Справа № 297/1694/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 23.06.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, працюючого трактористом у Берегівському об`єднанні ринків і магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та по сумісництву сторожем Берегівськго територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Берегівської районної державної адміністрації, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
22 червня 2017 року близько 16:49 годин ОСОБА_4 , керуючи власним трактором МТЗ-82, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час проїзду регульованого перехрестя вулиць Верешморті, Богдана Хмельницького та Ілони Зріні в м. Берегово, при здійсненні маневру повороту ліворуч з вул. Верешморті на вул. Б.Хмельницького з швидкістю близько 20 км/год., не забезпечив безпеку дорожнього руху, порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 (б), 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху, та навпроти будинку № 36 по вул. Б.Хмельницького в м. Берегово, а саме на дорожній розмітці «Пішохідний перехід», скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як,а штовхаючи велосипед з правої сторони біля себе, переходила проїзну частину дороги на зелене світло світлофора справа наліво по напрямку руху транспортного засобу. В результаті дорожньотранспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої співдружньої травми голови, травми грудної клітки та кінцівок, переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки мозку, множинних переломів ребер, пошкоджень легень, двобічного гемотораксу, що ускладнилося травматичним постгеморагічним шоком важкого ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та являються безпосередньою причиною смерті останньої на місці пригоди.

Згідно висновку автотехнічної експертизи з дослідження обставин дорожньо транспортної пригоди № 312 від 24.07.2017 року встановлено, що з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія трактора МТЗ-82, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу не дав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину на дозволене зелене світло світлофора.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

-п. 1.3 ПДР, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

-п. 1.5, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 1.10, відповідно до якого пішохідний перехід ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2, 5.36.1, 5.36.2, 5.37.1, 5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1, 1.14.2, 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки-шириною тротуарів чи узбіч; Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором;

-п. 2.3 «б», відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 16.2, згідно з яким на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку;

-п. 18.2, згідно з яким на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, а саме смертю потерпілої ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 22 червня 2017 року в м. Берегово на перехресті вулиць Верешморті та Б. Хмельницького керував трактором і при здійсненні маневру повороту наліво з вул. Верешморті на вул. Б. Хмельницького скоїв наїзд на жінку, яка штовхала велосипед по пішохідному переходу. Пояснив, що коли почав рух, то сигнал світлофора був мигаючим зеленим, після чого увімкнувся червоний. Також пояснив, що поспішав закінчити маневр повороту, тому не помітив потерпілу. Розкаявся у вчиненому та ствердив, що він відшкодував потерпілим витрати на поховання та в якості відшкодування моральної та матеріальної шкоди передав потерпілій 6000 доларів США. У зв`язку з тим, що в нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей просив застосувати відносно нього Закон України «про амністію в 2016 році» та звільнити від відбування покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що їй зателефонували і повідомили, що її маму ОСОБА_8 збив транспортний засіб. Ствердила, що дійсно витрати на поховання матері поніс обвинувачений, а також, що вона отримала від останнього грошові кошти в розмірі 6000 доларів в якості відшкодування моральної та матеріальної шкоди. У зв`язку з цим повідомила, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, однак просила суворо покарати винного.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуюючих даних обвинуваченого. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини останнім, його щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, що вбачається з розписок потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_6 про отримання від обвинуваченого коштів в розмірі 6000 доларів США та 5500 гривень (а. с. 64, 65), те, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а. с. 52), позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи (а. с. 46, 47, 48-49), має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а. с. 54, 55).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили звільнити обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши відносно останнього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Так, пунктом «г» статті 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» передбачено, що застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили, за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Статтею 15 Закону України «Про амністію в 2016 році» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що у ОСОБА_4 є малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 54, 55), відносно яких обвинуваченого не позбавлено батьківських прав, а також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , клопотання самого обвинуваченого про застосування відносно нього амністії, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію в 2016 році» та відповідно до пункту «в» ст. 1 та ст. 15 даного Закону звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі та від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Так, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2017 року на трактор МТЗ-82, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Речовий доказ: збережений на оптичному диску відеозапис настання ДТП 22.06.2017 року в м. Берегово на перехресті вулиць Верешморті та Б. Хмельницького, який зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0000129, суд вважає, на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000129.

Речовий доказ: трактор МТЗ-82, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , суд вважає, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, повернути останньому як власнику.

Речовий доказ: металеві фрагменти педалі велосипеда сірого кольору, фрагменти прозорого скла, які зберігаються в кімнаті речових доказів Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, суд вважає, на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, знищити.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідок судових експертів від 24.07.2017 року та 10.07.2017 року вартість судової автотехнічної експертизи (висновок № 312) становить 1180 гривень, вартість судової транспортно-трасологічної експертизи (висновок № 281) становить 1180 гривень, вартість судової автотехнічної експертизи (висновок № 280) становить 1180 гривень (а. с. 66-68).

У зв`язку з наведеним, процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 3540 гривень слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , застосованого ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2017 року, сплив 28 серпня 2017 року. Клопотань про продовження та обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 1 ЗУ «Про амністію», ст. ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:
Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного та додаткового покарання відповідно до п. «в» ст. 1 та ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3540 (три тисячі п`ятсот сорок) гривень в користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2017 року на трактор МТЗ-82, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , скасувати.

Речовий доказ: збережений на оптичному диску відеозапис настання ДТП 22.06.2017 року в м. Берегово на перехресті вулиць Верешморті та Б. Хмельницького, який зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0000129, після набрання вироком законної сили надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000129.

Речовий доказ: трактор МТЗ-82, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 як власнику.

Речовий доказ: металеві фрагменти педалі велосипеда сірого кольору, фрагменти прозорого скла, які зберігаються в кімнаті речових доказів Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1