В И Р О К
іменем України
12 лютого 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000320 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України,

у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України,

у с т а н о в и в:
09 квітня 2017 року близько 18:00 години інспектор СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , разом з дільничним офіцером поліції Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, під час чергування у складі ГРПП №2, отримали виклик про те, що у підвалі будинку АДРЕСА_2 , знаходяться невідомі особи, про що усно по телефону повідомив ОСОБА_5 , та на службовому автомобілі "ВАЗ-2107", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули за вищевказаною адресою, де ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 , як заявника, для прийняття письмової заяви та відібрання пояснень у останнього. В цей час ОСОБА_5 запропонував працівнику поліції зайти у під`їзд №3 за вказаною адресою для з`ясування обставин. Перебуваючи у під`їзді №3, будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 розуміючи, що перед ним стоїть працівник поліції у форменому одязі, який виконує свої службові обов`язки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, умисно наніс інспектору СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 один удар кулаком лівої руки в область обличчя праворуч, чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та саден на обличчі та тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого травматичного перелому правої щелепної дуги зі зміщенням уламків.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованому йому злочині та показав про зазначені вище обставини, за яких він 09.04.2017 викликав наряд поліції з приводу того, що в підвалі будинку, де він мешкає, знаходяться невідомі особи. Коли приїхали працівники поліції, він запропонував одному з них пройти до під`їзду, де завдав одного удару кулаком в обличчя працівнику поліції, спричинивши тілесні ушкодження.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену ч. 2 ст. 345 КК України відповідальність.

Також, заявив клопотання про застосування у відношенні нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав.

Оцінивши досліджені під час судового розгляду докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винним в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілого, який подав про це відповідну заяву (а. п. 61, 70).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, - відсутні.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який вважається таким, що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України (а. п. 73), під наглядом у психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 78), не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості, за місцем проживання скарг на нього немає (а. п. 79), має на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , 2007 року народження (а. п. 80), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.

Під час вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо застосування до нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з пунктом "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" (чинний з 07.09.2017), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Обвинувачений ОСОБА_5 є винним у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, заявив клопотання про застосування щодо нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

На день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_5 має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження та інформацією, наданою начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області від 02.02.2018, та інформацією, наданою начальником служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 01.02.2018. (а. п. 80, 87, 88).

Обвинувачений не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується відповідно ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_5 належить звільнити від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, призначеного за даним вироком.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: