Справа 556/35/18
Номер провадження 1-в/556/21/2018

У Х В А Л А
іменем України
Володимирецький районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представників Полицької ВК-76 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець подання начальника ДУ «Полицька виправна колоніїя № 76» про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта неповна середня, раніше не судимого, засудженого Рівненським міським судом 24.06.2014 року за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі,-
Начальник ДУ «Полицька виправна колонія № 76» звернувся до суду з поданням про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_7 . В обгрунтування подання вказував, що на даного засудженого поширюється дія цього Закону, а саме ст.4 та п.в) ст.1, оскільки ОСОБА_9 має неповнолітню дитину , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, і відбув половину призначеного судом покарання.
В судовому засіданні засуджений заперечив проти застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році", пояснив, що він вважає себе незаконно засудженим, осікільки вирок Рівненського міського суду постановлено з порушеннями закону. Тому, на думку ОСОБА_7 , він перебуває в Полицькій виправній колонії №76 незаконно, і бажає звільнитись на свободу, однак не у зв"язку із амністією, а внаслідок виправдання.
В судовому засіданні представник адміністрації та прокурор пояснили, що на засудженого ОСОБА_7 формально поширюється дія закону про амністію, однак враховуючи відсутність його згоди на застосування амністії, просили відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення засудженого, думку інших учасників судового засідання, суд прийшов до наступних висновків.
У відповідності до ст.4 Закону України «Про амністію в 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Згідно п.в) ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Вивченням матеріалів особової справи ОСОБА_7 встановлено, що він засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.
Станом на 07 вересня 2017 року (день набрання чинності Законом України "Про амністію в 2016 році"), невідбутий строк покарання ОСОБА_7 становить 1 рік 09 місяців 17 днів; таким чином на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році», засуджений відбув більше половини призначеного строку покарання.
Також встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вперше, за умисний злочин, санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Крім того, засуджений ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої дитини, відносно якої він не позбавлений батьківських прав, а сам батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свдоцтвом про народження НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану.
Обмежень щодо застосування амністії, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію в 2016 році», та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» судом не встановлено.
Таким чином, на засудженого ОСОБА_7 формально поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році».
Разом з тим, як це вбачається зі ст.10 Закону України «Про амністію в 2016 році», застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) заперечує проти цього.
В судовому засіданні ОСОБА_7 неодноразово та в категоричній формі відмовився від застосування відносно нього амністії, в т.ч. і після роз"яснення йому судом змісту та положень відповідного Закону.
Цю відмову суд вважає добровільною та усвідомленою, оскільки засуджений відмовився від звільнення на підставі амністії після консультацій із своїм захисником та неодноразового роз"яснення йому змісту Закону. Відсутність згоди засудженого на застосування до нього положень Закону України Про амністію в 2016 році, підтверджується також актом від 28.12.2017 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст.10 Закону України Про амністію в 2016 році від 07.09.2017 року, суд,-
В задоволенні подання подання начальника ДУ «Полицька виправна колоніїя № 76» про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через Володимирецький районний суд.

Суддя: ОСОБА_1