Ухвала
Іменем України

20 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 632/438/17

Провадження № 51-1814ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 червня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, і покладено на нього обов`язки, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з судовим рішенням апеляційної інстанції прокурор звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 січня 2018 року касаційну скаргу прокурора, через її невідповідність вимогам ст. 427 КПКУкраїни, було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також прокурору було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

У межах строку на усунення недоліків, прокурор повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, не усунув.
Як вже зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Так у повторній касаційній скарзі прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, однак знову не наводить доводів, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення, щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_4 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК України з урахування статей 50, 65 КК України у їх взаємозв`язку.
Крім того, прокурором знову не зазначено в чому полягає незаконність, необґрунтованість ухвали апеляційного суду відповідно до ст. 419 КПК України, які доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою апеляційного суду, та на які доводи, цей суд не дав вичерпної відповіді.
До того ж, як убачається з матеріалів провадження за скаргою, прокурор подав повторну касаційну скаргу, практично не змінивши змісту попередньої, чим проігнорував вказівки суду касаційної інстанції.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПКУкраїни, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що прокурор не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд,
постановив:
Повернути касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 , разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3