УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_6 , про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України), по кримінальному провадженні №0000061 -

ВСТАНОВИВ:
З матеріалів клопотання вбачається, що 16.05.2011 року слідчим відділом Управління Служби Безпеки України в Одеській області відносно ОСОБА_6 було порушено кримінальну справу №932 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України.

26.08.2011 року слідчим відділом Управління Служби Безпеки України в Одеській області в рамках розслідування вказаної кримінальної справи №932 було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 359 КК України, яке того ж дня було об`єднано в одне провадження з кримінальною справою №932.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2014 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України. Вказаним вироком, виключено кваліфікацію за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 359 КК України.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Одеської області від 09.10.2014 року, за результатами розгляду апеляційної скарги, вказаний вирок скасований, а кримінальна справа відносно ОСОБА_6 закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (1960), у зв`язку з відсутністю, в діях ОСОБА_6 , складу злочину.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2015 року касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 9 жовтня 2014 року було задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2015 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2014 року було скасовано і кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 359, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 359 КК України направлено прокурору Одеської області для додаткового розслідування.

У зв`язку з цим, слідчим відділом Управління СБ України в Одеські області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 10.02.2016 року було внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України.

Проте, як зазначає адвокат ОСОБА_7 , з 10.02.2016 року, тобто з дня внесення відомостей до ЄРДР в рамках вказаного кримінального провадження не проводяться жодні слідчі (розшукові) дії, не приймаються процесуальні рішення, жодній особі не було повідомлено про підозру, рішення про закриття кримінальне провадження не приймалось, на неодноразові клопотання та адвокатські запити стосовно того, де наразі перебувають матеріали вказаного кримінального провадження, хто слідчий, прокурор, які слідчі(розшукові) дії були проведені в рамках вказаного кримінального провадження та ін. співробітники та керівництво СБУ України в Одеській області або взагалі не надають відповіді, або відмовляють у наданні будь-якої інформації, посилаючись на відсутність процесуального статусу ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи вище викладене, адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про встановлення строку в один місяць з моменту ухвалення судового рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України), по кримінальному провадженню №0000061.

Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у судовому засіданні, кожен окремо, вимоги викладені у клопотанні підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Крім того, адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що з моменту порушення відносно ОСОБА_6 кримінальної справи №932 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України пройшло більше шести років, а з моменту внесення відомостей до ЄРДР за №0000061 минув 1 рік і 5 місяців, тобто всі розумні строки пройшли, в рамках вказаного кримінального провадження. Також, адвокат ОСОБА_7 у своєму клопотанні зазначив, що з 10.02.2016 року, тобто з дня внесення відомостей до ЄРДР в рамках вказаного кримінального провадження не проводяться жодні слідчі(розшукові) дії, не приймаються процесуальні рішення, жодній особі не було повідомлено про підозру, рішення про закриття кримінальне провадження не приймалось, на неодноразові клопотання та адвокатські запити стосовно того, де наразі перебувають матеріали вказаного кримінального провадження, хто слідчий, прокурор, які слідчі(розшукові) дії були проведені в рамках вказаного кримінального провадження та ін. співробітники та керівництво СБУ України в Одеській області або взагалі не надають відповіді, або відмовляють у наданні будь-якої інформації, посилаючись на відсутність процесуального статусу ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження. Адвокат ОСОБА_8 також у своєму клопотанні зазначив, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2016 року, було визнано бездіяльність слідчого СБУ України в Одеській області щодо ненадання в порядку ст. 220 КПК України ОСОБА_6 можливості ознайомитися з матеріалами даного кримінального провадження, зазначив, що ОСОБА_6 має право на ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження, та ігнорування органом досудового розслідування такого права є порушенням норм діючого КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 вважаючи клопотання не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0000061, не перебувають у жодному з процесуальних статусів осіб закріплених у Розділі І Главі 3 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що згідно КПК України в редакції 1960 року, 26.08.2011 року слідчим відділом Управління Служби Безпеки України в Одеській області в рамках розслідування вказаної кримінальної справи №932 було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 359 КК України, яке того ж дня було об`єднано в одне провадження з кримінальною справою №932.
Постановою старшого слідчого 2 відділу СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 від 24.05.2011 року, було обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2014 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України. Вказаним вироком, виключено кваліфікацію за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 359 КК України.
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Одеської області від 09.10.2014 року, за результатами розгляду апеляційної скарги, вказаний вирок скасований, а кримінальна справа відносно ОСОБА_6 закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 р.), у зв`язку з відсутністю, в діях ОСОБА_6 , складу злочину.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2015 року касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року було задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2015 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2014 року було скасовано і кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 359, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 359 КК України направлено прокурору Одеської області для додаткового розслідування.
У зв`язку з цим, згідно розділу ХІ «Перехідних Положень» КПК України (в редакції 2012 року), слідчим відділом Управління СБ України в Одеські області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 10.02.2016 року були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України, а саме з фабули витягу вбачається, що 11.05.2011 р. о 13 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав у поштовому відділенні зв`язку N978 ОД УГДПС «Укрпошта» (м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 37/43) міжнародне поштове відправлення №НВ192684916НК, яке пересилалося з м. Гонг-Конг Китайська Народна Республіка до України, в середині якого знаходився придбаний останнім раніше через мережу Інтернет, настільний годинник з прихованою відеокамерою, яка за конструктивним виконанням та призначенням має ознаки технічного засобу негласного отримай інформації.
Згідно п. 11 розділу ХІ «Перехідних Положень» КПК України (в редакції 2012 року), кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності КПК України (в редакції 2012 року).
Відповідно до п. 12 розділу ХІ «Перехідних Положень» КПК України (в редакції 2012 року), розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому КПК України (в редакції 2012 року).

Так, слідчим суддею у судовому засіданні також встановлено, що постановою старшого слідчого в особливо важливих справах СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_10 від 12.07.2016 року, запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд обраний 24.05.2011 року відносно ОСОБА_6 було скасовано. Що слідчим суддею визнається, як знаходження ОСОБА_6 у статусі особи щодо якої були застосовані обмеження у вигляді підписки про невиїзд (КПК України в редакції 1960 року), яка діяла до 12.07.2016 року.

За тривалий час, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто з 10.02.2016 року, органом досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000061 від 10.02.2016 року було проведено лише допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , проведено огляд, інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет (згідно протоколу огляду, інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет від 18.02.2016 року), проведено огляд лазерного оптичного носія інформації DVD торгівельної марки «ТDК», серійний номер НОМЕР_1 та карти пам`яті «microSD», реєстр. №7/6-62 та №7-6/63 (згідно протоколу огляду предмета від 26.04.2016 року).

Таким чином, в період знаходження ОСОБА_6 під не скасованою підпискою про невиїзд та з врахуванням того, що у самій фабулі Єдиного реєстру досудових розслідувань містяться відомості, що саме ОСОБА_6 вчинив певні дії, за які йому було пред`явлено обвинуваченням за нормами КПК України (в редакції 1960 року), що слідчим суддею у сукупності з тим, що ОСОБА_6 знаходився під запобіжним заходом у вигляді підписки про невиїзд до 12.07.2016 року, визнається як знаходження ОСОБА_6 під кримінальним впливом, примусом зі сторони органу досудового розслідування.

Строки проведення досудового розслідування встановлені ст. 219 КПК України та залежать від часу пред`явленні особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На час розгляду клопотання досудове розслідування триває, підозру жодній особі не пред`явлено.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Ст. 113 КПК України зазначає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Закріплення у ч.6 ст. 28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч. 1 ст. 6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".

У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища [підозрюваного]", чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine)".

Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів, статус ОСОБА_6 органом досудового розслідування так і не визначений, що може призвести до порушення прав сторони кримінального провадження.
В той же час, беручи до уваги тривалий строк досудового розслідування, слідчий суддя зважає можливим встановити розумний строк для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України), по кримінальному провадженню №0000061, встановивши строк в два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 28, 113, 114 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_6 , про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України), по кримінальному провадженні №0000061 задовольнити частково.

Встановити строк в два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст. 114 КПК України), по кримінальному провадженню №0000061.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1