Справа № 161/3997/18 Провадження №11-сс/773/146/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2018 року в кримінальному провадженні № 0001000 від 17 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України,,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2018 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, до 18 травня 2018 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором об`єктивно не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. Не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього, у слідчого судді немає. Враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , застосував інший - більш м`який запобіжний захід, визначений ст.176 КПК України у вигляді цілодобового домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити. Посилається на те, що клопотання про обрання запобіжного заходу є підставним, тоді як слідчим суддею не враховано обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ряду злочинів, санкція статті найтяжчого із яких передбачає покарання у виді 10 років позбавлення волі. Вказує, що міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 не змогла попередити вчинення ним інкримінованих йому злочинів, а тому не може слугувати належною гарантією запобіганню вчиненню нових злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги прокурора, який подану ним апеляцію підтримав, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 , які, кожен окремо, відносно її задоволення заперечили, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, правильно дійшов висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та про те, що слідчим і прокурором об`єктивно не доведено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував більш м`який запобіжний захід.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Інші доводи апеляції прокурора є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

А твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як превентивного заходу для запобігання вчинення ним нових злочинів та забезпеченню неможливості ухилятись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на цілодобовий домашній арешт, є безпідставними.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на обґрунтованість підозри та тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_8 , не можуть, на думку апеляційного суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст. 177 КПК України та не є визначальними чинниками, які дають підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрав інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, з мотивів наведених в апеляційних скаргах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий

Судді: