Справа № 159/737/18
Провадження № 1-кп/159/156/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель кримінальне провадження №0000584 за обвинувальним актом щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця та громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

-11.11.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.296, ч.1 ст.152, ч.1 ст.129, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці; звільненого 17.08.2012 року згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.08.2012 року на підставі с т.82 КК України з заміною не відбутого строку покарання 1 рік 2 місяці 6 днів на ви правні роботи з відрахуванням 20% заробітку;

- 29.04.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.185, ст.190 ч.2, ст.70 ч.1, ст.71 ч.1 КК України до покарання у виді виправних робіт строком 2 роки з відрахуванням 20% заробітку;

-06.06.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.389, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; звільненого 03.12.2014 року відповідно до постанови Сихівського районного суду Львівської області від 25.11.2014 року з не відбутим строком покарання 6 місяців 11 днів;

-18.02.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 06.06.2013 року; звільненого 04.08.2016 року відповідно до постанови Маневицького районного суду Волинської області від 28.07.2016 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково з не відбутим строком покарання 2 місяці 21 день; на даний час покарання відбуте, однак, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, повторно вчинив корисливі злочини. Так він 09.03.2017 року близько 15 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, з метою викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власниця майна в цей час відпочивала і за ним ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки NOMІ і1450 ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1045 гривень, з зовнішнім захисним склом вартістю 180 гривень, з сім сім-карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» № НОМЕР_2 вартістю 60 гривень, сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень, карткою пам`яті марки «мікро сд» об`ємом пам`яті 2 Гб, вартістю 40 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1345 гривень.

Крім того, цього ж дня 09.03.2017 року в період часу з 15.33.год. до 15.49.год. ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_4 , отримавши для зберігання від ОСОБА_7 належний останній мобільний телефон марки «Prestigio 1280» ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 , вартістю 407 гривень 40 копійок, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_6 , вартістю 60 гривень, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 61 гривня, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 , вартістю 25 гривень, карткою пам`яті «мікро сд» об`ємом пам`яті 8 Гб, вартістю 170 гривень, після того, як власник вище зазначеного майна відлучилась до помешкання, розташованого за вище вказаною адресою, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, умисно, повторно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 , яке вище перераховане, чим завдав останній майнову шкоду на загальну суму 673 гривні 40 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю та показав суду наступне. Дійсно, в березні 2017 року він приїхав в смт.Люблинець до своєї знайомої ОСОБА_8 , з якою познайомився по інтернету і коли вони разом пішли в гості до ОСОБА_9 , він, скориставшись тим, що остання відпочивала, таємно викрав її мобільний телефон. Після цього, того ж дня, знаходячись на подвір`ї будинку в якому мешкала ОСОБА_10 , маючи у розпорядженні наданий йому останньою мобільний телефон, скориставшись тим, що ОСОБА_11 пішла до квартири і залишила його чекати на подвір`ї, вирішив викрасти телефон потерпілої та з обома викраденими таким чином телефонами, пішов на зупинку та поїхав до м. Луцька. У вчиненому розкаюється та прохає суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що 09.03.2017 року, вона, будучи вагітною та доглядаючи за своєю малолітньою дитиною, знаходилась удома і до неї в гості прийшли її знайома ОСОБА_10 разом з обвинуваченим. Вони разом відпочивали, а коли вона лягла спати, то ОСОБА_4 , перебуваючи з її ж дозволу в її квартирі, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, таємно викрав належний їй мобільний телефон. На даний час мобільний телефон їй не повернуто, однак, вона не має претензій до обвинуваченого та не настоює на його суворому покаранні.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове за сідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, в якій прохає судовий розгляд даного кримінального провадження проводити у її відсутності, вказала, що претензій до обвинуваченого вона не має.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у скоєнні інкримінованих йому діянь повністю доведена і показами потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила суду факт таємного викрадення у неї з помешкання 09.03.2017 року вище переліченого майна мобільного телефону з сім-карками та картою пам`яті, - на загальну суму 1345 грн., а також іншими зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №33 від 11.01.2018 року, проведеної на підставі постанови слідчого від 03.01.2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 виявляв на час скоєння інкримінованого йому діяння та виявляє на даний час ознаки емоційно лабільного розладу особистості в стадії нестійкої компенсації, однак, ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла чи позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.

Відповідно до акту №9 наркологічної експертизи від 10.01.2018 року ОСОБА_4 алкоголізмом не страждає і примусового протиалкогольного лікування не потребує.

Наведене свідчить про осудність обвинуваченого та здатність останнього відповідати за скоєне діяння.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що такими своїми діями, які виразились в умисному повторному таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.185 КК України.

При обранні міри кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та особу винного, який раніше вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення ним злочину щодо жінки, яка завідомо для обвинуваченого перебувала у стані вагітності (щодо потерпілої ОСОБА_6 ).

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення (злочини) на протязі першого ж року після звільнення його з місць позбавлення волі, що вказує на те, що обвинувачений не став на шлях виправлення та продовжує вчиняти протиправні дії, про що свідчить також і порушення щодо ОСОБА_4 і іншого кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст.186 КК України, яке знаходиться на розгляді у Луцькому міськрайонному суді. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, за місцем останнього відбування покарання характеризується позитивно, по місцю проживання характеризується посередньо. Також судом ураховується і те, що потерпіла ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 будь-яких претензій до обвинуваченого не мають та не настоюють на його суворому покаранні.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в мовах його ізоляції від суспільства, а доцільним і достатнім для обвинуваченого буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, які становлять 790, 96 гривень за проведення двох судово-товарознавчих експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Цивільного позову в межах даного кримінального провадження не заявлено. Арешт на майно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не накладався.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити попередню тримання під вартою, зарахувавши в строк відбування покарання обвинуваченому весь термін його попереднього ув`язнення, - з 25.12.2017 року і по день набрання вироком законної сили, - відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 25.12.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 весь термін його попереднього ув`язнення з 25.12.2017 року і по день набрання вироком законної сили включно, - відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у справі в розмірі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 копійок за проведення судово-товарознавчих експертиз.

Речові докази у справі два оптичних диска формату СD-R, які зберігаються в матеріалах справи - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 у цей же строк з дня отримання ним копії вироку суду.

ГоловуючаОСОБА_1