Справа № 640/1669/18
н/п 1-кс/640/1015/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
перекладача - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, вірменина, громадянина Республіки Вірменії, раніше не судимого, працюючого не офіційно робітником на СТО, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
встановив:
03.02.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Харківської області старшим радником юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_5 у січні 2018 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , направлену на спільне вчинення умисного особливо тяжкого корисливого злочину.
Для здійснення своїх злочинних намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 спільно розробили злочинний план, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), погрозою застосування такого насильства, поєднаний з проникненням у житло, згідно з яким вони разом обирають об`єкт нападу, вивчають шляхи підходу і відходу до обраного об`єкта, після чого у встановлений час прибувають до місця скоєння злочину, де безпосередньо перед проникненням до житла, з метою не бути в подальшому впізнаними потерпілим та можливими свідками, одягають на обличчя заздалегідь приготовані маски-балаклави, проникають у обране житло чи інше приміщення, де із застосуванням предмету, схожого на ніж, здійснюють розбійний напад на потерпілого і з набутим злочинним шляхом майном з місця скоєння злочину зникають та в подальшому розподіляють між собою викрадене майно порівну.
Протягом січня 2018 року ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 підшукали об`єкт для нападу, а саме житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає громадянка ОСОБА_11 , і, достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_11 є ювелірні вироби із золота і срібла, а також готівкою гроші в національній і іноземній валюті, спланували розбійний напад на неї у вечорі 31 січня 2018 року.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та погрозою застосування такого насильства, поєднаний з проникненням у житло, 31.01.2018 приблизно о 21.00 години прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де, діючи умисно і узгоджено між собою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи за заздалегідь розробленим планом, маючи при собі предмет, схожий на ніж, та маски-балаклави, які надягнули на обличчя, безпосередньо перед входом у двір вищезазначеного будинку, шляхом вільного доступу близько 21.05 години проникли до двору вказаного житлового будинку, в якому на той час знаходилась ОСОБА_11 , де, застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я останньої, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , демонструючи ніж, почали наносити ОСОБА_11 удари руками і ногами по голові та іншим частинам тіла, завдаючи фізичного болю та вимагаючи при цьому віддати їм ювелірні вироби із золота і срібла, а також гроші готівкою в національній та іноземній валюті. Надалі ОСОБА_9 ,діючи умисно і узгоджено в групі з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , продовжуючи вимагати золоті прикраси та гроші у ОСОБА_11 і бажаючи придушити її волю до чинення опору, демонструючи ніж стали погрожувати їй вбивством, тобто погрожувати застосовуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілою, яка сприймала ці погрози як реальні.
Впевнившись в тому, що ОСОБА_11 нездатна чинити їм будь-який опір, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зв`язали їй руки і ноги і перенесли до житлового будинку за вказаною вище адресою, де, продовжуючи погрожувати ОСОБА_11 застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, а саме застосуванням до неї гарячої праски, вимусили останню вказати на місце зберігання золотих прикрас та грошей і таким чином відкрито заволоділи ювелірними виробами із золота і срібла, а також грошима у сумі 1000 грн., 400 доларів США і 100 євро, які знаходились у сумці ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не визнав себе винуватим у пред`явленій підозрі, від дачі показань відмовився та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просила застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою .
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
01.02.2018 о 06.45 у порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_5 .
01.02.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.01.2018, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту підозюваного ОСОБА_10 , який повідомив про вчинення злочину ним в групі з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , протоколом огляду та вилучення автомобіля «Нива» білого кольру д.н.з. НОМЕР_1 від 01.02.2018, яким користувався ОСОБА_9 та використовувався підозрюваними для вчинення злочину, протоколом огляду тимчасового помешкання ОСОБА_10 , під час якого вилучено ювелірні прикраси та грошові кошти, якими відкрито заволоділи в домоволодінні потерпілої, протоколом затримання ОСОБА_5 під час якого вилучені грошові кошти, протоколом огляду місця проживання підозрюваного ОСОБА_9 під час якого вилучені грошові кошти та чеки про обмін іноземної валюти.
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти власності, а також той факт, що ОСОБА_5 є громадянином Республіки Вірменії,офіційно ніде не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілу, свідків кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на 60 днів до 01 квітня 2018 року, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 01 квітня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1