Провадження № 1-кп/742/234/17
Єдиний унікальний № 733/1233/17

в с т а н о в и в :
Ухвалою суду від 22 серпня 2017 р. по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що по справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбаченні ст.ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
Обвинувачені та захисник просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, приходить до наступних висновків.
У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду. Тому він має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта.
Розуміння поняття «формулювання обвинувачення» як складової частини обвинувального акта має визначатися у логічному зв`язку з положеннями ст. 373 КПК, які визначають вимоги до змісту вироку та оперують поняттям «формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним».
Так, п. 2 ч. 3 ст. 373 КПК встановлено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Таким чином, на підставі встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення з урахуванням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду та в аспекті ст. 338 КПК не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення.
Зокрема п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, зазначено, що суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Заслуговують на увагу доводи захисту про затвердження акту до вирішенння заяви про відвід прокурора, про відсутність всіх процесуальних рішень в реєстрі до обвинувального акту, про суперечності різних частин акту між собою, про незазначення всіх обставин суб"єктивної та об"єктивної сторони кримінального правопорушення.
Підсумовуючи встановлені порушення суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, внаслідок чого порушуються права обвинувачених на захист, унеможливлюється повний та всебічний розгляд кримінального провадження, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, з прийняттям остаточного рішення.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 291,314 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України, суд, -
у х в а л и в:
Клопотанння захисника ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1