АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 05.55/796/25/2017
П О С Т А Н О В А

14 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю ОСОБА_2 , розглянувши його заяву про відвід судді ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
03 листопада 2017 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду для здійснення апеляційного перегляду справи визначено суддю судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_3

05 грудня 2017 року під час розгляду зазначеної справи ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді ОСОБА_3 .

В обґрунтування своєї заяви вказав про наявність, на його думку, обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки суддею не забезпечено розгляд справи у визначений законом 20-денний строк, чим порушено його право на правосуддя, при цьому розгляд справи здійснюється у спосіб, що суперечить чинному законодавству, оскільки витребування додаткових матеріалів є грубим порушенням положень ст. 294 КУпАП, згідно з якою апеляційний суд лише перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, а також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, вважає, що розгляд справи здійснюється у спосіб, що є несумісним із принципом правової певності, що, в свою чергу, є складовою принципу верховенства права, оскільки суддею ігнорується вимога ст. 7 КУпАП. Зокрема, не зважаючи на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена частина статті 130 КУпАП і вказане унеможливлює реалізувати ним право на захист, бо незрозуміло в чому його звинувачують, суддя продовжує збирати докази у справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи поданої заяви про відвід, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який підтримав заяву про відвід, вважаю, що заява про відвід судді ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Враховуючи, що норми КУпАП не визначають порядок розгляду заяв про відвід судді, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою, з огляду на виховну та каральну мету стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), заява про відвід повинна бути вирішена за аналогією закону, тобто у передбаченому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 7 КУпАп ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення регламентується положеннями Глави 22 КУпАП, стаття 280 якої зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положення ст. 294 КУпАП визначають, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Отже, межі апеляційної скарги визначаються тими доводами, які апелянт висуває в апеляційній скарзі на обґрунтування свого прохання.

Доводи ОСОБА_2 про упередженість судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3 під час розгляду його апеляційної скарги, не ґрунтуються на матеріалах провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав вважати, що суддею порушені вимоги ст. 294 КУпАП, в провадженні не встановлено. Дані про те, що суддя упереджено ставиться до учасників процесу, здійснює розгляд справи у спосіб, що суперечить чинному законодавству або не дотримується вимог законодавства України про межі апеляційного розгляду, з огляду на доводи апеляційної скарги, в тому числі й щодо недопустимості доказів, якими суддя місцевого суду обґрунтував свої висновки, матеріали справи не містять. Рішення про витребування певних документів прийнято суддею в межах своїх повноважень та спрямоване на виконання приписів ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, а також дослідження, з метою надання правової оцінки у судовому рішенні, доводів апеляційної скарги. В той же час необхідністю отримання додаткових даних зумовлений апеляційний розгляд у строк, що перевищує двадцять днів з дня надходження справи до суду.

Інші твердження заяви про відвід ОСОБА_2 , зокрема щодо порушення його права на захист під час складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з неконкретністю звинувачення, є доводами його апеляційної скарги і підлягають перевірці під час апеляційного розгляду разом з іншими доводами та не є підставою для прийняття остаточного рішення без ретельної перевірки усіх доводів скарги. Отже, посилання ОСОБА_2 на те, що суддя фактично продовжує порушувати його право на захист є надуманими.

Оскільки викладені в заяві ОСОБА_2 підстави для відводу судді ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження, таку заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1

ст. 130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1