УХВАЛА
Іменем України

06.12.2017 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , розглянувши скаргу, подану представником ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «АЛЕКОР-МС» про бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні даних в ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

05.12.2017 року заявник адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з даною скаргою посилаючись на те, що 03.07.2017 року звернувся до Житомирської місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 за ознаками, передбаченими ст. ст. 364, 397 КК України. Проте, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості, вказані в заяві не були внесені в установлений строк до ЄРДР та не було розпочато досудове розслідування. Вважає таку бездіяльність незаконною, просить зобов`язати внести відомості відповідно до поданої ним заяви до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Протягом 24 годин після прийняття даної заяви, працівники поліції не виконали вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, а саме, - не внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості про кримінальне правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України свідчить про бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, та може бути оскаржена на досудовому провадженні, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Зі змісту ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Із доданих до скарги матеріалів встановлено, що 03.07.2017 року скаржник звернувся із заявою до Житомирської місцевої прокуратури, що підтверджується поясненнями скаржника та відповідями різних установ. Натомість, 28.11.2017 року отримав на свій адвокатський запит відповідь від начальника СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області зі змісту якого не вбачається даних на реагування щодо його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2017 року. У скарзі заявник не надає будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин з метою поновлення строку на оскарження.

Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ( лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17), зазначено, що проблемним у судовій практиці є питання моменту, з якого починається обчислення строку звернення зі скаргою на зазначений вид бездіяльності. Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Аналізуючи вимоги чинного законодавства, обчислення строку оскарження в даному випадку починається з 04.07.2017 року та закінчується 13.07.2017 року.

У відповідності із п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, враховуючи, що скаржником пропущений процесуальний строк для оскарження, відповідно до п. 3. ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для його поновлення, слідчий суддя вважає, що відсутні процесуальні можливості для розгляду заявленої скарги.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 304 КПК України,
ухвалив:
Скаргу, подану представником ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «АЛЕКОР-МС» про бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні даних в ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, повернути скаржнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1