Справа № 346/4936/17
Провадження № 1-кп/346/425/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, із повною загальною середньою освітою, який проходить військову службу за контрактом на посаді водія автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат, засудженого 28.09.2017 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України до позбавлення волі строком на два роки, українця, громадянина України, депутатом не обирався,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Злочин вчинено при наступних обставинах.
31.05.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого ОСОБА_5 призвано на строкову військову службу та направлено для її проходження до військової частини польова пошта НОМЕР_2 . Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 15.05.2017 № 109 солдата строкової військової служби ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

01.06.2017 року обвинуваченим ОСОБА_5 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 укладено контракт про проходження військової служби на строк 6 (шість) місяців. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2017 року № 98-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення управління вказаної військової частини. Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2017 № 125 солдат ОСОБА_5 приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо.

31.07.2017 року о 09 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби назавжди, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та продовжував незаконно перебувати поза її межами до 08 год. 00 хв. 18.09.2017 року, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

18.09.2017 року о 08 год. 00 хв. обвинуваченого ОСОБА_5 затримано працівниками Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області на підставі ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України визнав повністю та надав суду наступні показання. Вказав, що дійсно 31.07.2017 року на 09 год. 00 хв. не з`явився на службу до військової частини в АДРЕСА_2 , та не був у військовій частині в АДРЕСА_2 , до 18.09.2017 року. Ввесь цей час був по місцю проживання в с. Гута Богородчанського району. 18.09.2017 року його затримано працівниками поліції. У вчиненому щиро кається.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні дезертирства, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 408 КК України, оскільки він вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_5 є тяжким злочином.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.
До обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд відносить - щире каяття, сприяння розкриттю злочину та молодий вік обвинуваченого, а тому з врахуванням даних обставник, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити покарання обвинуваченому нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 даний злочин вчинив 31.07.2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року, за яким він засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України з призначенням покарання 2 (два) роки позбавлення волі, яке він не відбув.
Згідно ст. 70 ч. 4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та застосувавши ст. 69 КК України призначити покарання: 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року призначити ОСОБА_5 остаточне покарання - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_5 залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з часу його фактичного затримання починаючи з 18.09.2017 року за попереднім вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року.
Зарахувати до строку відбування покарання також час його попереднього ув`язнення з 05 по 08 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно д ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції закону від 26.11.2015 року) за попереднім вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року.
Також до строку відбування покарання зарахувати строк попередньго ув`язнення обвинуваченого за даним вироком, починаючи з 17 листопада 2017 року до вступу вироку в закону силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1