У Х В А Л А
Іменем україни
18.12.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/964/17 (справа № 308/10565/17) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 від 09.04.2014 року, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струмківка, Ужгородського району, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , згідно розпорядження Чопського міського голови Закарпатської області № 181-К від 27.11.2006 року, перебуваючи на посаді директора міського комунального підприємства житлово-комунального господарства «Тиса» (надалі МКП ЖКГ «Тиса»), будучи службовою особою, яка відповідно до статуту наділена організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вчинив умисне кримінальне правопорушення, шляхом видачі завідомо неправдивого документу, за наступних обставин:
Так, 27.02.2008 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора МКП ЖКГ «Тиса», будучи службовою особою цього підприємства як юридичної особи публічного права, яка відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV (із змінами та доповненнями) зобов`язана не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, діючи умисно, всупереч інтересам служби, в порушення вимог посадової інструкції директора житлово-комунального господарства, затвердженої Чопським міським головою від 12.01.2007, абз. 7 пунктів 5.4, 5.5 Розділу 5 статуту МКП ЖКГ «ТИСА», затвердженого рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради від 17.08.2006 № 134, п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», рішення виконкому Чопської міської ради від 21.12.2007 року № 263, якими передбачено встановлення тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади є компетенцією виконавчих органів місцевого самоврядування, перебуваючи в службовому приміщенні, що за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Головна, 43, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, видав завідомо неправдивий офіційний документ - наказ по підприємству № 40 від 27.02.2008, яким неправомірно та безпідставно встановив новий тариф в сумі - 0,17 копійок за 1 квадратний метр загальної площі на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій мешканцям одноповерхових будинків, сходові клітки яких не освітлюються. Після чого, посвідчив даний наказ власним підписом та печаткою МКП ЖКГ «ТИСА», чим надав виду офіційного документу.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив службове підроблення, яке виразилось у видачі офіційного документу особою, неуповноваженою на встановлення тарифів щодо оплати побутових, комунальних, інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади, як наслідок, вказаним завідомо неправдивим документом незаконно встановлено тариф за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій мешканцям одноповерхових будинків, сходові клітки яких не освітлюються в м. Чоп, Закарпатської області.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, тобто видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
У судовому засіданні 18.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України та закрити провадження по справі, приймаючи до уваги, що з дня вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України минуло більше 7-8 - ми років. Обвинувачений ОСОБА_4 у клопотанні також зазначив, що він свою вину визнає, повністю, суть підозри та обвинувачення йому зрозуміла.
Прокурор не заперечував проти закриття провадження у справі, оскільки строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності на цей час сплинув.
Захисник пояснив суду, що він також підтримує зазначене клопотання, оскільки обвинувачений наполягає на його розгляді судом та закритті провадження у справі.

Слід зазначити, що терміну «судове слідство» КПК України (2012 р.) не вживає, а судовий розгляд, процедура, якого передбачає дослідження доказів, є наступною, після підготовчого, стадією судового провадження, потреба в якій, через наявність підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 284, пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України, і статтею 49 КК України, в даному випадку не виникла.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України тобто у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як зазначено у п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2, частинами 8 та 9 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3, 5 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109 - 114 1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437 - 439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.
Як зазначено Верховним Судом України у Аналізі судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності від 01.02.2014 року строк давності - це передбачений ст. 49 Кримінального кодексу України (далі - КК) певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:
- закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків;
- відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:
- притягнення особи як обвинуваченого;
- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284 - 288 Кримінального процесуального кодексу України; далі - КПК).
Зазначений злочин у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, був вчинений 27.02.2008 року, відповідно трирічний строк давності, встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України сплинув 27.02.2011 року, тобто зазначений обвинувальний, який надійшов до суду 25.10.2017 року надійшов вже за межами строку притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що протягом всього часу розгляду зазначеного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від слідства та суду, та, як вбачається із електронної системи документообігу суду Д-3 чи не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого до закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки вчинений обвинуваченим злочин є злочином невеликої тяжкості, 27.02.2011 року закінчився строк давності для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, протягом всього часу розгляду зазначеного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від слідства та суду, та, як вбачається із електронної системи документообігу суду Д-3 чи не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого до закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні, при цьому обвинувачений визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті, після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі та наслідки такого закриття наполягав на його закритті.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого на досудовому розслідуванні слідчим суддею, та у подальшому судом - не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 369, 372 КПК України, ст.ст. 44, 49 КК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, - на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1