йСправа № 304/738/17 Провадження № 1-кп/304/19/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2018 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000333 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2017 року близько 16.30 год. ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 перебуваючи на території домогосподарства розташованого в АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_7 , умисно, таємно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, викрали металеві ворота, які відділяли присадибну ділянку від домогосподарства. Після чого ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 продали частину металевих воріт громадянину ОСОБА_8 за грошові кошти в розмірі 105 (сто п`ять) грн. Своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №488-05-17 від 25 травня 2017 року завдали матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 770 (сімсот сімдесят) грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що в травні 2017 року він помітив у дворі ОСОБА_7 металеві ворота, які відділяли двір від присадибної ділянки. В подальшому, він разом із ОСОБА_6 викрали вказані ворота й здали їх на металобрухт, за що отримали грошові кошти в розмірі 105 грн. Про вчинений злочин щиро жалкує, а тому разом зі своїм захисником просив суворо його не карати. Крім того заявив суду клопотання про застосування до нього п. «є» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він здійснює догляд за своєю престарілою матір`ю ОСОБА_9 , 1933 року народження.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечив, оскільки Закон України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року набирає чинності з дня наступного за днем його опублікування і підлягає виконанню протягом трьох місяців.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить кримінальне провадження розглядати за його відсутності, призначення міри покарання залишив на розсуд суду.

Враховуючи, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, а учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показаннями обвинуваченого та досліджуватиме дані, що характеризують його особу та висновок експерта щодо вартості викраденого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Оскільки, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, здійснює догляд за престарілою матір`ю, яка досягла 85 річного віку та не має інших працездатних дітей, на диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю та розкаявся у скоєному і тому, суд вважає за можливе призначити останньому покарання достатнє для його виправлення в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі.

Відповідно до п. «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а саме, особи які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Тому, суд вважає за необхідне на підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання, оскільки він здійснює догляд за матір`ю яка досягла 85 річного віку та не має інших працездатних дітей.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішуватимуться в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373 - 376 КПК України, п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Речові докази, а саме: дві частини металевих воріт, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 такому повернути.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст.376 КПК України.
Головуючий: ОСОБА_1