Справа № 373/1023/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження, ЄРДР № 0000093 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, яка на обліку в службі зайнятості не перебуває, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка утримується під вартою з 03.02.2016,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2016 року близько 15:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання у кімнаті АДРЕСА_2 , під час сварки із своїм співмешканцем ОСОБА_11 , що виникла в ході спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, однак не бажаючи настання смерті потерпілого, але допускаючи її настання, діючи з непрямим умислом, керуючись мотивами помсти за образи нецензурними словами та застосування до неї фізичної сили з боку ОСОБА_11 , нанесла останньому гострою частиною ножа, який тримала в руці, один удар, в стегно лівої ноги, спричинивши йому тяжке тілесне ушкодження, що проявилось у виді колото-різаної рани з ушкодженням стегнової артерії та вени, яке супроводжувалося зовнішньою та внутрішньою кровотечею та ускладнилось розвитком гострої крововтрати, що стало причиною смерті потерпілого ОСОБА_11 , який помер на місці події, до приїзду екстреної медичної допомоги.

Завдавши удару ножом, обвинувачена усвідомила вчинене нею та намагалася допомогти потерпілому зупинити крововтрату. Зокрема, надала рушник, яким мала намір зупинити кровотечу. Однак, не маючи досвіду надання такої допомоги, реально не вчинила жодних дій по наданню допомоги, що призвело до втрати крові потерпілого від чого останній помер на місці вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину в інкримінованому їй злочині не визнала, та після показань усіх свідків показала суду, що спиртні напої вона та її співмешканець ОСОБА_11 вживали напередодні події 02.02.2016 та продовжили на наступний день. 03.02.2016 під час сварки ОСОБА_11 штовхнув її, в результаті чого вона впала та вдарившись головою в батарею системи опалення, розбила брову в тому ж місці, де незадовго до цієї події вже мала пошкодження. З метою самозахисту вона взяла на кухні ніж з білою рукояткою, щоб налякати ОСОБА_11 і повернулася в кімнату, де відбувалася сварка. Ніж вона тримала в правій руці, рука була опущена донизу. Не пам`ятає, що розмахувала вона ним, але в момент його наближення до неї він наштовхнувся на той ніж і поранив ліве стегно. Після цього вона допомогла йому присісти на диван, кинула рушника для зупинки крові. Згодом пішла на кухню мити ножа й руки, що були в крові. Ніж закинула за холодильник, бо злякалася, не усвідомивши складність ситуації. Потім викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Вона не ставила за мету та не бажала спричинення смерті потерпілого. Всі покази давала самостійно та без примусу, неодноразово вказувала слідчому на те, що він вилучив з місця події не того ножа. Під час слідчого експерименту вказувала на інший механізм завдання удару потерпілому: удар зробила ножом, що тримала в правій руці, в ліве стегно в напрямку зверху донизу, коли потерпілий сидів на дивані. Зараз пояснює такі покази тим, що була налякана і не розуміла, що говорила.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_9 вини в інкримінованому їй злочині, її винуватість доводиться доказами, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні: показаннями свідків, речовими доказами, документами та висновками експертів в їх сукупності.

З показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що напередодні події, 02.02.2016 він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_13 були в гостях у ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в кімнаті гуртожитку на першому поверсі, де всі разом розпивали горілку. Він пішов раніше і ночував вдома, а співмешканка ОСОБА_13 повернулась додому наступноо дня та повідомила, що ОСОБА_9 під час сварки з ОСОБА_11 вдарила його ножом і той стік кров`ю.

З показань свідка ОСОБА_13 , що була допитана в режимі відеоконференції, встановлено, що з 02.02.2016 вона була в гостях у ОСОБА_11 та ОСОБА_9 разом із ОСОБА_12 , де розпивали спиртні напої. Після чого залишилася там ночувати, а 03.02.2016 зранку, здавши свій мобільний телефон в ломбард, купила разом з ОСОБА_9 за виручені гроші 1 л горілки, батон та пачку цигарок і пішли знов у помешкання ОСОБА_9 , щоб похмелитися. В гуртожитку у кімнаті, де мешкали ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , вони випили не менше одного літра горілки, а ближче до обіду 03.02.2016 в кімнаті між обвинуваченою та потерпілим виникла сварка, про що свідку стало зрозуміло з криків та шуму, що лунали з кімнати, оскільки в той момент вона була на кухні. Згодом ОСОБА_9 збуджена забігла до кухні і стала мити ножа та руки від крові, при цьому сказала, що мабуть ОСОБА_11 помер. На лобі у ОСОБА_9 вона помітила свіжу подряпину. У кімнаті, де відбувалась сварка, ОСОБА_11 лежав впоперек ліжка та не рухався, ноги були зігнуті в колінах, стопи на підлозі. Вона кинула кухонного рушника на коліно потерпілому та сказала обвинуваченій, щоб та перев`язувала його, а сама вибігла до охоронника повідомити про подію.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що він на час події працював комендантом в гуртожитку, а ОСОБА_11 електриком. Знає загиблого як хорошу, врівноважену людину, який не раз говорив, що дуже кохає свою співмешканку ОСОБА_9 . Остання була сварлива та нестримана в своїй поведінці, через що на неї часто скаржились студенти та охорона гуртожитку. 03.02.2016, близько 14:30 год. він на кілька хвилин заходив по роботі до ОСОБА_11 . Той був морально подавлений та небагатослівний. В квартирі відчувався запах алкоголю та їжі. Крім потерпілого в кімнаті він бачив його співмешканку ОСОБА_9 та ще одну жінку. Приблизно через годину йому (свідку) зателефонував охоронець гуртожитку ОСОБА_15 та повідомив, що ОСОБА_11 вбито. На місці події, він застав ОСОБА_9 , яка була в істериці та промовляла, що вона убила людину. ОСОБА_11 лежав на ліжку, в кімнаті були сліди крові.

З показань свідка ОСОБА_16 , встановлено, що у ОСОБА_11 з ОСОБА_9 були складні відносини, інколи після конфліктів зі співмешканкою потерпілий скаржився на болі та говорив, що впав або вдарився під час сварки. 03.02.2016 близько 10:00 год. він заходив до помешкання потерпілого. На столі була закуска та випивка, стояла пляшка з горілкою. На ОСОБА_11 видимих ушкоджень тоді не було. В квартирі також була співмешканка потерпілого та її подруга. Після ранішнього візиту, приблизно о 15:00 год. свідку стало відомо про смерть ОСОБА_11 . На місці події у кімнаті ОСОБА_9 , метушилась та кричала, щоб спасали Володю. Потерпілий нерухомо лежав на дивані впоперек, ноги були на підлозі, з лівої ноги стікала кров.

Свідок ОСОБА_17 як працівник служби надання екстреної первинної медичної допомоги, повідомив суд, що 03.02.2016 у другій половині дня він в складі трьох медиків виїжджав на виклик до гуртожитку АДРЕСА_3 . В кімнаті на першому поверсі вони застали обвинувачену, яка сказала, що під час сварки вдарила ножом свого співмешканця. Потерпілий лежав на дивані без ознак життя, його ноги були на підлозі, шкірний покрив обличчя блідий. На штанах в районі лівого стегна був поріз. Значна частина крові зібралась в калоші штанів та просочилась на підлогу. Працівники поліції робили свою роботу, а один з них охороняв ніж, який лежав на кухонній тумбочці. Свідок помітив, що той ніж був з темною рукояткою та лезом приблизно 15 см. При такій втраті крові, зі слів свідка, потерпілий міг померти за п`ять хвилин.

Свідок ОСОБА_18 , який є лікарем та також виїздила в складі бригади медиків до місця події, дала показання стосовно того, що 03.02.2016, приїхавши на виклик вона констатувала смерть ОСОБА_11 від значної крововтрати внаслідок ножового поранення стегнової артерії. Видно було, що до приїзду медиків первинна допомога потерпілому не надавалась. Він лежав на дивані з опущеними вниз ногами, біля рани лежав рушник. Крові було дуже багато, як в калоші штанів, так і на підлозі. Обвинувачена говорила, що все сталось під час сварки, на її обличчі свідок помітила садна. З рота обвинуваченої відчувався запах алкоголю. При такому пораненні, яке отримав ОСОБА_11 , навіть спеціалісту важко надати медичну допомогу, оскільки була пошкоджена стегнова артерія, що потребує невідкладного та кваліфікованого зупинення кровотечі та екстреного оперативного втручання. Людина, що не має досвіду та відповідної фахової підготовки допомогти такому потерпілому не зможе.

Пояснення обвинуваченої та свідків не мають суттєвих розбіжностей, однак твердження обвинуваченої, що саме вона викликала швидку медичну допомогу та поліцію спростовується наступним.

Відповідно до Листа головного лікаря КЗ КОР «КОЦЕМДМК «Переяслав-Хмельницька СЕМД» від 11.02.2016 № 46 бригаду екстреної медичної допомоги за адресою АДРЕСА_1 викликав охоронець з телефону НОМЕР_1 (т.3 а.с.50-53)

Зміст вищевказаного телефонного повідомлення, що надійшло 03.02.2016 о 15:18 год. до служби екстреної медичної допомоги в м. Переяслав-Хмельницький підтверджується протоколом прослуховування відповідного аудіо запису (т.3 а.с.89)

З рапорту старшого інспектора - чергового Переяслав-Хмельницького відділу поліції, судом встановлено, що про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому під час побутової сварки в АДРЕСА_1 поліцію повідомив в телефонному режимі оператор СЕМД Переяслав-Хмельницької ЦРЛ 03.02.2016 о 15:20 (т.3 а.с. 6).

Зміст повідомлення, що надійшов до поліції відтворено слідчим в протоколі прослуховування аудіо запису від 09.06.2016 (т.3 а.с.94)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.02.2016, який проводився слідчими поліції за участі судово-медичного експерта в кімнаті №103 по вул. Сухомлинського, 32 в м. Переяслав-Хмельницькому, з місця події було виявлено та вилучено сліди крові на підлозі в кімнаті, коридорі, вішаку для одягу, підвіконні на кухні, рушнику та на раковині умивальника. Також з місця події вилучено ніж, який виявлено на одній з тумбочок в кухні. Зафіксовано положення тіла потерпілого ОСОБА_11 , який перебував на дивані. На килимку біля лівої ноги потерпілого виявлено велику пляму червоного кольору. На обличчі потерпілого, в лобній ділянці та на лівій нозі зафіксовані тілесні ушкодження (т. 3 а.с.7-29)

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа №20 від 30.04.2016 смерть ОСОБА_11 наступила від колото-різаного поранення лівого стегна, що починається колото-різаною раною на шкірних покровах передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна та продовжується у раньовий канал з направленням дещо спереду назад, зліва направо, ушкоджуючи по ходу підшкірно-жирову клітковину, м`язи, фасції стегна, стегнові артерію та вену, підшкірний нерв, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечами та ускладнилось розвитком гострої крововтрати, що підтверджується даними судово-медичного та додаткових методів дослідження трупу. Дане тілесне ушкодження прижиттєве, виникло незадовго до настання смерті, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та стоїть у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. У крові потерпілого було виявлено 3,03% етилового спирту, а в сечі 5,96% цього спирту. (т.3 а.с.30-36)

Додатковою судово-медичною експертизою №94 від 27.05.2016 встановлено, що характер виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень в лівому стегні не суперечить механізму їх нанесення, вказаному в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 04.02.2016 ( т.3 а.с.37).

Відповідно до висновку експерта №37-мк від 29.04.2016 за результатами судово-медичного криміналістичного дослідження на клапті шкіри з трупа ОСОБА_11 виявлено одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке виникло від дії одностороннє-гостро колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 0,1 см та лезо. Найбільша частина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя на рівні занурення в рані не перевищувала 2,8 см. (т.3 а.с.63)

Згідно протоколу слідчого експерименту від 04.02.2016, відеозапис якого переглянутий в судовому засіданні, ОСОБА_9 розповіла слідчому обставини події 03.02.2016 в кімнаті АДРЕСА_3 , які не суперечать показанням свідків та показала, що під час сварки зі співмешканцем ОСОБА_11 , останній штовхнув її і вона вдарилась головою об батарею. Після цього вона показала, як взяла з кухонної тумбочки ніж, пішла за ним в кімнату та нанесла один удар ножем зверху вниз у ліву ногу потерпілого, який в той час лежав на дивані. Потім вона повернулась в кухню та помила ніж (т.3 а.с.46-49).

Однак, в судовому засіданні обвинувачена спростувала дану слідчу дію і показала суду, що не наносила удару потерпілому, а він сам під час руху напоровся на ножа. Ніж не той. Вказала на ножа з білою рукояткою, фотозображення якого є в матеріалах справи як додаток до висновку експерта.

Суд визнає недопустимим цей доказ, оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і основоположних свобод, зокрема: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням суттєвих умов. Слідчий експеримент проводився у житлі, а відповідно до приписів ч. 5 ст. 240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володіння особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора.

Органом досудового слідства не наведено доказів дотримання вимог КПК України під час проведення такої слідчої дії, а тому такий доказ повинен бути визнаний недопустимим.

Протокол слідчого експерименту від 19.04.2016 за участю свідка ОСОБА_13 та відеозапис до нього суд також визнає недопустимим доказом з вищевказаних підстав. Окрім того, фактично свідок ОСОБА_13 брала участь в такій слідчій дії не в якості особи, яка розповідає та показує слідчому про обставини події, а підтверджує та погоджується з тими фактами на які вказує сам слідчий.

З висновків експерта-імунолога Київського обласного бюро судово-медичної експертизи №47,49, 50, 51 від 29.02.2016 встановлено, що на футболці та брюках, в які був одягнений потерпілий та які вилучено слідчим з приміщення лікарні за протоколом огляду від 16.02.2016, а також на рушнику, лінолеумі та на ватних паличках зі змивами з полиці для одягу та підвіконні, які були вилучені слідчим під час огляду місця події 03.02.2016, виявлена кров людини, яка за груповою приналежністю та наявністю антигенів могла походити від потерпілого ОСОБА_11 . В досліджуваних об`єктах не виключається домішок крові ОСОБА_9 у випадку наявності в неї тілесних ушкоджень (т.3 а.с. 64-73)

Крім цього, експерт-імунолог надав висновок №47 за результатами судово-медичної експертизи марлевих тампонів зі змивами з рук ОСОБА_19 відібраних 03.02.2016 та вказав про виявлення на досліджуваних об`єктах крові, яка за груповою приналежністю та наявністю антигенів А та Н могла походити від потерпілого ОСОБА_11 (т.3 а.с.66-67)

Згідно протоколу огляду від 19.06.2016, складеного в присутності двох понятих в службовому кабінеті №310 адміністративної будівлі Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області по вул. Горького, 25-а в м. Переяслав-Хмельницькому потерпіла ОСОБА_7 передала слідчому три кухонні ножі, які вона знайшла під час прибирання кухні кімнати АДРЕСА_4 , де проживав її покійний брат ОСОБА_11 . Вищевказані предмети описані слідчим та визнані речовими доказами (т.3 а.с.101-110). Саме одного із ножів, з білою рукояткою, впізнала по фотозображенню обвинувачена в судовому засіданні та вказала, що це предмет яким було завдано тілесні ушкодження потерпілому.

Згідно висновку судово-медичної криміналістичної експертизи №95-мк від 11.08.2016 експерт не виключає виникнення виявленого ушкодження на клапті шкіри з лівого стегна з трупа громадянина ОСОБА_11 від дії наданих на дослідження ножа №1 з пластиковим руків`ям білого кольору та ножа № 2 з пластиковим руків`ям коричневого кольору (т.3 а.с.113-115).

Такі висновки експерта не суперечать, показанням обвинуваченої, що удар вона нанесла кухонним ножем з руків`ям білого кольору.

Щодо ножа, який був виявлений та вилучений з місця події 03.02.2016, як ймовірне знаряддя злочину, та на який під час слідства вказала обвинувачена, то експертиза виключила можливість виникнення виявленого ушкодження на клапті шкіри з трупа ОСОБА_11 від дії цього ножа (т.3 ак.с.139-143)

За результатами медичного огляду, який проводився в день події злочину, складено висновок, якими встановлено, що ОСОБА_9 на час 18:35 год. 03.02.2016 перебувала в стані алкогольного сп`яніння - 2,4 проміле (т.3 а.с.40-42)

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №84 від 10.02.2016 відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КЗ КОР «ОПНМО» ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих їй дій на психічне захворювання не страждала, а перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння. Вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час скоєння інкримінованих їй дій ОСОБА_9 в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на її свідомість та діяльність не перебувала. (т.2 а.с. 5-7).

Осудність обвинуваченої не викликає у суду сумнівів та додатково підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 91 від 30.05.2017 Київського міського ЦСПЕ, яким визначено, що на час проведення експертизи ОСОБА_9 на будь-який психічний розлад не страждає. За психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 2 а.с. 71-74)

Згідно висновку судово-медичного експерта №12 від 03.02.2016 у ОСОБА_9 безпосередньо після події виявлено легке тілесне ушкодження у виді рани в проекції лівої брови (т.3 а.с.111)

Пояснення обвинуваченої, що розсічення брови відбулось повторно, підтверджуються копіями медичних документів, що надані її захисником, з яких також вбачається, що вона неодноразово зверталась за медичною допомогою з приводу різних побутових травм, отриманих впродовж 2003-2008 років (т.3 а.с.126).

Беручи до уваги часткове визнання обставин події обвинуваченою, аналізуючи її показання та показання свідків, оцінивши зібрані в ході кримінального провадження докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 121 КК України доведена повністю.

Доводи обвинуваченої та її захисника про те, що вона діяла в умовах самозахисту, не знайшли підтвердження відповідними фактами та доказами.

Тяжке тілесне ушкодження, яке отримав ОСОБА_11 спричинило його смерть та знаходиться в прямому причинному зв`язку з умисними діями ОСОБА_9 , яка усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, нанесла удар ножем в область стегна лівої ноги потерпілого, що було небезпечним для його життя в момент заподіяння.

Безпосереднім об`єктом даного злочину є здоров`я людини. Об`єктивна сторона цього злочину полягає у дії у виді посягання на здоров`я іншої людини; наслідками у виді спричинення тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між зазначеними діянням та наслідками. Обвинувачена є суб`єктом цього злочину. Суб`єктивна сторона полягає в умисній вині з не прямими умислом. Відповідальність за ст. 121 КК України наступає коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України.

При призначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, приймає до уваги особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено, ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вчинила тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, однак у вчиненому не розкаялась, не вибачилась перед родичами загиблого та фактично виправдовує свої дії, посилаючись на самозахист. Також суд бере до уваги беззаперечні факти наявності віктимної поведінки самого потерпілого, що повинно вплинути на міру покарання обвинуваченої.

Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання винної судом не встановлено. Пом`якшуючі обставини, які прокурор вважав доведеними в суді не підтвердились.

Обставиною, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення нею злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує особу обвинуваченої, її соціальну та медичну характеристику і вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної норми кримінального закону.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Законів України № 838-VIII від 26.11.2015 та № 2046-VIII від 18.05.2017, суд зараховує у строк покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_9 , який тривав з моменту затримання, що згідно протоколу слідчого мало місце 03.02.2016 о 16 год. 15 хв., до дня ухвалення вироку, оскільки подальше тримання обвинуваченої під вартою здійснювалось за ухвалами слідчого судді та суду про застосування та продовження запобіжного заходу.

Враховуючи те, що судове провадження включає не лише кримінальне провадження у суді першої інстанції, а й провадження з перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, з огляду на тяжкість злочину та суворість покарання, керуючись положенням ст. 331 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченої до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , заявлений до ОСОБА_9 з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд задовольняє частково, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 є рідною сестрою загиблого ОСОБА_11 , що підтверджується наданими документами (т.1 а.с.59-61).

Як потерпіла та цивільний позивач вона просить стягнути з ОСОБА_9 на її користь матеріальну шкоду в сумі 95 046,52 грн., від позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 500 000 грн. потерпіла відмовилася.

Від вимог про стягнення моральної шкоди ОСОБА_7 відмовилась в судовому засідання, а на стягненні матеріальних збитків наполягала.

Майнову шкоду потерпіла визначила сукупністю наступних сум: 25 380,96 грн. втраченої заробітної плати ОСОБА_11 за один рік; 46 564,56 грн. грошового утримання його неповнолітньої дочки; 12 781,00 грн. витрат на поховання; 320,00 грн. витрат на проїзд до слідчого, які понесла мати загиблого та 10 000 грн. на її лікування.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до ч.2 ст. 128 КПК України на захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути подано їхнім законним представником.

За правилами ч.5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

ОСОБА_7 , не надала суду доказів на підтвердження, передбачених ст. 59 ЦПК України підстав для законного представництва в суді неповнолітньої ОСОБА_20 та матері ОСОБА_21 , як такої, що перебувала на утриманні сина.

Крім того, заявлені цивільним позивачем витрати на проїзд та лікування матері не підтверджується доказами.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, спричиненої неповнолітній дочці та матері ОСОБА_11 .

Водночас суд частково задовольняє позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у виді витрат на поховання, виходячи з наступного.

Статтею 1201 ЦК України прямо передбачено обов`язок особи, яка завдала шкоди смертю потерпілого відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Поминальні обіди носять обрядовий характер та проводяться після поховання і не входять в законодавчо-визначений термін поховання померлого. Ці витрати не можуть бути визнані судом, як такі, що пов`язані з похованням померлого.

Враховуючи вищевказане, суд стягує з обвинуваченої на користь потерпілої 7 053 грн. 00 коп. ( 2910+4143), які вона зробила на поховання брата. (т.1, а.с. 64-65).

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Дані про витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_9 з 03.02.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 період попереднього ув`язнення з 03.02.2016 по 20.06.2017 з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21.06.2017 з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою продовжити до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 7 053 грн. 00 коп. майнової шкоди, як витрати на поховання.

Речові докази:

- які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області у спецпакеті № 3293839 та змиви, зрізи лінолеуму, рушники та інші речі зі слідами крові, а також ніж, які були вилучені 03.02.2016 під час огляду місця події в кімнаті АДРЕСА_4 ; одяг ОСОБА_11 (сорочка, футболка, штани інше), вилучений під час огляду місця події 06.03.2016 у приміщенні станції екстреної медичної допомоги; спецпакет ЕС № 2252533, в якому зберігаються три ножі, передані потерпілою за протоколом огляду від 16.06.2016 - знищити після набрання вироком законної сили;

-пневматичну гвинтівку «ИЖ-61», яка була вилучена 03.02.2016 з помешкання потерпілого під час огляду місця події передати спадкоємцям ОСОБА_11 ;

- оптичні диски із записами слідчих дій залишити в матеріалах справи.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1