АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кулаженці Пирятинського району
Полтавської області, яка зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши заставу у розмірі вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати 128000 грн.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що судом не враховані доводи прокурора, про те, що більш м`який запобіжний захід, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризику вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, так як вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, обставинами вчинення якого є збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого за місцем свого мешкання за грошові кошти. Звертає увагу на те, що домашній арешт не зможе запобігти ризику вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, так як вона здійснює свою злочинну діяльність за місцем свого мешкання. Крім того судом не враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, що в свою чергу може спонукати підозрювану до переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,з 12:00 год. до 08:00 год. наступного дня, окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, строком до 17 години 30 хвилин 14 січня 2018 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підтверджено наявність ризику у вигляді продовження здійснення незаконних операцій із наркотичним засобами, так як підозрювана не працює. Інший ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду не знайшов свого підтвердження, так як підозрювана хворіє на невиліковну хворобу, що підтверджується медичною довідкою із 16 міської клінічної лікарні, куди змушена щотижнево звертатися для отримання лікарських препаратів та здачі необхідних аналізів.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, підозрювану та її захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 09 червня 2017 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001618.

17 листопада 2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме, її умисні дії виразилися в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 16 листопада 2017 року; протоколом огляду від 16 листопада 2017 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 листопада 2017 року; протоколом допиту свідка від 22 червня 2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання.

Старший слідчий Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, на наявність ризику у вигляді продовження здійснення незаконних операцій із наркотичними засобами, так як підозрювана не працює, засобів для існування відсутні. Також слідчий суддя зазначив про недоведеність прокурором ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, який не знайшов свого підтвердження, так як підозрювана хворіє на невиліковну хворобу, що підтверджується медичною довідкою із 16 міської клінічної лікарні, куди змушена щотижнево звертатися для отримання лікарських препаратів та здачі необхідних аналізів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення відносно ОСОБА_6 про достатність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останньої ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4