Справа № 464/6345/17
пр.№ 1-в/464/349/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,
ВСТАНОВИВ:

вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.07.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 10.02.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.358 КК України до 2 місяців арешту, відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, призначено за даним вироком та вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.07.2016 року остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі, зарахувавши засудженому ОСОБА_4 покарання відбуте частково за вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.07.2016 року. На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі «Львівська виправна колонія (№48)».

Засуджений ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою, в якій просить звільнити його від подальшого відбування покарання із застосуванням щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думку засудженого та прокурора, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню з місць позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 та встановлено судом, такий був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину за вироком Галицького районного суду м.Львова м.Львова від 08.07.2016 року (ч.3 ст.185 КК України виключає можливість застосування ст.3 ЗУ «Про амністію у 2016 році») та умисного невеликої тяжкості злочину за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 10.02.2017 року (ч.4 ст.358 КК України).

Підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 інших стетей, що предбачають можливість застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

З огляду на вище наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» слід відмовити, оскільки до нього не може бути застосована жодна із передбачених Законом України «Про амністію у 2016 році» статей, що передбачає можливість звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова.

Суддя