Провадження № 1-в/592/467/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування амністії до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше судимого, засудженого вироком Апеляційного суду Сумської області від 23.02.2017 р. за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:
Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_3 п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Вказує, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які є злочинами середньої тяжкості, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно якого не позбавлений. Просила звільнити засудженого від відбування покарання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримали просили застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання, оскільки він має неповнолітнього сина і батьківських прав відносно нього не позбавлений. Зазначали, що на даний час ОСОБА_3 перебуває в слідчому ізоляторі, тривалий час здійснюється розгляд кримінального провадження Ковпаківським районним судом м. Суми за його обвинуваченням за ст. 307 ч. 2 КК України, тому він фактично відбуває покарання.

Представник державної установи «Сумський слідчий ізолятор» у судове засідання не прибув.

Прокурор у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки до ОСОБА_3 амністія не підлягає застосуванню на підставі ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши захисника, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд дійшов наступних висновків.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» (далі - Закон), дія якого поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом (стаття 13 Закону).

ОСОБА_3 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 23.02.2017 р. за ст. 185 ч. 2 КК України (за епізодами злочинів від 19.04.2015 р., 10.07.2015 р., 12.07.2015 р.) до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі; на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, зараховано повністю відбуте за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 29.01.2016 р. Покарання вважати відбутим повністю. За ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодами злочинів від 29.04.2016 р., 03.05.2016 р., 30.05.2016 р., 28.05.2016 р., 18.05.2016 р.) до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою із 10.06.2016 р. по 23.02.2017 р. включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч. 5 ст.72 КК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.03.2017 р. ОСОБА_3 тимчасово залишений у Сумському слідчому ізоляторі на час розгляду в Ковпаківському районному суді м. Суми кримінального провадження №0000070 за його обвинуваченням за ч.2 ст. 307 КК України.

На даний час ОСОБА_3 , будучи засуджений до позбавлення волі вироком Апеляційного суду Сумської області від 23.02.2017 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, перебуває у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Отже, на даний час ОСОБА_3 перебуває в межах територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми, де фактично відбуває покарання за вироком суду у зв`язку з розглядом стосовно нього іншого кримінального провадження Ковпаківським районним судом м. Суми.

На підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судовим розглядом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і батьківських прав стосовно своєї малолітньої дитини не позбавлений, що підтверджується листом Служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації (а.с. 6, 14).

Статтею 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
У свою чергу пунктом «в» статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

З вимоги про судимість, яка знаходиться в матеріалах особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 має три судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а саме був засуджений до позбавлення волі 22.01.2007 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. 186 ч.2 КК України; 04.03.2011 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1 КК України; 16.05.2013 р. вироком Зарічного районного суду м. Суми за ст. 307 ч. 2 КК України.

З огляду на встановлені факти, слід дійти висновку, що незважаючи на те, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким, не позбавлених батьківських прав і на день набрання чинності цим Законом має сина, якому не виповнилося 18 років, амністія до останнього застосуванню не підлягає на підставі ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», оскільки має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.

Індивідуальна амністія для ОСОБА_3 . Законом України «Про амністію у 2016 році» не передбачена.

Відтак, клопотання захисника про застосування амністії до засудженого є необґрунтованими і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 1, 9, 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 74, 85, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування амністії до засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1