справа № 208/5722/17
№ провадження 1-кс/208/1567/17
УХВАЛА
Іменем України

18 жовтня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
власника майна ОСОБА_5 ,
особи, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 «про арешт майна», -
В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурор підтримали клопотання та зазначили, що необхідність арешту майна зумовлюється тим, що незастосування цього заходу спричинить можливість подальшого його приховання, пошкодження чи знищення, а також втрату речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.
ОСОБА_6 суду пояснив, що він 16.10.2017 року здійснював керування автомобілем марки Камаз та причепом, належним ОСОБА_5 , в які було завантажено з будівельної площадки бій залізобетонних плит, які перевозив на вул. Садову. По пр. Аношкіна його зупинили співробітники поліції, яким він пред`явив всі документи на вантаж та на транспортний засіб з причепом, відібрали в нього пояснення, провели огляд, та вилучили автомобіль з причепом, в якому було завантажено бій залізобетонних конструкцій.
Вислухав сторони, дослідив матеріали клопотання, приходжу до наступного:
Відповідно до вимог ч.1, 3, ч.4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.
Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Як встановлено під час судового розгляду, внесені данні в ЄРДР щодо ознаку скоєного злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не містять даних про потерпілу особу, не визначено власника майна, вартість майна (що є суттєвим для визнання складу злочину за ознаками КК України або КУпАП), не встановлено розмір шкоди, та особу якій завдано шкоду внаслідок вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Таким чином, в ході судового розгляду з боку слідчого не доведено наявність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в межах якого заявлене клопотання.
Також, як встановлено під час судового розгляду, станом на 16.10.2017 року з боку водія та власника майна транспортного засобу та причепу, було повідомлено представників поліції про власника лому залізобетонних конструкцій, яким є ТОВ «Вератюр», та надано наявні контакти слідчому даного ТОВ, але станом на час розгляду клопотання будь-яких обставин з приводу належності майна зазначеній особі не встановлено.
Крім того, станом на 18.10.2017 року, як пояснив слідчий, будь-яка особа із заявою про викрадення в неї майна, в межах даного кримінального провадження не зверталася.
Також, як встановлено, транспортний засіб із причепом, вилучені у водія ОСОБА_8 представниками поліції, залишені на проїзній частині дороги міста, без забезпечення збереження та схоронності вилученого майна, яке заявляє слідчий як мету клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи відсутність обґрунтування наявності ознак кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, на час розгляду клопотання, не визначено належності майна, відсутнє визначення розміру шкоди, заявлення цивільного позову, санкцій статті у вигляді конфіскації майна, співрозмірність обмеження права власності; суд приходить до висновку про недоведеність з боку сторони обвинувачення обгрунтованості клопотання про арешт майна. Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд -
В задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 «про арешт майна» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1