УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2017 року м. Житомир
Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за адресою АДРЕСА_1 за місцем реєстрації ОСОБА_5 , мотивуючи це наступним.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що гр. ОСОБА_6 , має ряд магазинів по продажу ювелірних виробів. На протязі 2010- 2016 років не встановлені особи вчинили ряд крадіжок з проникненням у магазини, чим завдали останній значного матеріального збитку. З метою встановлення осіб які це скоїли, ОСОБА_6 , звернулась за допомогою до гр. ОСОБА_7 які познайомили її з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спільно з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи автомобілі марки «Мерседес Бенз» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 шляхом обману та зловживання довірою під приводом, що вони встановили особу яка скоїла вищевказані крадіжки у період з 2010 2016 роки, заволоділи грошовими коштами в сумі 30 тис. доларів США. Частина з вище вказаної суми була перерахована на рахунок ПАТ КП «Приват банк» № НОМЕР_3 , який належить гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та яка згідно із записами ДРАЦС являється дружиною гр. ОСОБА_8 , та яка зареєстрована по АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 в свою чергу неодноразово здійснювала телефонні розмови з гр. ОСОБА_6 , яка запитувала чому вона не може здзвонитися з її чоловіком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на що вона відповідала, що вони разом поїхали до республіки «Ізраїль» і тому з ними не має зв`язку, що свідчить про співучасть останньої у даному кримінальному правопорушенні спільно з вищевказаними особами.
Слідчий у клопотанні вказує, що враховуючи, що вказане майно у кримінальному провадженні є предметом злочину та має значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою його збереження, виникла необхідність у застосуванні арешту на вказане майно з метою недопущення використання. Водночас, не застосування заборони на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування процесу технічними засобами не здійснювалося, оскільки таке клопотання не заявлялося.
Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. При цьому клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Із змісту клопотання про арешт майна та протоколу обшуку від 26.09.2017 року слідує, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучене слідчим 26.09.2017 а звернувся слідчий до суду з клопотанням про арешт майна лише 28.09.2017 року.
Зважаючи на пропуск слідчим процесуальних строків на звернення із клопотанням про арешт майна, встановлених ч. 5 ст. 171КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.
Згідно із ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1