Справа № 275/560/17

В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2017 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого - суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н.Озеряни Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 185 КК України, -
07 липня 2017 року після 3-ї години ранку, перебуваючи біля ставка, який розташований по вул. Тихі Верби в смт. Брусилів Житомирської області, ОСОБА_4 , достовірно знаючи від неповнолітнього ОСОБА_5 , що спінінг із котушкою, вудка карбонова, підсак алюмінієвий марки «Флагман» здобуті злочинним шляхом, погодився на пропозицію останнього забрати їх собі, тим самим отримав майно, здобуте завідомо злочинним шляхом.
Крім того, 07 липня 2017 року після 3-ї години ранку, перебуваючи біля ставка, який розташований по вул. Тихі Верби в смт. Брусилів Житомирської області, ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку речей із салону автомобіля марки «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та який знаходився поруч із ставком.
ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, із корисливих мотиві підійшов до пасажирських дверцят автомобіля, які не були зачинені, та, не сідаючи до салону автомобіля, маючи на меті незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, таємно умисно викрав з салону автомобіля марки «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 два автомобільні козирки від сонця вартістю 140 гривень за кожний на загальну суму 280 гривень та дзеркало заднього виду вартістю 280 гривень.
Викраденим майном потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 560 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що дійсно 07 липня 2017 року о 3 годині ночі перебував біля ставку, що знаходиться по вул. Тихі Верби у смт. Брусилові, де святкував Івана Купала. До нього підійшов раніше йому знайомий ОСОБА_5 та запропонував забрати в нього викрадені останнім спінінг, вудку та підсак, на що він погодився. Крім того, в той же час він вирішив здійснити крадіжку з автомобіля Опель, який з відкритими дверцятами стояв поруч з ним біля ставку. З цього автомобіля він викрав два автомобільні козирки від сонця та дзеркало заднього виду. Викрадені речі, а також речі, отримані від ОСОБА_5 , він приніс до себе додому та планував їх використати для власних потреб. На даний час всі ці речі повернуті потерпілому. У скоєному щиро кається.
Відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як умисні дії, щовиразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та за ст. 198 КК України як умисні дії, які виразились в заздалегідь необіцяному отриманні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не засуджувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, повне визнання свої вини, відшкодування завданого збитку.
З урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом він вчинив злочини середньої тяжкості та має на утриманні малолітню дитину.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Частиною 2 ст. 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
В свою чергу, ч. ч. 1, 2 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Частиною 2 статті 3 вказаного Закону встановлено, що, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Так, 07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016року № 1810-VIII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 13 названого Закону).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. в статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
При цьому обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього протягом останніх десяти років не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.
Речові докази спінінг із котушкою, вудка карбонова, підсак алюмінієвий марки «Флагман», два автомобільні сонцезахисні козирки, автомобільне дзеркало заднього виду, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , необхідно залишити йому же.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
за ст. 198 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання за ст. 198, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12. 2016 року.
Речові докази спінінг із котушкою, вудка карбонова, підсак алюмінієвий марки «Флагман», два автомобільні сонцезахисні козирки, автомобільне дзеркало заднього виду, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити йому же.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Суддя ОСОБА_1