Справа № 359/1330/18
Провадження №1-кс/359/320/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2018 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000038, від 20.02.2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в :
21.02.2018 року слідчий за погодженням з прокурором, звернувся із зазначеним клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання встановлено, що 20.12.2017 о 20 год. 20 хв., в терміналі «Д» ДП «МА «Бориспіль» за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, під час здійснення оформлення пасажирів рейсу № 601, сполученням «Київ-Баку», було виявлено громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час проходження паспортного контролю пред`явив паспорт громадянина Республіки Азербайджан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , в якому присутні відмітки Державної прикордонної служби України, що не відповідають встановленому зразку.
Так, відповідно до висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 20.02.2018, проведеної інспектором прикордонної служби другої категорії групи поглибленої перевірки документів відділення контролю другої лінії ВПС «Бориспіль (Термінал Д)» ОКПП «Київ» ДПС України старшим сержантом ОСОБА_6 , документ дійсний, проте на сторінці 24, 25 присутні відбитки штампів Держприкордонслужби України № 054 від 24.06.2017 та № 037 від 22.06.2017 в ППр «Виступовичі», № 074 від 24.06.2017 та № 006 від 23.06.2017 в ППр «Могилів-Подільський», які не відповідають встановленому зразку.
У зв`язку із наявністю достатніх підстав вважати, що виявлені у паспорті відбитки штампів мають кримінальне походження, 20.02.2018 у ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, у ОСОБА_7 вилучено паспорт громадянина Республіки Азербайджан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21.02.2018 останній визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначений матеріальний об`єкт може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, з метою підтвердження викладених фактів, 21.02.2018 призначено судово-технічну експертизу документів, на виконання якої до експертної установи направлено паспорт громадянина Республіки Азербайджан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який буде перебувати у розпорядженні судового експерта.

У зв`язку з викладеним та враховуючи, що вилучений 20.02.2018 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Республіки Азербайджан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається тимчасово вилученим майном, є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню, з метою належного збереження речового доказу слідчий просить суд винести ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно ст.107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не проводилася, оскільки учасники процесуальної дії про застосування фіксації не заявили.

В судовому слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши думку слідчого, ознайомившись із матеріалами клопотання, вважаю за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зазначений матеріальний об`єкт може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З наданих суду матеріалів вбачається, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до зникнення, втрати вказаного майна.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: паспорт громадянина Республіки Азербайджан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є предметом кримінально протиправних дій, та може зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Київської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1