

Крім того, ОСОБА_5 08.09.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який ним був вчинений 24.08.2017 року, тобто в період переховування від працівників поліції.

Відповідно до частини 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак і його продовження може бути застосовано щодо раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. При цьому слід враховувати визначені ст. 177 КПК ризики.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. С ч. 1, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, в силу приписів ст. 178 КПК України, також враховує тяжкість покарання за злочин, відповідальність за який передбачена до 5 років позбавлення волі, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вік та стан його здоров`я, негативну характеристику, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність постійного місця роботи.

За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину та вищевказаних ризиків і неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України та вважає доцільним обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, слід наголосити на тому, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 оголошено підозру 21.07.2017, досудове розслідування у кримінальному провадженні не зупинялося, а тому тримання під вартою не має перевищувати строку досудового розслідування тобто 21.09.2017.

Враховуючи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 13 діб терміном до 10 години 50 хвилин 21 вересня 2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копії ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: