Справа № 1-814/06
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м.Києві ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1-814/06,

в с т а н о в и в :
Старший державний виконавець Дніпровського РВ ДВС у м.Києві ОСОБА_3 звернулася з поданням про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1-814/06 від 18.04.2007 про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в розмірі 200 000 грн., так як його оригінал був утрачений.

У судове засідання сторони не прибули, однак суд, враховуючи положення ст.ст. 22, 26, 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Завданнями кримінального провадження є захист особи, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Адже, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 5 КПК України).
Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Так, відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.
У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист (ст. 535 КПК України).
Відповідно до ст.128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Тобто, інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням, врегульованим ЦПК України.
Згідно п. 17.4) Розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, із заявою про видачу дубліката виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання.

У цьому випадку, виконавчий лист № 1-814/06 був виданий 18.04.2007.

Згідно ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, який був чинним станом на 18.04.2007, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: 1) для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає

негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Тобто, у цій ситуації, три роки з наступного дня після набрання рішенням законної сили минули, що, указує на те, що дане звернення подане після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не кореспондується з положеннями п. 17.4) Розділу ХІІІ ЦПК України.
За таких умов, з урахуванням наведеного, суд розглянувши звернення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає його не обґрунтованим, а тому не убачає підстав для його задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 128, 369-372, 376, 534-535, 537, 539 КПК України , суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м.Києві ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1-814/06, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.
С у д д я : ОСОБА_1