Дата документу 11.12.2017

Справа № 334/5050/17
Провадження № 1-кп/334/579/17
УХВАЛА

Про призначення до судового розгляду

11 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002771 від 22 червня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Степове Ленінського району Хабаровського краю Російської Федерації, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судиму, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду. Вказана справа підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя. Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає. Справа має слухатися у відкритому судовому засіданні. Угод щодо визнання винуватості не укладалося. Просив призначити справу до судового розгляду.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Обвинувачена просила повернути обвинувальний акт прокуророві.

Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акта. Обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону: в адресі обвинуваченої не вказаний індекс, в тексті обвинувачення міститься формулювання « ОСОБА_6 вчинила злочин», що є передчасним висновком та суперечить вимогам ст.ст. 101, 94 КПК України; зазначене звання слідчого; не пронумеровано аркуші обвинувального акту; в розділі витрати на залучення експерта безпідставно подається відсутність вартості; обвинувальний акт підписаний прокурором проте не скріплений печаткою юридичної особи; в обвинувальному висновку міститься висновки експертизи; не зазначено мотивів дій обвинуваченої. Просив повернути обвинувальний акт прокуророві для усунення недоліків.

Заслухавши пояснення прокурора, потерпілої, обвинуваченої, захисника, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Згідно з обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження судом не встановлено.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1.фактичних обставин кримінального правопорушення;

2.правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3.формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Європейській конвенції з прав людини, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, на яке міститься посилання у клопотанні захисника, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.

При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення не викликає сумнівів.

Суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 складений без грубих порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для повернення його прокуророві.

За таких обставин суд повертати обвинувальний акт прокуророві нема підстав.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя до 09.00 год. 18 грудня 2017 року.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокуророві.

Повний текст ухвали буде оголошений 14 грудня 2017 року о 16.50 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1