Номер провадження: 11-кп/785/1352/17
Номер справи місцевого суду: 504/2165/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_3 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.10.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рубіне Маріїнського району Кемеровської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:
Вищевказаним вироком суду, стосовно ОСОБА_4 затверджено угоду про визнання винуватості від 19 червня 2017 року, укладену між ним та прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000311 від 26 квітня 2017 року.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом зазначеного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з обвинуваченого судові витрати на користь держави на залучення експерта для проведення вибухотехнічної експертизи у розмірі 790 (сімсот дев`яносто гривень) 96 коп.
Вирішено долю речових доказів.
Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.

23.04.2017 року, знаходячись разом з ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_2 , в багажному відділенні під запасним колесом свого автомобілю «ВАЗ 2107» державний номер « НОМЕР_1 », виявив поліетиленовий пакет, в якому знаходились три гранати моделі «Ф1» та три запали до них, які він, не маючи на те законного дозволу, присвоїв та відніс до своєї квартири, де став їх незаконно зберігати.
26.04.2017 року о 07 год., під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області, за місцем проживання ОСОБА_4 , в приміщенні коридору в нижній тумбочці було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет марки «СOMSERV», в якому знаходились три гранати «Ф-1», які мали маркування у вигляді напису «3862запали до них «УЗРГМ», які мали маркування у вигляді напису «140-77УЗРГМУЗЧП», «386-171-77», які ОСОБА_4 зберігав без мети збуту, не маючи на це передбаченого законом дозволу.
Згідно з висновком експерта №65В від 28.04.2017 року, надані на дослідження предмети є трьома корпусами ручних осколкових гранат «Ф-1», трьома уніфікованими запалами ручних гранат модернізованими «УЗРГМ». Надані на дослідження корпуси гранат «Ф-1» і запали «УЗРГМ» конструктивно сумісні, безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють три ручні осколкові гранати «Ф-1». Ручні осколкові гранати «Ф-1» являються вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів.
На вирок суду першої інстанції, заступником прокурора Одеської області ОСОБА_3 подана апеляційна скарга.

Перевіривши зміст апеляційної скарги прокурора та вирок суду першої інстанції, приходжу до висновків про таке.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Аналіз змісту угоди про визнання винуватості та змісту вироку суду першої інстанції показав, що покарання обвинуваченому призначено відповідно до угоди про визнання винуватості, а застережень, передбачених ч. 4 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні немає.

За таких обставин, вважаю, що прокурор, у даному випадку, не має процесуального права на подачу апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 376, 394, 469, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:
Відмовити у відкритті провадженняпо апеляційній скарзі заступника прокурора Одеської області ОСОБА_3 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.10.2017 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яким затверджена угода про визнання винуватості.

Копію ухвали з апеляційною скаргою повернути заступнику прокурора Одеської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2