АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
особи, що подала скаргу ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що він звертався до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора відділу Прокуратури Київської області ОСОБА_5 , який територіально розташований у Печерському районі міста Києва за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, а тому слідчий суддя дійшов помилкового висновку про повернення скарги.
Крім того, апелянт зазначав, що копію оскаржуваної ухвали отримав 21 листопада 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 24 листопада 2017 року, а тому строк апеляційного оскарження ним не пропущений
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , копію оскаржуваної ухвали він отримав 21 листопада 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 24 листопада 2017 року,тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
У межах даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 р. про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, з Відділу (Центру) надання адміністративних послуг Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вилучено паспорт ОСОБА_7 .
02 жовтня 2017 року захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив зобов`язати прокурора відділу Прокуратури Київської області ОСОБА_5 повернути захиснику паспорт ОСОБА_7 .
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачено Главою 26 КПК України, однак прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, норми вказаної глави не містять.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306 КПК України).
Згідно підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є слідчі підрозділи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.
Оскільки у скарзі захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 порушено питання про повернення тимчасово вилученого майна, така скарга підлягає розгляду слідчим суддею за місцем розташування органу досудового розслідування, тобто слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Київській області, а тому не підлягає розгляду в Печерському районному суді міста Києва.
За таких обставин, доводи, викладені у апеляційній скарзі про те, що скарга підлягає розгляду саме Печерським районним судом міста Києва, оскільки скарга подана на бездіяльність прокурора прокуратури Київської області, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва, колегія суддів вважає безпідставними.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про повернення скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України є законною та обґрунтованою, та підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 422, 532 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3