У Х В А Л А

16.04.2018 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 28.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 000024 від 26.06. 2017 року, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною скаргою, яку обґрунтовує наступним.
У провадженні СВ прокуратури Закарпатської області перебували матеріали кримінального провадження № 000024 від 26.06. 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
28.09.2017 року старшим слідчим СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000024 від 26.06. 2017 року у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Із постановою про закриття зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 не згідна, вважає таку постанову незаконною, оскільки слідчим досудове розслідування проведено поверхнево, слідчий на, думку скаржника, не дослідив обставини даного кримінального провадження та не надав їм належної правової оцінки.
На підставі наведеного ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 28.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 000024 від 26.06. 2017 року.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Слідчий в судове засідання засідання не з`явився, хоч був повідомлений про дату та час розгляду скарги, про причину неявки суд не повідомив.
Вивчивши зміст скарги та додані до неї письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Старшим слідчим СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 проводилось досудове слідство у кримінальному провадженні № 000024 від 26.06. 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, відкритому за зверненням ОСОБА_3 щодо бездіяльності слідчого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, в якому досліджуються обставини здійснення гр. ОСОБА_7 , водієм автомобіля «SKODA Roomster»д.н.з. НОМЕР_1 наїзду на її чоловіка ОСОБА_5 , внаслідок чого останній помер в лікарні.

28.09.2017 року старшим слідчим СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000024 від 26.06. 2017 року у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Із вказаною постановою скаржник не згідний з огляду на неповноту досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та не проведенням слідчим належного розслідування даного кримінального провадження.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту скарги слідує, що слідчий ОСОБА_6 постановою від 30.11. 2016 року повернув винуватцю дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 без погодження з процесуальним прокурором транспортний засіб «SKODA Roomster»д.н.з. НОМЕР_1 , яким було здійснено наїзд на ОСОБА_5 , внаслідок чого останній помер в лікарні.

Відтак, скаржник звертає увагу на те, що слідчий ОСОБА_6 навмисно не звернувся вчасно до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, в результаті чого основний речовий доказ був повернутий особі, в якої був вилучений протоколом огляду від 06.11. 2016 року всупереч тому, що такий міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 5 ст.171 КПК України (в редакції чинній станом на 06.11. 2016 року) клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Разом з тим зі змісту скарги та оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_4 вбачається, що слідчий ОСОБА_6 не звернувся у передбачений законом строк до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучений під час огляду 06.11. 2016 року транспортний засіб, всупереч тому, що такий фактично є основним речовим доказом у кримінальному провадженні, в якому досліджуються обставини здійснення гр. ОСОБА_7 , водієм автомобіля «SKODA Roomster»д.н.з. НОМЕР_1 наїзду на її чоловіка ОСОБА_5 , внаслідок чого останній помер в лікарні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що у постанові про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_4 просто констатує той факт, що слідчий ОСОБА_6 тільки 22.11.2016 року звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до вказаного вище транспортного засобу, а 30.11. 2016 року користувач автомобіля ОСОБА_7 отримала автобіль на відповідальне зберігання.

Разом з тим слідчий не надає жодної належної оцінки діям ОСОБА_6 щодо зволікання з поданням до суду клопотання про накладення арешту на майно, всупереч тому, що органи влади згідно чинного законодавства зобов`язані здійснювати все від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, суд доходить висновку, що слідчий ОСОБА_4 не відреагував на бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , всупереч тому, що впродовж значного проміжку часу слідчі органи не зробили справжніх або серйозних спроб провести ретельне розслідування обставин ДТП, внаслідок чого могли бути втрачені докази, які мають вирішальне значення у даному кримінальному провадженні, а також на відсутність системного підходу з боку слідчого при збиранні доказів на етапі досудового розслідування.

У справах, що стосуються відповідальності за дії, які завдали серйозної шкоди здоров`ю, органи влади зобов`язані діяти зі зразковою ретельністю та здійснювати провадження з особливою швидкістю (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Сілва Понтеш проти Португалії» (Silva Pontes v. Portugal), від 23 березня 1994 року, п. 39, Series А № 286-А, та «Додов проти Болгарії» (Dodov v. Bulgaria), заява № 59548/00, п. 109, від 17 січня 2008 року).

Крім того суд звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, чи були проведені всі достатні та необхідні слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні (експертизи, сліді експерименти тощо) з вилученим транспортним засобом до його повернення власнику, оскільки слідчий не надав суду матеріали кримінального провадження № 000024 від 26.06. 2017 року для вивчення та не з`явився в судове засідання для дачі пояснень з цього приводу.

Суперечливою є також зазначена слідчим ОСОБА_4 обставина, що комплексна судово-медична, транспортно - трасологічна та авто-технічна експертизи були призначені 19.04.2017 року, тобто майже через шість місяців після ДТП.

Однією з підстав закриття кримінального провадження слідчий вказує ту обставину, що допитана в якості свідка ОСОБА_8 , тобто особа, яка допустила ДТП, вказала на відсутність будь-яких порушень кримінально-процесуального законодавства під час досудового розслідування з боку слідчого ОСОБА_6 з огляду зокрема на те, що вказана особа є зацікавленою і її пояснення можуть бути упередженими.

ОСОБА_3 також вказує на те, що слідчий ОСОБА_6 більш ніж як півроку, відколи сталося ДТП не встановив та не допитав усіх свідків ДТП.

Вказана скаржником обставина також не досліджена в повному обсязі в даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК слідчий повинен оцінювати кожний доказ ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

З огляду на те, що слідчим в ході розгляду кримінального провадження не вчинено всіх слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин викладених у з`яві, не наведено обґрунтовану підставу закриття кримінального провадження, тому зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді призвели до винесення передчасного, необґрунтованого процесуального рішення.

За таких обставин оскаржена постанова прийнята у справі, по якій органом досудового слідства не вжито всіх передбачених законом заходів для дослідження обставин справи підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 від 28.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 000024 від 26.06. 2017 року та продовжити досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1