№ 207/125/18
№ 1-в/207/25/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

за участі секретаря : МОСПАН С.Б.

розглянувши подання старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В :

У поданні державного виконавця Південного відділу ДВС міста Кам`янське Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області зазначено, що у них на виконанні знаходиться виконавчий лист № 1-190/11, виданий 19.04.2012 року про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6220,20 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 40000 грн..

Державний виконавець Південного відділу ДВС м. Кам`янське Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього Відповідно до Виконавчого листа № 1-190/11, виданого 19.04.2012 року про стягнення на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди.

Суд вважає , що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

З аналізу зазначеної норми закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і факт ухилення від їх виконання.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду та рішень інших органів.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Разом з тим, матеріали подання не містять доказів, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення. Суду надано копії актів державного виконавця, з яких слідує що за місцем мешкання відповідача двері будинку ніхто не відчинив, та виклики державного виконавця, до яких не додано доказів їх отримання боржником.

Керуючись ст. 441 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

С у д д я : В.О. САВЧЕНКО