справа № 158/278/16-к
п/с 1-кп/164/96/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 грудня 2017 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 29 червня 2017 року подання голови Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_8 задоволено, матеріали даного кримінального провадження передано на розгляд до Маневицького районного суду.
Під час проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні захисниками обвинувачених, кожним зокрема, було заявлено клопотання про повернення обвинувального прокурору, оскільки відсутнє належним чином інкриміноване обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а призначення справи до розгляду буде порушувати права обвинувачених на захист.
Обвинувачені підтримали клопотання та просили задовольнити.
Прокурор заперечила щодо задоволення клопотання захисників, оскільки вважає не доцільним повернення обвинувального акту, так як правова кваліфікація кримінального правопорушення може бути визначена під час судового розгляду, чим не будуть порушені права обвинувачених.
Заслухавши учасників судового процесу, кожного зокрема, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства, держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вироком Ківерцівського районного суду від 7 червня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , кожного зокрема, засуджено за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 7 червня 2017 року вищевказаний вирок було скасовано та ухвалено призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Суд апеляційної інстанції у своєму судовому рішенні зазначив, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Однак, як убачається зі зміненого обвинувального акту, погодженого 18 серпня 2016 року в.о.керівника Маневицької місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, зокрема, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення (а.с.99-105).
Так, згідно зі зміненим обвинувальним актом ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, у фабулі кримінального правопорушення, яке зазначено в цьому обвинувальному акті, зазначається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою застосували до потерпілого насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров`я.
Проте, згідно КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) кваліфікується за ст. 186 КК України, а ч.2 ст. 187 КК України це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у постанові в справі «Абрамін проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії»).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення ЄСПЛ у справі «Даллос проти Угорщини»», п.47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції».
Таким чином, для призначення справи до судового розгляду суд повинен пересвідчитись у доведенні до відома обвинуваченого деталей вчинення інкримінованого злочину в передбаченій законом формі. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У зв`язку з тим, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення відповідно до вимог Закону, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі право на захист, обвинувальний акт із додатками підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст. ст. 2, 91, 291, 314 КПК України, -
Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - задовольнити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий ОСОБА_1