Провадження № 1-кп/520/567/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2017 року Київський районний суд м. Одеси

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000444 від 17.07.2015 року відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, перебував на посаді старшого державного автоінспектора з особливих доручень відділу автомобільної-технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судомого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману, при наступних обставинах.
ОСОБА_8 7 липня 2014 року наказом начальника ГУ МВС України № 447 о/с, був призначений на посаду старшогодержавного автоінспектора з особливих доручень відділу автомобільної-технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Одеській області, на якій перебував, працюючи до періоду часу 12 серпня 2015 року.

10 серпня 2015 року до начальника УДАІ ГУМВС України в Одеській області письмово, з листом за №10/08-1 звернулося керівництво ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, про направлення працівників державної автоінспекції на збори трудового колективу, з метою проведення виховної та профілактичної роботи серед працівників транспортного підприємства.

Виконуючи прохання трудового колективу начальник УДАІ ГУМВС України в Одеській області відрядив до трудового колективу двох працівників державної автоінспекції, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_8

12 серпня 2015 року обвинувачений ОСОБА_8 та інша особа, виконуючи доручення начальника УДАІ ГУМВС України в Одеській області, знаходячись в трудовому колективі ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, на зборах працівників підприємства, провели профілактичну роз`яснювальну роботу, щодо дотримання працівниками підприємства правил техніки безпеки на підприємстві та при користуванні транспортними засобами, в тому числі і при перевезенні пасажирів.

Після закінчення зазначених зборів працівників підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 , виконуючи прохання керівництва підприємства, були присутніми на підприємстві, надаючи підприємству технічну допомогу, разом з механіком підприємства проводили технічний огляд автобусів підприємства, при проведенні якого разом здійснювали випуск на роботу транспортні засоби підприємства автобуси, призначення яких - перевезення пасажирів по місту.

В результаті проведення технічного огляду автобусів підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, механік підприємства в присутності та разом з обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , як з працівниками відділу автомобільної-технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Одеській області, виявили суттєві порушення технічного стану автобусів підприємства і там же запропонували керівництву підприємства та водіям автобусів, усунути виявлені технічні неполадки в автобусах і, таким чином, привести автобуси у відповідний належний технічний стан, з метою їх подальшого використання для безпечного перевезення пасажирів по місту.

В той же день, виявлені суттєві технічні неполадки в автобусах, водіями та працівниками підприємства, були усунуті, автобуси були приведені в належний технічний стан і почали працювати.

Після закінчення проведення перевірки технічного стану автобусів підприємства обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись в службовому кабінеті потерпілого ОСОБА_7 , де спілкуючись з потерпілим, обвинувачений ОСОБА_8 повідомив неправдиву інформацію потерпілому ОСОБА_7 щодо технічного стану транспортних засобів підприємства, ввівши таким чином в оману ОСОБА_7 , як представника підприємства. Після чого вислухавши від потерпілого ОСОБА_7 усну подяку, за надану допомогу підприємству, яку було надано обвинуваченим та ОСОБА_9 , працівникам підприємства, разом вийшли з кабінету.

Але обвинувачений ОСОБА_8 , через короткий період часу один, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання коштів від потерпілого, повернувся в кабінет потерпілого ОСОБА_7 , де шляхом обману потерпілого, отримав від потерпілого гроші в сумі 6 000 гривень, якими заволодів, як чужим майном.

Своїми діями ОСОБА_8 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), чим скоїв злочин передбачений ч.1 ст.190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пред`явлене йому обвинувачення за ч.3 ст.368 КК України не визнав, показав суду, що за дорученням начальника УДАІ ГУМВС України в Одеській області, на підставі листа підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, він разом з ОСОБА_9 , як працівники УДАІ ГУМВС України в Одеській області, прибули на збори працівників підприємства. На зборах працівників підприємства провели роз`яснювальну та профілактичну роботу з працівниками підприємства, щодо дотримання працівниками підприємства правил техніки безпеки на підприємстві та при користуванні транспортними засобами, при перевезенні пасажирів автобусами в м. Одесі.

Після закінчення зборів працівників підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, на території підприємства, виконуючи прохання керівництва підприємства, він та ОСОБА_9 , були присутніми при проведенні механіком підприємства технічного стану автобусів, які виїжджали з території підприємства на роботу в місто для перевезення пасажирів.

Під час огляду автобусів, механік підприємства, в його присутності встановив технічні неполадки в автобусах.

Такі зауваження були прийняті до уваги і працівники підприємства, в той же день, встановлені ними технічні неполадки в автобусах усунули, автобуси були приведені в належний технічний стан для безпечного перевезення людей по місту.

Після закінчення проведеної перевірки технічного стану автобусів підприємства, він разом з ОСОБА_9 , на запрошення ОСОБА_10 разом зайшли до потерпілого в службовий кабінет, де від ОСОБА_7 почули слова подяки за надану ними допомогу підприємству і разом вийшли з кабінету.

Він вийшов в коридор і через деякий час один повернувся в кабінет потерпілого ОСОБА_7 , якому повідомив неправдиву інформацію, щодо технічного стану транспортних засобів підприємства, ввівши таким чином в оману ОСОБА_7 , як представника підприємства, від якого шляхом обману він отримав гроші в сумі 6 000 гривень.

Тому він вважає, він грошима він один заволодів, шляхом обману, як чужим майном. Він вважає, що ОСОБА_10 гроші дав йому добровільно. В скоєнні злочину він щиро кається. Просить суд його строго не карати.

До періоду часу 12 серпня 2015 року, до його появи на територію підприємства, він з ОСОБА_7 не спілкувався, в тому числі не спілкувався по телефону, йому не відомо який номер телефону потерпілого, потерпілий йому також не телефонував.

Винність обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 показав суду що влітку 2015 року підприємство вирішило провести інструктаж водіям підприємства, тому письмово зазделегідь подали відповідного листа до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, від якого отримали відповідь про те, що працівники державної автоінспекції будуть направлені до підприємства.

Хомов - це куратор підприємства від УДАІ ГУМВС України в Одеській області, який запропонував дати йому 6 тисяч гривень, довго з ним спорили, але йому прийшлося погодитися, тому він звернувся до служби безпеки міліції, гроші були помічені. На підприємство прийшов ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , які разом проводили контроль випуску автотранспорту на лінію.

Він дав ОСОБА_8 6 тисяч гривень, потім той повернув йому документи на автобуси після чого ОСОБА_8 затримали.
Гроші він передавав ОСОБА_11 , який взяв в нього гроші, і з якими вийшов з кабінету.

Другий працівник міліції був поряд, він нічого не говорив. Під час розмови з ними він зрозумів, що вимагають гроші, один на один була розмова з ОСОБА_11 про 6 тисяч гривень. ОСОБА_12 не приймав участі в розмові про гроші. ОСОБА_11 був в відпустці коли приходив на підприємство на випуск транспорту. Він звертався до прокуратури про притягнення другої особи до відповідальності, оскільки ОСОБА_12 все знав.
Коли ОСОБА_11 і ОСОБА_12 прийшли до нього в кабінет, в них були записи стосовно автобусів, у яких були виявлені технічні недоліки, підтверджували вони це технічними паспортами на кожний автобус. ОСОБА_11 розповідаючи йому про технічний стан транспорту підприємства сказав неправду, обманувши його.

Він вважає, що для такої перевірки технічного стану автобусів, повинні бути підстави, наприклад скарга чи заява, на підставі яких працівники міліції могли провести перевірку. При виявлені недоліків повинен бути складений акт, де вказані виявлені недоліки, на підставі яких транспорт не випускається на лінію .

Він особисто не є засновник підприємства, тому йому невідомо скільки працівників працює на підприємстві, він не знаходиться в трудових відносинах з підприємством, він не працює в цій організації, він представляє інтереси підприємства.

На підприємстві він діяв як представник. На період скоєння злочину директора на підприємстві не було. Гроші він передавав свої особисті, без погодження з директором підприємства, так як не хотів, щоб хтось про це знав.
Свідок ОСОБА_9 показав суду,що в період 12 серпня 2015 року він разом з обвинуваченим працювали в УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Раніше обвинувачений йому повідомив, що вони разом, згідно письмового звернення підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, за вказівкою керівництва, зранку 12 серпня 2015 року, з працівниками підприємства та водіями автобусів, мають провести профілактичну розьяснювальну роботу, щодо дотримання працівниками підприємства правил техніки безпеки на підприємстві та при користуванні транспортними засобами, в тому числі і при перевезенні пасажирів.

Коли вони приїхали на підприємство, то їх зустрів ОСОБА_7 , який сказав їм, що директор ОСОБА_13 захворів, його не буде і він буде представляти інтереси підприємства. Він залишився біля машини, а ОСОБА_11 пішов з ОСОБА_7 на територію підприємства для проведення бесіди. Потім вийшли з механіком, водії стали заїжджати на технічний огляд автобусів, вони дивилися як механік перевіряє машини, підказували йому на що треба звертати увагу.

В даному випадку вони знаходились поряд з механіком, механік брав талони у водіїв і передавав ОСОБА_8 , талони були в руках у ОСОБА_8 близько біля 4-5 талонів. Були несправності машин, була різна резина, зношена, оголені корти, вилазили нитки та проволоки, відсутній малюнок протектору, на одній осі різні модифікації шин, різні малюнки протекторів, також були розбиті шарові опори, розбита рулева колонка. Механік знаходив технічні неполадки, були суттєві неполадки, такі як неполадки рульового управління автобуса, такі як підтікало масло в рульовій рейці та інші.

З встановленими технічними несправностями пасажирських автобусів неможлива їх експлуатація по перевезенню пасажирів, тому експлуатація таких автобусів, з метою безпеки здоровя та життя людей повинна бути заборонена, відповідно до вимог встановлених правилами дорожнього руху.

Механік підприємства ОСОБА_14 , який відповідав на підприємстві за випуск на лінію технічно справних автобусів, в їх присутності, не випускав на роботу автобуси з встановленими технічними неполадками, виконуючи свої службові обовязки на підприємстві.

Після закінчення випуску на роботу транспорту-автобусів, до них підійшов ОСОБА_7 і запросив їх в свій кабінет.

Вони разом з обвинуваченим сходили помили руки та зайшли в кабінет ОСОБА_7 ..Під час розмови з ними ОСОБА_7 спитав, які в них є думки стосовно несправностей автобусів, на що ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 технічні талони на автобуси, які механік не випустив на роботу, і сказав, що в цих автобусах виявлені технічні несправності, через які не можна випускати автобуси на дорогу, не усунувши недоліки.

ОСОБА_8 передав лист, де були записані технічні несправності, дав копію листа підприємства і копію листа ВДАІ.

ОСОБА_7 їм подякував за допомогу підприємству, потиснув їм обоїм руки і сказав ОСОБА_8 взяти в нього документи, які були на столі і передав обвинуваченому документи.

З ОСОБА_15 він не був знайомий.

В його присутності ОСОБА_8 ні з ким не спілкувался стосовно грошей, з ОСОБА_7 не спілкувався про гроші, ні з кого не вимагав гроші, не говорив йому, що вони підуть і отримають гроші. Вони проводили профілактичну роботу, нічого незаконного не робили.

Працівники служби безпеки міліції підійшли до нього і запросили до кабінету ОСОБА_7 , там був слідчий прокуратури, все знімалось на відеокамеру, слідчий прокуратури сказав, що скоєний злочин, тому будуть оглядати ОСОБА_8 . Чи світилися руки та одяг у ОСОБА_8 він не бачив.

Наступного дня в інтернеті він бачив все в повному обсязі, що було в кабінеті з різних ракурсів.

Свідок ОСОБА_16 показав, що він працює механіком ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, 12 серпня 2015 року він був на роботі. Обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як працівники міліції державної автоінспекції, разом з механіком підприємства ОСОБА_14 , який відповідає за технічний стан та за випуск автобусів на лінію, були присутні при перевірці механіком підприємства технічного стану автобусів, які виїжджали на роботу для перевезення пасажирів. Він також знаходився разом з ними на відстані не більше як пять метрів від місця проведення перевірки транспорту. ОСОБА_8 перевіряв документи, а ОСОБА_9 перевіряв технічний стан автобусів, все це відбувалося на території підприємства, на смотровій ямі, призначеній для технічного огляду автотранспорта.

З оглянутих 20-25 машин на лінію не випустили десь 6 машин, так як в них були виявлені такі суттєві технічні неполадки як : пошкоджені автопокришки, неполадки рульвого управління.

Державні номера у несправних машин не забирали. Автотранспорт на якому було встановлено технічні неполадки поїхав на СТО, де до кінця робочого дня було усунуто технічні неполадки і такі автобуси могли працювати. При проведенні перевірки механіком ОСОБА_17 , він як механік давав вказівки водіям яка машина може виїхати на лінію, а яка не може. Він вважає, що від проведеної перевірки технічного стану автобусів, з участю працівників ДАІ, які були присутні під- час огляду технічного стану автобусів, ніякої шкоди не настало.
Свідок ОСОБА_14 показав,що що він як механік ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси12 серпня 2015 року був на роботі виконував свої службові обовязки, працював контролером по випуску транспорту на лінію для перевезення пасажирів. В день події перевіряв автотранспорт, близько 35 автобусів. Перед перевіркою на підприємство прибули двоє працівників ВДАІ, провели заняття з водіями і разом з ним приймали участь в проведенні технічного стану транспорту підприємства, який виїжджав на роботу, в тому числі для перевезення пасажирів по місту. Справний транспорт виходив на лінію, несправний транспорт не виходив на лінію. В результаті перевірки на лінію він не випустив близько 10 автобусів. Працівники міліції забрали тимчасові ліцензійно реєстраційні талони на такий транспорт, з приводу якого були суперечки, номерні знаки не забирали і пішли до керівництва доповідати. Стосовно несправних автобусів акт не складався. Якщо працівники ВДАІ не випускають транспорт на лінію, керівництво підприємства не може випустити транспорт на лінію.
Свідок ОСОБА_18 показав, що 12 серпня 2015 року на підприємстві ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси проводилася технічна перевірка автобусів. Перевірка проводилася механіком підприємства ОСОБА_14 , в присутності працівників ДАІ. В його автобусі були несправні автопокришки, на всіх колесах були різні автопокришки, тому в нього тимчасово вилучили ліцензійно реєстраційний талон.
Він вважає, що не було причини не випускати автобус на роботу, так як до цього часу ніхто на це не реагував.
Свідок ОСОБА_19 показав,що 12 серпня 2015 року на підприємстві ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси проводилася перевірка автобусів, в тому числі перевіряли автобус на якому він працює водієм. В той день він прийшов на роботу, пройшов перевірку медика, потім була лекція, після цього проводили технічний огляд автобусів, який проводив механік підприємства ОСОБА_14 , в присутності працівників ДАІ.

В його автобусі були встановлені несправні автопокришки, були різні автопокришки, на одній автопокришці були механічні пошкодження, тому в нього вилучили ліцензійно реєстраційний талон.
Він в цей же день поїхав на технічний монтаж, де замінив автопокришки і після усунення недоліків, в той же день став працювати.
Раніше контролер випускав його автобус на лінію з такими технічними несправностями автобуса.
Він знаходиться в трудових відносинах з господарем машини, тому в першу чергу він працює на господаря автобуса, а потім на підприємство. Він був на лекції, яку проводили працівники міліції. Він вважає, що були порушення правил дорожнього руху, тому, що експлуатація автобуса, який перевозить людей, з такими технічними несправностями, які були встановлені під час перевірки не дозволяється.

Свідок ОСОБА_20 показав суду, що директором підприємства являється ОСОБА_13 , підприємство створив ОСОБА_7 .. В той день він був на підприємстві, працівники ДАІ перевіряли машини, були виявлені порушення, після усунення недоліків можна було випускати машини на лінію. Потім разом з механіком ОСОБА_21 він був в кабінеті у ОСОБА_10 у якості понятого. Працівник прокуратури витягнув гроші, чи вони світилися він не пам`ятає. Також світили руки ОСОБА_8 , в якого світилися пальці на правій руці. Він підписував процесуальні документи, які складав слідчий, зауважень при цьому, у нього не було.

Свідок ОСОБА_21 показав, що 12 серпня 2015 року він прийшов на підприємство, так як йому заздалегідь подзвонив ОСОБА_7 який його по телефону попередивши, щоб він прийшов зранку на роботу, так як будуть питання по випуску автобусів на лінію. Два працівника ВДАІ разом з механіком проводили технічний огляд автобусів які виходили на лінію, потім його покликали в кабінет ОСОБА_10 у якості понятого.

В кабінеті були присутні 4 чоловіки в цивільному одягу, один з них проводив відео зйомку, також були працівники в формі працівників міліції. Обвинуваченому та іншому працівнику ДАІ сказали показати руки, посвітили на руки. У обвинуваченого кілька пальців засвітилося зеленим кольором. Він бачив гроші купюрами по 500 грн., де вони знаходились в конверті чи в папці не пам`ятає. Підписував документи у якості понятого, зауважень не було.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- Згідно витягу з кримінального провадження № 0000444 вбачається,що 17.07.2015 року в ЄРДР внесені повідомлення, в якому не вказано про особу, не вказано прізвище особи, яка подала таку заяву, про те, що співробітник ГУМВС України в Одеській області разом із невстановленими особами вимагають неправомірну вигоду у громадян;
- згідно постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області від 10.11.2015 року по даному кримінальному провадженню № 0000444 від 17.07.2015 року про виділення матеріалів в окреме провадження, під час проведення досудового слідства, ще до закінчення провадження слідчим, прокурор виділив в окреме провадження матеріали з даного кримінального провадження в інше кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України в оригіналах та копіях;

- згідно письмового доручення прокурора відділу прокуратури Одеської області від 20.07.2015 року наданого співробітникам оперативного підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст.36 КПК України вбачається, що оперативним працівникам було доручено виконання негласних слідчих дій стосовно невстановлених співробітників УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, які вимагають та отримують неправомірну вигоду від громадян. Технічне забезпечення проведення негласних слідчих дій було доручено проводити УВБ в Одеській області ДВБ МВС України.
- згідно постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області від 20.07.2015 року по даному кримінальному провадженню № 0000444 про проведення контролю за вчиненням злочину, під час проведення досудового слідства, в період досудового слідства прокурор постановив провести контроль за вчиненням невстановленими співробітниками УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, які вимагають та отримують неправомірну вигоду від громадян, шляхом спеціального слідчого експерименту, шляхом передачі неправомірної вигоди з їх можливою втратою.
Для виконання постанову направлено до ВБ в Одеській області ДВБ МВС України.
- згідно тексту ухвали апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2015 року, вбачається що апеляційний суд Одеської області надав дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, стосовно невстановлених співробітників ГУ МВС України в Одеській області, які, як вказано в ухвалі суду, вимагають та отримують неправомірну вигоду через посередників, дозвіл на проведення негласних слідчих дій було надано слідчому з метою проведення слідчих дій у вигляді аудіо відео контролю за ними та за місцем їх перебування строком на 60 діб тобто до 20 вересня 2015 року.
Технічне забезпечення проведення даної негласної слідчої дії доручено проводити УВБ в Одеській області ДВБ МВС України.
Згідно тексту зазначеної ухвали апеляційного суду Одеської області вбачається, що до прокуратури Одеської області з УВБ в Одеській області ДВБ МВС України надійшли матеріали за заявою громадянина ОСОБА_22 , про те що співробітники міліції створили умови разом з співробітниками центру №2 з надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування в м.Одесі, підпорядкованих УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, за яких, заявника змушують надати, через посередника, неправомірну вигоду співробітникам за проведення швидкої та безперешкодної реєстрації транспортного засобу. Одним із посередників є особа на ім`я « ОСОБА_23 ».
- Згідно з рапортом співробітника УВБ в Одеській області ДВБ МВС України власники транспортних засобів передають гроші посереднику за отримання державних реєстраційних номерів та за постановку або за зняття транспортних засобів з обліку. Посередник передає кошти співробітнику центру №2.
- згідно протоколу огляду та виготовлення ідентифікованих (помічених) грошей, для використання, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11 серпня 2015 року вбачається, що в присутності понятих, за участю ОСОБА_7 , було проведено огляд грошових коштів у розмірі 6 000 гривень по 500 гривень, в кількості 12 штук, які добровільно були надані ОСОБА_7 для документування протиправної діяльності співробітників УДАЇ ГУМВС України в Одеській області. Після чого зазначені гроші на загальну суму 6 000 гривень, з метою документації протиправних дій з боку співробітників міліції, були передані ОСОБА_7 ;
- згідно протоколу огляду місця події від 12.08.2015 року складеного слідчим ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області, на підставі заяви ОСОБА_7 , та в зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000444 від 17.07.2015 року, в присутності понятих, з участю ОСОБА_7 , при якому застосовувалася відеокамера, відеозапис проводив співробітник ОВС УВБ МВС в Одеській області в службовому кабінеті потерпілого ОСОБА_10 на території підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, де були проведені змиви з обох рук, та за допомогою лампи з ілюмінісцентсним світлом просвічені обидві руки. При цьому на правій руці обвинуваченого виявлені світіння світло зеленого кольору. Зазначені сліди були сфотографовані та зафіксовані на відеокамеру і поміщені в прозорий файл.
Також на робочому столі потерпілого ОСОБА_10 , під документами, в лівому куті стола, виявлено та вилучено документи : лист керівництва УДАІ ГУМВС України в Одеській області адресований директору підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси та аркуші паперу під якими лежить паперовий конверт, в якому виявлено :12 грошових купюрах номіналом по 5 00 гривень НБ України кожна, наступних номерів та серій : ВИ 8309152, ЛГ 9285772,ЛГ 9747568,БН 2040445,ЛГ 1386356,ВГ 1784372,ВВ 9089828,ГТ 0944923,ВВ 7761762,ЗД 6566754,ВИ 0639676,БТ 7413920.
На зазначених купюрах виявлені світіння світло зеленого кольору. Зазначені сліди були сфотографовані та зафіксовані на відеокамеру і поміщені в прозорий файл;
- згідно протоколу освідування особи, від 12.08.2015 року, вбачається, що в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_20 слідчий, в присутності працівників ОВС УВБ в Одеській області, в ході проведення освідування обвинуваченого ОСОБА_8 , при застосуванні відеокамери, були проведені змиви з обох рук та за допомогою лампи з ілюмінісцентним світлом просвічені обидві руки, при цьому на правій руці обвинуваченого виявлені світіння світло зеленого кольору. Зазначені сліди були сфотографовані та зафіксовані на відеокамеру і поміщені в прозорий файл;
- згідно висновку № 5896/17 криміналістичної експертизи по дослідженню спеціальних хімічних речовин за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань з № 0000444 складеного 12.10.2015 року вбачається, що на наданих для дослідження 12 грошових купюрах номіналом по 500 гривень НБ України кожна, з наступних номерів та серій : ВИ 8309152, ЛГ 9285772,ЛГ 9747568,БН 2040445,ЛГ 1386356,ВГ 1784372,ВВ 9089828,ГТ 0944923,ВВ 7761762,ЗД 6566754,ВИ 0639676,БТ 7413920, на момент дослідження, є спец барвник - люмінесцентний порошок загальної родової приналежності зі зразком спец барвника люмінесцентним порошком, наданим для порівняльних досліджень.
На ватних тампонах зі змивами з лівої та правої рук ОСОБА_8 на момент дослідження, є сліди спецбарвника люмінесцентного порошку.
Спецбарвник люмінесцентний порошок, нашарування якого виявлено на вище перелічених грошових купюрах та на ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_8 , має загальну родову приналежність зі зразком спецбарвника люмінесцентним порошком наданим для порівняльних досліджень;
- Постановою слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області про приєднання речових доказів до кримінального провадження, а саме : ватних тампонів зі змивами з рук ОСОБА_8 , зразок люмінесцентного порошку, а також грошові кошти номіналом 500 гривень кожна у кількості 12 одиниць на загальну суму 6 000 гривень наступними серіями та номерами :ВИ 8309152, ЛГ 9285772,ЛГ 9747568,БН 2040445,ЛГ 1386356,ВГ 1784372,ВВ 9089828,ГТ 0944923,ВВ 7761762,ЗД 6566754,ВИ 0639676,БТ 7413920. Речові докази зберігати в камері зберігання речових доказів слідчого управління Одеської області до вирішення по них питання по суті судом.
- згідно постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області від 20.07.2015 року по даному кримінальному провадженню № 0000444 про використання заздалегідь ідентифікованих(помічених)засобів під час проведення досудового слідства, в період досудового слідства прокурор постановив під час проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення невстановленої співробітниками УДАІ ГУ МВС України в Одеській області використовувати заздалегідь ідентифіковані(помічені) гроші та інші засоби. Для виконання постанову направлено до ВБ в Одеській області ДВБ МВС України.
- згідно дослідженого в судовому засіданні відео запису спілкування обвинуваченого ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_7 , в службовому кабінеті потерпілого 12 серпня 2015 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 добровільно передає обвинуваченому конверт, в якому знаходилися 6 000 гривень, з якими було затримано обвинуваченого ОСОБА_8 слідчим, в присутності понятих.
З тексту розмови між ними вбачається, що не було встановлено, про те, що обвинувачений вимагає від потерпілого гроші, а вбачається, що потерпілий введений в оману обвинуваченим, добровільно передає обвинуваченому гроші в сумі 6 000 гривень.
Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін передбачений ст.7,ст.22 КПК України, забезпечив всім учасникам судового провадження рівні права, дослідив та перевірив докази надані суду, перевірив доводи прокурора про обставини скоєння злочину та про склад злочину в діях обвинуваченого.
Суд перевірив доводи обвинуваченого про те, що він не вимагав від потерпілого та від підприємства гроші, оскільки не спілкувався з потерпілим ОСОБА_7 до періоду 12 серпня 2015 року. А, 12 серпня 2015 року, спілкуючись з ОСОБА_7 , не вимагав від нього гроші, він шляхом обману заволодів його грошима, які потерпілий віддав йому добровільно. Також обвинувачений пояснив суду, що йому нічого не відомо про дії інших осіб, щодо вимагання грошей від ОСОБА_7 .
Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, перевіривши доводи захисника, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не надано документів, не надано достатніх об`єктивних відомостей чи інформації, в яких були б належні та допустимі докази які б свідчили про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
До таких висновків суд прийшов виходячи з наступного.
Органом досудового розслідування, в обвинувальному акті, яким пред`явлено обвинувачення ОСОБА_8 , вказано про те, що 10 серпня 2015 року на ім`я начальника УДАІ ГУ МВС України в Одеській області з ТОВ «Гленкор-Юг» надійшов лист №10/08-1 щодо направлення на підприємство співробітника технічної інспекції УДАІ для проведення бесіди на загальному зібранні трудового колективу.

Виконання вказаного листа доручено старшому державтоінспектору з особливих доручень відділу автомобільно-технічної інспекції УДАІ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_8 .

В ході виконання листа ТОВ «Гленкор-ЮГ» у ОСОБА_8 виник злочинний намір направлений на одержання неправомірної вигоди від службових осіб підприємства.

ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинні намір направлений на отримання неправомірної вигоди від представника ТОВ «Гленкор-Юг», 11.08.2015 під час телефонної розмови та зустрічі з ОСОБА_7 повідомив, що після проведення бесіди з колективом підприємства, ним разом з ОСОБА_24 буде здійснено перевірку стану колісних транспортних засобів та у яких будуть виявлені несправності, він буде вилучати тимчасові реєстраційні талони до тих пір, поки йому не будуть передані грошові кошти у сумі 6000 грн. у якості неправомірної вигоди.

Так, 12 серпня 2015 року ОСОБА_8 перебуваючи на території

ТОВ «Гленкор-Юг», окрім проведення бесіди на загальному зібранні трудового колективу, здійснив перевірку технічного стану колісних транспортних засобів підприємства в ході якої виявив суттєві порушення їх технічного стану.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру направленого на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 доповів про виявленні порушення представнику підприємства ОСОБА_7 зазначивши, що технічний стан транспортних засобів не задовільний.

Враховуючи, що без тимчасових реєстраційних талонів здійснити виїзд на маршрут транспортні засоби не зможуть, ОСОБА_7 виконуючий вимогу передав у якості неправомірної вигоди у сумі 6000 гривень за невжиття заходів реагування стосовно виявлених порушень.

У порушення вимог наказу МВС України від 13.10.2008 за № 534 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації» ОСОБА_8 за результатами перевірки Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) не склав, копію водієві КТЗ не надав. Окрім того про виявлені технічні несправності складових частин КТЗ, не зробив відмітку в пункті 16 Акту перевірки, та не склав протокол про адміністативне правопорушення.

Того ж дня, перебуваючи у приміщенні приймальні ОСОБА_7 розташованого на території ТОВ «Гленкор-ЮГ» у м. Одесі по проспекту Маршала Жукова 32-Б, ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 6000 гривень, за невжиття заходів стосовно виявлених порушень технічного стану колісних транспортних засобів підприємства.

Відразу після отримання зазначених грошових коштів ОСОБА_8 було викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів.

Вказаними вище діями ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 КК України,яке виразилося у тому, що він будучи службовою особою - старшим державтоінспектором з особливих доручень відділу автомобільно-технічної інспекції УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, шляхом погроз вчинення дій з використанням свого службового особисто отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 6000 гривень, за невжиття заходів стосовно виявлених порушень технічного стану колісних транспортних засобів підприємства ТОВ «Гленкор Юг», тобто за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого службового становища,поєднаних з вимаганням неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Нормами ч.1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, в тому числі подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, покладається на прокурора.
При цьому, згідно з вимогами ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви, щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

Судом досліджені всі докази надані суду, з метою забезпечення об`єктивного, усестороннього та повного розгляду справи по суті, враховуючи вимоги положення ст.410 КПК України про те, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо:

1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій на підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та справедливого судового рішення;

2)необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, було розглянуто та вирішено по суті всі клопотання учасників процесу, досліджені всі документи надані суду як докази, були викликані в судове засідання та допитані всі свідки, які були заявлені прокурором та обвинуваченим.

Під час судового розгляду даної справи судом, всі клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів та вчинення інших процесуальних дій, для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення судом були задоволені.

Судом при розгляді справи було прийнято до уваги та враховано, що згідно ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом; що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами провадження та віднесені до повноважень суду.

Суд враховує, що згідно роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 06.04.2002 року « Про судову практику у справах про хабарництво», відповідальність за одержання хабаря (неправомірної вигоди) настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи не виконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів, завдяки своєму службовому становищу.

Суд дослідивши надані докази, оцінивши такі докази та проаналізувавши докази, враховучи всі встановлені в судовому засіданні, по справі обставини, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 прибув на підприємство з метою надання допомоги в профілактичній роботі з працівниками підприємства, прибув до підприємства по ініціативі керівництва підприємства, а не по своій власній ініціативі, прибув на підприємство на підставі письмового звернення керівництва підприємства до начальника УДАІ ГУМВС України в Одеській області, приходить до висновку про відсутність доказів про умисне безпідставне вилучення обвинуваченим ОСОБА_8 тимчасових регістраційних талонів щодо транспортних засобів підприємства, з метою не випуску їх на роботу та про відсутність доказів про наміри обвинуваченого ОСОБА_8 та можливості на вжиття заходів, пов`язаних з закриттям діяльності підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, чим не підтверджуються доводи досудового слідства викладені в обвинувальному акті.

Оскільки, як на день знаходження обвинуваченого на території підприємства 12 серпня 2015 року так і раніше, до його приходу, на територію підприємства, враховуючи службові обов`язки ОСОБА_8 , як старшого державного автоінспектора з особливих доручень відділу автомобільної-технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Одеській області, очевидним є те, що в службові повноваження обвинуваченого ОСОБА_8 не входять повноваження на закриття діяльності підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, тому, він не мав можливості особисто чи самостійно вирішувати питання, щодо прийняття рішення про призупинення діяльності підприємства,чи закриття діяльності зазначеного підприємства, а також, як об`єктивно встановлено в судовому засіданні, обвинувачений не здійснював зовсім ніяких організаційних заходів, чи дій, з метою закрити чи призупинити діяльність підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси.

Судом також, згідно доказів досліджених в судовому засіданні, обєктивно встановлено, що діями обвинуваченого 12 серпня 2015 року не було спричинено підприємству шкоду, а була надана практична допомога, з метою забезпечення дотримання належного технічного стану автобусів підприємства, які займаються перевезенням людей.

Також судом належним чином, ретельно в судовому засіданні перевірені доводи ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 спілкуючись з ним вимагав від нього гроші 6 000 гривень в якості взятки (неправомірної вигоди).
Згідно з п. 4 примітки до ст.368 КК України вимагання хабаря (неправомірної вигоди) визнається його вимагання службовою особою з погрозою вчинення або не вчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена дати хабар з метою запобігання шкідливих наслідків щодо своїх прав і законних інтересів.
Згідно показань свідків в судовому засіданні та згідно досліджених документів наданих суду, в судовому засіданні, крім показань потерпілого ОСОБА_7 , не встановлено з зазначених, як досліджених доказів, факти та обставини, при яких обвинувачений ОСОБА_8 вимагав гроші від будь кого і втому числі не встановлено, що обвинувачений вимагав гроші від потерпілого ОСОБА_7 .
Згідно досліджених в судовому засіданні наданих суду письмових доказів, аудіо - відео спостережень, в тому числі і з протоколів негласних слідчих дій контролю за вчиненням злочину, вбачається, що відсутні докази про спілкування обвинуваченого ОСОБА_8 , з періоду часу з 17 липня 2015 року до 12 серпня 2015 року, з потерпілим ОСОБА_7 , чи з іншими особами, в тому числі, в досліджених зазначених документах не має доказів про вимагання грошей обвинуваченим від потерпілого чи інших осіб, також не надані суду докази про телефонні розмови між обвинуваченим та потерпілим чи між обвинуваченим чи іншими особами, з яких можна було б зробити висновок про вимагання грошей обвинуваченим.
Суд вважає, що згідно досліджених в суді доказів, показань свідків, показів обвинуваченого, в судовому засіданні спростовані доводи досудового слідства про те, що від дій обвинуваченого наступила шкода для підприємства, що обвинувачений погрожував потерпілому ОСОБА_7 та вимагав від потерпілого гроші, що суттєві порушення технічного стану автобусів виявив обвинувачений, а не службова особа підприємства- механік, який безпосередньо відповідає за технічний стан автобусів підприємства, саме який зобов`язаний безпосередньо перед виїздом автобусів для перевезення людей, проводити перевірку технічного стану зазначених автобусів.
В судовому засіданні судом встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_8 та механіка підприємства не було заподіяно зовсім ніякої шкода підприємству, оскільки механік підприємства, виконуючи свої службові обов`язки 12 серпня 2015 року, проводив перевірку технічного стану автобусів підприємства ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, з метою забезпечення належного технічного стану зазначених автобусів підприємства, які працювали в м.Одесі, перевозячи пасажирів по місту.

Після виявлення суттєвих недоліків технічного стану зазначених автобусів, механіком підприємства, як встановлено в судовому засіданні з показів свідків, були вжиті належні кваліфіковані заходи направлені на безпечне перевезення людей зазначеними автобусами, за вказівкою механіка підприємства та з участю обвинуваченого водії автобусів,в той же день 12 серпня 2015 року провели невідкладний ремонт всіх автобусів, в яких були виявлені технічні неполадки і таким чином з участю обвинуваченого ОСОБА_8 було забезпечено безпеку роботи автобусів які перевозили пасажирів.

При цьому, як вважає суд, обвинувачений ОСОБА_8 надаючи допомогу підприємству не перевищуючи своїх службових обов`язків, вилучив реєстраційні талони у водіїв автобусів в яких було виявлено суттєві технічні неполадки, які передав потерпілому ОСОБА_7 , про що є відеозапис їх спілкування, належним чином досліджена в судовому засіданні, з якої вбачається, що обвинувачений не погрожував потерпілому, гроші в потерпілого не вимагав, а шляхом обману заволодів особистими грошима потерпілого, які потерпілий передав обвинуваченому добровільно.

Згідно досліджених доказів, в матеріалах справи відсутня, оскільки не надана суду для дослідження, належним чином зареєстрована в правоохоронних органах, письмова заява від ОСОБА_7 в правоохоронні органи, яка була б подана потерпілим до 12 серпня 2015 року, до появлення обвинуваченого на підприємстві ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси, в якій було б вказано, що ОСОБА_8 вимагає гроші від потерпілого і згідно якої, суд зміг би зробити висновок, що саме обвинувачений ОСОБА_8 вимагав гроші від підприємства чи від потерпілого ОСОБА_7 за конкретні дії чи за бездіяльність.
Також судом встановлено, що будь-яких інших докази, які б підтверджували ствердження обвинувачення про спілкування потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_8 до періоду появлення ОСОБА_11 на підприємстві до 12.08.2015 року, в матеріалах справи відсутні.
З досліджених судом письмових доказів видно, що досудове слідство по даному кримінальному провадженню № 0000444 проводилося з 17.07.2015 року на підставі повідомлення, в якому не вказано про особу, яка подала таку заяву, про те, що співробітник ГУМВС України в Одеській області разом із невстановленими особами вимагають неправомірну вигоду у громадян, також не вказано прізвище такої особи, яка допускає зазначені правопорушення.
З тексту ухвали апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2015 року на дозвіл про проведення негласної слідчої (розшукової) дії по кримінальному провадженню № 0000444 вбачається, що до прокуратури Одеської області з УВБ в Одеській області ДВБ МВС України надійшли матеріали, за заявою громадянина ОСОБА_22 , про те що, співробітники міліції створили умови, разом з співробітниками центру № 2 з надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговуванням населення м.Одеси, підпорядкованих УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, за яких, заявника змушують, через посередника, надати неправомірну вигоду співробітникам за проведення швидкої та безперешкодної реєстрації транспортного засобу. Вказано, що одним із посередників є особа на ім`я « ОСОБА_23 ».
Згідно вище викладеного вбачається, що особа за прізвищем ОСОБА_22 до даного кримінального провадження не має ніякого відношення.
І в той же час прокурор відділу прокуратури Одеської області своєю постановою від 10.11.2015 року по даному кримінальному провадженню № 0000444 від 17.07.2015 року, під час проведення досудового слідства, ще до закінчення провадження слідчим, виділив матеріали, з даного кримінального провадження, в інше окреме провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України в оригіналах та копіях.

Згідно досліджених в судовому засіданні доказів, судом об`єктивно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 з моменту внесення реєстрації в ЄРДР про обставини скоєння злочину до 12 серпня 2015 року не зустрічався, не мав телефонних розмов, тому, як вважає суд, не спілкувався з потерпілим ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні не надано суду об`єктивних, достовірних доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вимагав від потерпілого ОСОБА_7 гроші.
Згідно досліджених доказів у судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не скоїв противоправних дій, направлених на порушення прав юридичної особи ТОВ «Гленкор-Юг» м.Одеси. Всі його дії щодо юридичної особи були правомірні.

Наведені обставини стороною обвинувачення в судовому засіданні не спростовані.
В судовому засіданні дослідженим відео записом спілкування обвинуваченого ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_7 в службовому кабінеті потерпілого 12 серпня 2015 року, спростовані покази потерпілого про обставини скоєння злочину обвинуваченим, оскільки з вказаного відеозапису, який суд визнає достовірним, так як такий доказ є очевидно правдивим, судом об`єктивно встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 добровільно передає обвинуваченому конверт, в якому знаходилися 6 000 гривень, з якими було затримано обвинуваченого ОСОБА_8 слідчим в присутності понятих.
З тексту розмови між ними не встановлено, що обвинувачений вимагає від потерпілого гроші, а вбачається, що потерпілий, введений в оману обвинуваченим, добровільно передає обвинуваченому гроші в сумі 6 000 гривень.
Тому суд приходить до висновку про те, що доводи потерпілого ОСОБА_7 в тому, що обвинувачений вимагав в нього гроші в судовому засіданні спростовані дослідженими доказами.
Суд також приходить до висновку про те, що очевидним є суттєві суперечності в показах даних суду потерпілим ОСОБА_25 і в відеозаписі дослідженому судом, про спілкування потерпілого і обвинуваченого при передачі грошей потерпілим обвинуваченому. З тексту їх спілкування на відеозаписі вбачається, що обвинувачений не вимагає від потерпілого гроші, що при спілкуванні обвинуваченого ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_7 в службовому кабінеті потерпілого 12 серпня 2015 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 добровільно передає обвинуваченому конверт, в якому знаходилися 6 000 гривень, з якими слідчим, в присутності понятих, було затримано обвинуваченого ОСОБА_8 .
З тексту розмови між ними не було встановлено, про те, що обвинувачений вимагає від потерпілого гроші, а навпаки встановлено, що потерпілий введений в оману обвинуваченим, добровільно передає обвинуваченому гроші в сумі 6 000 гривень.
З викладеного суд робить висновок, що передача грошей потерпілим ОСОБА_10 обвинуваченому ОСОБА_8 була обумовлена обманом, який суд вважає способом вчинення цього шахрайства.

Оскільки, як визначено в абзаці 2 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», обман це повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин, що при шахрайстві застосовується винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи прав на нього.
Таким чином обман з боку ОСОБА_8 по відношенню до фізичної особи потерпілого ОСОБА_7 у цьому випадку мав як активний так і пасивний характер.

Саме такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 були причиною добровільної передачі потерпілим своїх особистих коштів обвинуваченому. Тому, при наведених обставинах, суд вважає що умисел обвинуваченого був спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом обману, як способу заволодіння грошима потерпілого шахрайським шляхом, у сумі 6000 гривен.

Згідно до вимог ст.368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити такі питання : чи мало місце діяння,у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення;
На підставі викладеного, суд приходить до висновків, що в ході судового розгляду за наслідками перевірки зібраних по справі доказів, обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, оскільки жодних доказів, з достовірністю підтверджуючих про факти та обставини скоєння зазначеного правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , прокурором суду не було надано достовірних та об`єктивних доказів.
Суд вважає, що в діях обвинуваченого, які проявилися в заволодінні чужим майном шляхом обману( шахрайство), наявний склад злочину передбачений ч.1 ст.190 КК України, тому саме за цією статтею необхідно кваліфікувати дії ОСОБА_8 , перекваліфікувавши пред`явлене досудовим слідством обвинувачення з ч.3 ст.368 КК України.

Суд вважає можливим здійснити таку перекваліфікацію враховуючи, що при таких обставинах права обвинуваченої особи порушені не будуть через те, що покарання ч.1 ст.190 КК України не є більше суровим, ніж покарання за ч.3 ст.368 КК України.

Згідно з приміткою до статті 185 КК України, у статтях 185,186, 189 та 190 КК України передбачено, що значна шкода спричинена злочином визнається, враховуючи матеріальний стан потерпілого та враховуючи, що потерпілому умисними діями обвинуваченої особи спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Мінімальна заробітна плата з 1 січня 2015 року складала 1218 гривень, тобто звичайна соціальна пільга( 100%) у 2015 році складала 609 гривень і таким чином, значна шкода у 2015 році визнається значною шкодою спричиненою злочином, якщо потерпілому спричинено збитки на суму від 60 900 гривень до 152 250 гривень.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що відсутні правові підстави для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за іншими частинами ст.190 КК України.

Також враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст.364 КК України, оскільки склад цього злочину передбачає спричинення обвинуваченою особою потерпілій особі істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Так як, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції», діяння передбачені ст.364 КК України є злочинами з матеріальним складом.

Згідно примітки до ст.364 КК України, істотною шкодою у статтях 364,364-1,365,

365-2,367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Враховуючи, що обов`язок щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачених ст.62 Конституції України та положенням ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, поєднуються з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, відповідно до якого - ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом передбачених ст.17 ч.2 КПК України, суд приходить до висновку, що досудовим слідством не доведено, про те, що обвинувачений скоїв злочин передбачений за ч.3 ст.368 КК України.
До вказаного висновку суд приходить виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі» Бочаров проти України від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року) в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом»(див. рішення від 18.01.1978 року у справі» Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних презумпцій, щодо фактів ( див. рішення у справі »Салман проти Туреччини)».
Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін передбаченого ч.7, ст.22 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, дослідивши надані докази, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що під час судового провадження не здобуто та не надано суду безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого необхідно перекваліфікувати з ч.3 ст.368 КК України на ч.1 ст.190 КК України і кваліфікувати як заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), передбачене ч.1 ст.190 КК України.
При визначенні покарання суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також суд враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України судом вважає вчинення злочину вперше.

Обставини, які обтяжують покарання за скоєння злочину, передбачені ст.67 КК України судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи характер суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховуючи особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, одружений, має сім`ю, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України в виді штрафу в дохід держави.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 768 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 в дохід держави.

Письмові докази та диски з відеозаписами зберігати в суді в матеріалах кримінального провадження.
Долю речові доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. 6 000 грн. підлягають поверненню власнику потерпілому ОСОБА_7 .
Представником юридичної особи - ТОВ «Гленкор-Юг» поданий цивільний позов в порядку ст.127-128 ЦПК України, в якому він, з посиланням на Постанову Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», просить стягнути з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Гленкор-Юг» шкоду, завдану діловій репутації, вчиненим кримінальним правопорушенням у розмірі 25 000 гривень.

Мотивує заявлений позов тим, що незаконні дії ОСОБА_8 по проведенню перевірки транспортних засобів,що використовуються ТОВ «Гленкор-Юг» при перевезенні пасажирів були висвітлені в засобах масової інформації, у тому числі споживачів, у яких могло скластися враження, що ТОВ «Гленкор-Юг» використовує несправну техніку. Ці обставини негативно позначилися на діловій репутації ТОВ «Гленкор-Юг». Позивач вважає, що порушення прав, що призвело до поширення недостовірної інформації полягає в тому, що такі відомості ганьблять ділову репутацію товариства в очах невизначеного кола осіб, в результаті чого у ТОВ «Гленкор-Юг» знизився пасажиропотік.

Суд, дослідивши заявлений цивільний позов приходить до висновку, що вказаний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила
недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.
Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Позивачем не доведено суду в якій спосіб і яка саме інформація, поширена відповідачем порушила особисте немайнове право позивача, яка саме інформація є недостовірною та порочить ділову репутацію позивача. Також суду не надано доказів про те, що внаслідок поширення недостовірної інформації настали наслідки, які спричинили позивачу збитки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні цивільного позову ТОВ «Гленкор-Юг» до ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Гленкор-Юг» шкоди, завданої діловій репутації, вчиненим кримінальним правопорушенням у розмірі 25 000 гривень необхідно відмовити.

Крім того, суд розглянув заявлений цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди в сумі 25 000 грн. на його користь.

Свої позовні вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що неправомірними суспільно-небезпечними ОСОБА_8 йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті. Дії ОСОБА_8 спричинили йому моральний удар та розчарування у тому, що неможливо здійснювати господарську діяльність на засадах свободи та чесної конкурентної боротьби. Він став підозрілим до оточуючих, в кожному слові став шукати «подвійний сенс», внаслідок чого у його сім`ї почастішали сварки та втратилися довірливі стосунки.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України п.9 від 31.03.1995 №42 «Про судову практику по справам про стягнення моральної шкоди», розмір стягнення моральної шкоди, суд встановлює залежно від характеру страждань, які вчинені позивачу, характеру немайнових збитків і з врахуванням інших обставин.

При встановленні суми моральної шкоди, за вищевказаними позовними вимогами, за даним позовом суд враховує характер и ступінь, випробуваних потерпілим душевних і фізичних страждань, переживань, тяжкість вимушених змін в його житті через отримані травми та лікування.

Виходячи із обставин правопорушення скоєного обвинуваченим, особи обвинуваченого, враховуючи надані суду докази, щодо спричинення моральної шкоди потерпілому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в сумі 25 000 гривен підлягають частковому задоволенню в сумі 3 000 гривень на його користь.

На підставі викладеного, керуючись, ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст.17,84-87,91-96,98-102,368,370,374-376 КПК України, суд,
З а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі 50 (п`ятдесять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень, в дохід держави.

Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Письмові документи, долучені у якості речових доказів зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Оптичні диски з аудіо записами - зберігати у матеріалах справи.
Речові докази, а саме: ватні тампони зі змивами з рук ОСОБА_8 , зразок люмінесцентного порошку - знищити.
Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів слідчого управління Одеської обласної прокуратури, грошові кошти номіналом 500 гривень кожна у кількості 12 одиниць на загальну суму 6 000 гривень наступними серіями та номерами : ВИ 8309152, ЛГ 9285772,ЛГ 9747568,БН 2040445,ЛГ 1386356,ВГ 1784372,ВВ 9089828,ГТ 0944923,ВВ 7761762,ЗД 6566754,ВИ 0639676,БТ 7413920 - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_8 768 грн. в дохід держави як процесуальні витрати по справі на залучення експерта.

У задоволенні цивільного позову ТОВ «Гленкор-Юг» до ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Гленкор-Юг» шкоди, завданої діловій репутації, вчиненим кримінальним правопорушенням у розмірі 25 000 гривень - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди в сумі 25 000 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заставодавцю ОСОБА_26 повернути внесену нимна підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25.08.2015 року заставу сумі 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень за ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №№ 0000444.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1