УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/707/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч.2, 186 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено: за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України - на 2 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили вирішено залишити без змін у виді тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з 03 грудня 2016 року.
Вирішено зарахувати у строк відбуття покарання засудженого його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 03 грудня 2016 року по 21 червня 2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в подальшому, відповідно до Закону України від 18 травня 2017 року №2046-VIII, до набрання вироком законної сили, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено стягнути з засудженого на користь ОСОБА_9 950 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди від злочину.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку, 23 вересня 2016 року о 19 год. 37 хв. у приміщенні магазину «Квара» по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 з полиці касової стійки повторно таємно викрав чуже майно - грошові кошти в сумі 950 гривень 00 копійок, що належать ФОП ОСОБА_9
12 жовтня 2016 року о 17 год. 09 хв. у приміщенні гардеробної кімнати кафе «Престиж» по АДРЕСА_3 ОСОБА_7 відкрито викрав чуже майно ОСОБА_10 , - гаманець вартістю 60 грн. з грошовими коштами у сумі 60 грн. 00 коп.
14 листопада 2016 року о 15 год. 45 хв. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_11 , - жіночу сумку вартістю 200 грн., в якій знаходилися грошові кошти в сумі 4000 грн., мобільний телефон торгівельної марки «Prestigio» моделі «А1» вартістю 400 грн., та планшет торгівельної марки «Lenovo» моделі «Fobbt Р1 750 М» вартістю 5500 грн., однак не довів свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, оскільки відразу був викритий.
18 листопада 2016 року близько 15 год. 37 хв. у приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» по вул. Київській, 77 у м. Житомирі ОСОБА_7 таємно викрав чуже майно - мобільні телефони «НТС One mini 2» вартістю 1090 грн. та «Iphone 5s» вартістю 4000 грн., що належать потерпілій ОСОБА_12 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок в частині призначення покарання та постановити новий вирок в цій частині, яким призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання та зарахувати йому у строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 03 грудня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Твердить про можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та неправильне застосування ч. 5 ст. 72 КК України.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого у повторному вчиненні таємного викрадення чужого майна, закінченого замаху на цей злочин та відкритого викрадення чужого майна за вказаних у вироку обставин, та про кваліфікацію цих дій за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, - є обґрунтованими та відповідають вказаним у вироку фактичним обставинам справи, яким дано належну оцінку у вироку. Ці висновки не оскаржуються за змістом апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_7 реальне покарання у виді позбавлення волі та остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 65 КК України, обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, та обставини, що пом`якшують його покарання, - щире розкаяння та визнання вини.
Зокрема, ті дані про особу ОСОБА_7 , що він посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на ряд важких захворювань, а також є раніше судимим: 5 серпня 2005 року Корольовським райсудом м. Житомира за ст. ст. 185 ч. 3, 104, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбуванням покарання з випробуванням на 2 роки; 29 грудня 2006 року тим же судом за ст. ст. 186 ч. 2, 71, 75, 104, 76 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуванням покарання з випробуванням на 2 роки; 18 жовтня 2007 року тим же судом за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України на 4 роки позбавлення волі; 1 квітня 2008 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 5 липня 2013 року Корольовським райсудом м. Житомира за ст. ст. 185 ч. 3, 69, 186 ч. 3, 69, 70 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі; 11 березня 2016 року був звільнений з місця позбавлення волі за відбуттям строку покарання,.
З врахуванням цих обставин, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає меті покарання, вказаній у ч. 2 ст. 50 КК України, та не може бути визнано явно несправедливим в наслідок суворості.
Тому підстав для пом`якшення цього покарання, у тому числі для застосування ст. ст. 75, 76 КК України, апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим судом положень ч. 5 ст. 72 КК України є необгрунтованими, оскільки суд правильно вирішив зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 3 грудня 2016 року по час набрання чинності Законом України від 18 травня 2017 року №2046-VIII з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавленн волі. При цьому було правильно застосовано зворотну дію в часі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII є обґрунтованими.
Підстав для скасування чи зміни вироку у даній справі, що є законним та обгрунтованим, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з моменту ухвалення, а засудженим ОСОБА_7 , - у той же строк з моменту вручення йому копії повного тексту даної ухвали.
Судді: