УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 000 000 005 97, у якому
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бенгазі (Лівія), громадянин Лівії, у шлюбі не перебуває, непрацездатних утриманців не має, студент 3 курсу Дніпропетровського медичного інституту традиційної і нетрадиційної медицини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 з погодженим з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 01.06.2017 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

Підозрюваний 29.05.2017 приблизно о 23.20 год., керуючи автомобілем «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині Харківської площі з боку проспекту М. Бажана у напрямку Бориспільського шосе, зі швидкістю приблизно 120-130 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість на вказаній ділянці дороги.

У цей час справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Lexus LS430» з боку вул. Світла у напрямку станції Київського метрополітену «Червоний Хутір» на зелений сигнал світлофора рухався автомобіль ВАЗ -211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

Під час руху ОСОБА_5 порушив вимоги п. 1.5, 2.3 б), 8.7.3 е), 8.10 Правил дорожнього руху України внаслідок чого він, керуючи автомобілем «Lexus LS430» та продовжуючи свій рух при виїзді з Харківської площі у м. Києві, зіткнувся з автомобілем ВАЗ -211040, під керуванням водія ОСОБА_9 , який в цей час рухався справа наліво. У результаті зіткнення зазначених транспортних засобів автомобіль «Lexus LS430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав за межі проїзної частини на правий тротуар, де на зупинці громадського транспорту скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які з важкими тілесними ушкодженнями доставлені до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.

Рішенням слідчого судді Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 02.06.2017 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 29.07.2017.

Постановою заступника прокурора м. Києва від 24.07.2017 строк досудового розслідування продовжений до чотирьох місяців, тобто до 30.09.2017.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, стверджуючи, що у момент ДТП він транспортним засобом не керував, відповідного права взагалі не має, навичками управління автомобілем не володіє. Під час зазначених вище подій перебував в автомобілі як пасажир. Після дорожньо-транспортної пригоди злякався, через що покинув місце ДТП.

Підозрюваний зазначив, що у слідчому ізоляторі співкамерники завдають йому тілесних ушкоджень, адміністрація слідчого ізолятора, реагуючи на його скарги, переводить до інших камер, однак і там до нього продовжується вороже ставлення з боку інших ув`язнених та застосування фізичного насильства.

З огляду на зазначене, підозрюваний просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання або ж знизити розмір застави до 50 тис. грн.

Захисник також заперечував проти прийняття рішення про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою, доводячи, що підозра не є обґрунтованою, наведені ризики матеріалами клопотання не підтверджуються.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про продовження строку тримання особи під вартою покладений обов`язок з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність чинників, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зокрема, згідно з категоричними показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 автомобіль «Лексус» - учасник ДТП, виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, що стало причиною його зіткнення з автомобілем ВАЗ. Після вказаної події водій «Лексуса», поспіхом оглянувши постраждалих, покинув місце події.

Свідок ОСОБА_15 також вказав, що ДТП відбулася внаслідок того, що автомобіль «Лексус» виїхав на перехрестя на червоне світло світлофору.

ОСОБА_16 , будучи допитаним як свідок, повідомив, що саме підозрюваний ОСОБА_5 перебував за кермом автомобіля «Лексус» під час дорожньо-транспортної пригоди, останній залишив місце події попри те, що свідок наполягав на необхідності його присутності.

Слідчий суддя бере до уваги, що матеріали клопотання не містять висновків судово-медичної експертизи про ступінь тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень.

У той же час, долучені до клопотання довідки підтверджують, що потерпілій ОСОБА_11 спричинений відкритий ІІІ ступеню перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, пошкодження передньої гомілкової артерії.

Потерпілому ОСОБА_12 спричинений перелом VI та VII ребер справа, відкритий перелом правого стегна, переломи кісток тазу.

У потерпілого ОСОБА_10 виявлені перелом великого бугорка правої плечової кістки, закритий перелом правої малогомілкової кістки.

Сукупність зазначених доказів доводить, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою, оскільки наведені факти з достатньою повнотою створюють впевненість про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому діяння.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у контексті кримінального провадження слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на його приналежність до громадянства іншої держави, відсутність міцних соціальних зв`язків в Україні, що є додатковими чинниками для забезпечення можливості ухилення від правосуддя.

Крім того, вагомим фактором для переховування є суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Доводи підозрюваного на свій захист свідчать, що заявлений органом досудового розслідування ризик незаконного впливу на свідків є небезпідставним. Заперечення підозрюваного, що не він керував транспортним засобом, можуть спонукати останнього до незаконного впливу на свідка ОСОБА_17 з метою зміни раніше наданих ним показань.

Ризик впливу підозрюваного на інших свідків та потерпілих не виглядає переконливим з огляду на особу ОСОБА_5 , зокрема, його вік, відсутність достатнього досвіду перебування в України, недостатню обізнаність у національних звичаях та традиціях українців, незнання російської або української мов.

Наявності зазначеному у клопотанні ризику вчинення підозрюваним іншого злочину слідчий суддя надає критичної оцінки з огляду на те, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння віднесене до категорії необережних злочинів. Зазначена обставина виключає елемент свідомих, умисних дій підозрюваного, спрямованих на вчинення зазначеного кримінального правопорушення. Отже, висновок слідчого про злочинну спрямованість підозрюваного є необґрунтованим та матеріалами клопотання не підтверджується.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного - можливе переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків .

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, не завершені своєчасно призначені у кримінальному провадженні експертизи, у подальшому необхідно ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою заступника прокурора м. Києва від 24.07.2017 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 30.09.2017, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя визначає розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У силу ч. 6 ст. 206 КПК у разі, коли особа заявляє про застосування до неї насильства під час тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених у заяві; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно з законодавством.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197, 206 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою по 25 вересня 2017 включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у сумі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (, Банк-одержувач Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, розрахунковий рахунок № 2089, призначення застава для Шевченківського районного суду м. Києва).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СУ ГУ НП у м. Києві, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця перебування.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Доручити старшому групи слідчих ОСОБА_7 забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , провести дослідження фактів, викладених у заяві підозрюваного про застосування до нього фізичного насильства.

Доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» вжити передбачених законом заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_5 під час його перебування під вартою .

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1