Справа №705/1176/18
1-в/705/473/18
У Х В А Л А
22 березня 2018 року м. Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , вивчивши заяву засудженого ОСОБА_2 про прийняття рішення суду про надання висококваліфікованої медичної допомоги,
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_2 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)», щодо прийняття рішення суду про надання висококваліфікованої медичної допомоги. У заяві ОСОБА_2 зазначив, що він має незадовільний стан здоров`я, що суттєво погіршується та потребує негайного втручання кваліфікованих лікарів. Зазначає, що у нього інсульт лівої сторони тулуба зі зміщенням внутрішніх органів праворуч і до низу, з ускладненням на очі та вуха. Без належного лікування такий стан загрожує здоров`ю та життю. В умовах установи надати йому належну медичну допомогу неможливо з підстав відсутності відповідного медичного персоналу та необхідних приладів і умов. Тому змушений звертатись до суду про розгляд винесеного питання та прийняття судового рішення рекомендаційного характеру.
Суддя, вивчивши заяву ОСОБА_2 , дійшов висновку, що заява підлягає поверненню ініціатору звернення, так як вирішення питання про медичне забезпечення осіб, які утримуються в установах виконання покарань, не віднесено до компетенції суду.
У відповідності до вимог статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України;
13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;
13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);
13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
У вказаному переліку відсутнє право суду вирішувати питання, яке ініційоване засудженим у його заяві.
Одночасно, суд звертає увагу засудженого на положення статті 116 КВК України, згідно вимог якої лікувально-профілактична і санітарно-протиепідемічна робота в місцях позбавлення волі організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Адміністрація колоній зобов`язана виконувати необхідні медичні вимоги, що забезпечують охорону здоров`я засуджених. Порядок надання особам, які позбавлені волі, медичної допомоги, організації і проведення санітарного нагляду, використання лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних установ охорони здоров`я і залучення з цією метою їхнього медичного персоналу визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Засуджений має право звертатися за консультацією і лікуванням до закладів охорони здоров`я, що мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, які надають платні медичні послуги та не віднесені до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. Оплата таких послуг і придбання необхідних ліків здійснюється засудженим або його рідними та близькими за рахунок власних коштів. Консультування та амбулаторне лікування в таких випадках здійснюються в медичних частинах колоній за місцем відбування покарання під наглядом персоналу медичної частини. У разі необхідності лікування в умовах стаціонару засуджений має право отримувати медичну допомогу і лікування, в тому числі платні медичні послуги за рахунок особистих грошових коштів чи коштів рідних та близьких, у зазначених закладах охорони здоров`я. Підставою для надання такої медичної допомоги є медичний висновок.
Спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572 затверджено Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, в якому чітко визначено порядок та умови надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі.
Ні нормами КВК України, на Наказом від 15.08.2014 року №1348/5/572, не передбачено вирішення у судовому порядку питання направлення засудженого, який потребує лікування, до того чи іншого медичного закладу.
У відповідності до вимог ст.22 КВК України прокурор відповідно до Закону України "Про прокуратуру" здійснює нагляд за додержанням законів в органах і установах виконання покарань при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Враховуючи викладене засуджений не позбавлений права звернутись до відповідного прокурора з метою забезпечення нагляду за дотриманням установою виконання покарань права засуджено на надання кваліфікованої медичної допомоги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.537 КПК України, ст.116 КВК України, суддя,
Заяву засудженого ОСОБА_2 про прийняття рішення суду про надання висококваліфікованої медичної допомоги, повернути засудженому.
Копію ухвали направити для відому ОСОБА_2 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня отримання засудженим копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1