ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4539/18
провадження № 1-кп/753/1129/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, з 11.02.2010 року перебуваючого на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів Синдром залежності, раніше судимого: 24.02.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, 09.01.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.02.2018 близько 08 години 48 хвилин ОСОБА_5 , рухаючись у маршрутному таксі № 529 маршрутом станція село Бортничі - проспект Маяковського, у напрямку станції с. Бортничі, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Юрія Шевельова», що біля будинку №28/45 по вул. Ялтинській у м. Києві, повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , завдавши при цьому останній матеріальної шкоди на суму 500 гривень.

Так, 06.02.2018 близько 08 години 48 хвилин ОСОБА_5 , рухаючись у маршрутному таксі №529, який слідував за вищезазначеним напрямком, їдучий по вул. Привокзальна у м. Києві, помітив раніше невідому йому ОСОБА_6 , яка стояла в маршрутному таксі, на спині якої був рюкзак та вирішив повторно таємно викрасти майно останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 06.02.2018 близько 09.00 год., рухаючись у вищевказаному маршрутному таксі, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Юрія Шевельова», що біля будинку №28/45 по вул. Ялтинській у м. Києві, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з рюкзака ОСОБА_6 візитницю (гаманець) темно-коричневого кольору марки «TERGAN» вартістю 200 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень та банківські картки, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, після чого вийшов з маршрутного таксі, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 500 гривень. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, та зазначив, що вчинив злочин при обставинах зазначених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається. Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено. Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, форму вини вчиненого діяння, щире каяття обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, позицію прокурора та потерпілої, те що він давав правдиві та послідовні покази як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, з 11.02.2010 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, посередньо характеризується, а також враховуючи те, що він неодноразово раніше судимий за аналогічні злочини, тому виправлення його на думку суду не можливе без ізоляції від суспільства, і покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з приєднанням не відбутої частини вироку Дніпровського районного суду м. Києві від 09.01.2018 року у відповідності до вимог ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,71 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_5 за сукупністю злочинів частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києві від 09.01.2018 року 1 рік 2 місяці та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді трьох років 2 місяці позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 143 (сто сорок три) гривні за проведення експертизи № 12-4/432 від 26.02.2018 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 08 лютого 2018 року.

Речові докази залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. СУДДЯ: ОСОБА_7