Справа № 204/8265/17
Провадження № 1-в/204/169/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 засуджений за ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України
ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України.
В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити. В обґрунтування заявленого заявник зазначив, що він засуджений вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області до 7 років позбавлення волі, на теперішній час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому відбув більш ніж 1/2 строку покарання, довів своє виправлення, оскільки має сумлінну поведінку та ставлення до праці, має три заохочення, критично ставиться до скоєного злочину, повністю визнав свою провину в ньому, приймає участь у суспільно корисній роботі, має родину. Також зазначив, що відносно нього було поставлено питання на комісії про застосування щодо нього ст.82 КК України, проте він написав заяву до комісії, щоб вони не розглядали це питання, оскільки хотів доробити ремонт на електрощитовій. На даний час він доробив ремонт, тому і подав заяву сам.
Прокурор проти задоволення заяви заперечував, оскільки вважає, що засуджений передчасно подав заяву. Зазначив, що засуджений вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я, раніше вчиняв злочин, хоч і не має судимостей, не одружений та не працевлаштований. Також зазначив, що немає підтверджень того, що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

Представник установи просив суд задовольнити заяву, зазначив, що засуджений став на шлях виправлення, критично ставиться до скоєного діяння, має позитивну характеристику, залучений до праці, має до неї сумлінне ставлення, має три заохочення, мав стягнення, але вони погашені за плином часу. Також зазначив, що засуджений дійсно був направлений на комісію щодо розгляду питання про направлення подання щодо застосування ст.82 КК України, проте засуджений подав письмову заяву про незастосування щодо нього ст.82 КК України, оскільки хотів завершити ремонт, за власною ініціативою. На даний час засуджений ремонт закінчив, тому подав таку заяву самостійно.

Суд, вислухавши думку засудженого, прокурора та представника установи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг від 11.02.2016 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.09.2014 по 12.01.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 17.09.2014, кінець - 23.05.2021.

Станом на 12.01.2018 засуджений відбув більше половини строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією Дніпровської установи виконання покарань №4, ОСОБА_5 відбуває покарання у складі господарчої обслуги Дніпровської установи виконання покарань №4, за період відбування покарання характеризується позитивно, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має три заохочення, мав дисциплінарні стягнення, але вони погашені за плином часу, працевлаштований робітником бригади електриків установи, до праці ставиться сумлінно, виконує встановлені законодавством вимоги представників установи, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. Згідно вироку суду майнового позову не має.

Оцінюючи посилання прокурора в частині того, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що такі посилання спростовуються у сукупності наступним: характеристиками, які містяться в матеріалах справи, відповідно до яких засуджений вину усвідомив та глибоко кається, дослідженим вироком суду (за яким засуджений відбуває покарання), з якого вбачається, що засуджений ще на стадії судового розгляду визнавав себе винним, поясненнями самого засудженого, наданими ним безпосередньо у судовому засіданні, а також поясненнями представника установи, який зазначив, що засуджений став на шлях виправлення. Суд також оцінює ту обставину, що засуджений, маючи право на звернення до суду з клопотанням про застосування щодо нього ст.82 КК України, за власною ініціативою закінчив ремонт в установі, при цьому, відмовлявся в направленні матеріалів до суду і на комісії (про що свідчить копія виписки з протоколу комісії №22), та тільки після завершення ремонту звернувся з таким клопотанням, що також характеризує його ставлення до праці як сумлінне.

Ті обставини, що обвинувачений наразі не має місця роботи та не одружений, на які посилався прокурор, не є обставинами, які за КК України та відповідно до Пленуму ВСУ підлягають врахуванню при вирішенні питання про можливість застосувати ст.82 КК України щодо засудженого. Суд звертає увагу на те, що за ст.89 КК України, ОСОБА_5 несудимий.

ОСОБА_5 дійсно вчинив тяжкий злочин, проте, тяжкість злочину враховується судом при призначення обвинуваченому покарання, а для застосування ст.82 КК України від тяжкості злочину залежить лише частина відбутого засудженим покарання, яка дає йому право на пільгу, та право на таку пільгу відповідно до ст.82 КК України, обвинувачений отримав.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 , будучи засудженим за тяжкий злочин, відбув більше половини призначеного йому строку покарання,характеризується позитивно, має сумлінну поведінку та ставлення до праці, критичне ставлення до скоєного злочину та усвідомлення своєї вини, має заохочення, що у сукупності дозволяє зробити висновок про те, що він дійсно став на шлях виправлення, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню та невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі підлягає заміні на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392,537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року, строк невідбутої частини основного покарання на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1