У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" листопада 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001159, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та обґрунтоване тим, що третім слідчим відділом прокуратури міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001159 від 12.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На цей час, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2017 року ОСОБА_8 у якості подарунка був направлений громадянином КНР електронний прилад осциллограф. Після затримання поштового відправлення службовими особами відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (EMS) митного посту Спеціалізований, ОСОБА_8 зателефонував до митного органу з метою визначення причини затримки МПВ. У свою чергу, невстановлений співробітник митниці повідомив про необхідність надання документів про оплату товару та запросив ОСОБА_8 до вищевказаного відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень, що розташований за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 3.

По прибуттю до вказаного відділу, до ОСОБА_8 вийшов заступник начальника відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (EMS) митного поста Спеціалізований Київської міської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_5 .

Приблизно у цей же час, у останнього, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У зв`язку з цим, ОСОБА_5 , в ході вказаної розмови з ОСОБА_8 , повідомив йому, що здійснить випуск у вільний обіг вказаної посилки, але для безперешкодного отримання міжнародних поштових відправлень, ОСОБА_8 у подальшому повинен платити ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 10 % від вартості товару за безперешкодне отримання міжнародних поштових відправлень.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 змушений був погодитися.

У подальшому, приблизно 20.09.17 ОСОБА_8 , було направлено посилку з КНР, в якій містилось 45 мікро CD карток об`ємом 16 gb кожна. Приблизно 29.09.17 посилка з картками пам`яті надійшла на територію митного посту «Спеціалізований».

Надалі, 03.10.17 ОСОБА_8 отримав посилку в якій містилось 45 мікро CD карток об`ємом 16 gb кожна та повідомив про це ОСОБА_5 .

У подальшому, 03.10.2017 року, приблизно о 11 год. 00 хв., заступник начальника відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (EMS) митного поста Спеціалізований Київської міської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливого мотиву, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 80 доларів США, що згідно офіційно курсу національної валюти (гривні) щодо іноземної валюти (долар США), встановленого Національним банком України на 03 жовтня 2017 року, еквівалентно 2 132, 36 грн., за безперешкодне отримання міжнародних поштових відправлень в якості сплати 10 % від вартості товару, а саме: 40 доларів США за отриманий на початку вересня 2017 року електронний прилад осциллограф та 40 доларів за 45 мікро CD карток об`ємом 16 gb кожна.

Крім того, під час досудового розслідування, на думку заявника, встановлено, що ОСОБА_5 вчинив й інші кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 24.10.17 ОСОБА_8 через відділ митного оформлення міжнародних поштових відправлень (EMS) митного поста Спеціалізований отримав посилку з КНР в якій містилась материнська плата Huanan X79 та комплектуючі, про що повідомив ОСОБА_5 .

У подальшому, 31.10.17 ОСОБА_8 через відділ митного оформлення міжнародних поштових відправлень (EMS) митного поста Спеціалізований отримав посилку з ОАЕ в якій містився ноутбук Apple MacBook Pro 2016 та повідомив про це ОСОБА_5 .

Надалі, 02.11.2017 року, приблизно о 13 год. 18 хв., заступник начальника відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (EMS) митного поста Спеціалізований Київської міської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 19, на платформі станції метро Університет, діючи умисно, з корисливого мотиву, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 9 500 грн., за безперешкодне отримання останнім материнської плата Huanan X79 з комплектуючими та ноутбуку Apple MacBook Pro 2016.

Після цього, о 13 годині 20 хвилин 02.11.2017, заступника начальника відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (EMS) митного посту «Спеціалізований» КММ ДФС ОСОБА_5 затримано на платформі станції метро «Університет» Київського метрополітену, за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 19, в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого вилучено речі та предмети, які є речовими доказами та мають значення для кримінального провадження, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , S/N: НОМЕР_2 (70), з карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ»; грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 1 (одна) купюра номіналом 100 (сто) доларів США та грошові кошти в національній валюті, а саме: 26 (двадцять шість) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 20 (двадцять) гривень, 8 (вісім) купюр номіналом 10 (десять) гривень, 11 (одинадцять) купюр номіналом 5 (п`ять) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 2 (дві) гривні, 9 (дев`ять) купюр номіналом 1 (одна) гривня, на загальну суму 5 416 гривень.

У слідства є достатні підстави вважати, що вилучені предмети та речі є речовим доказом розслідуваного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З урахуванням викладеного, на думку заявника, наявні підставі для арешту, визначені ст. 170 КПК України для арешту майна, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , S/N: НОМЕР_2 (70), з карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ»; грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 1 (одна) купюра номіналом 100 (сто) доларів США та грошові кошти в національній валюті, а саме: 26 (двадцять шість) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 20 (двадцять) гривень, 8 (вісім) купюр номіналом 10 (десять) гривень, 11 (одинадцять) купюр номіналом 5 (п`ять) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 2 (дві) гривні, 9 (дев`ять) купюр номіналом 1 (одна) гривня, на загальну суму 5 416 гривень.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині, а сторона захисту заперечувала проти задоволення цього клопотання через, його невідповідність положенням КПК України, тож дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови від 02.11.2017.
При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думкою заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування на мобільний телефон марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , S/N: НОМЕР_2 (70), з карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ»; грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 1 (одна) купюра номіналом 100 (сто) доларів США та грошові кошти в національній валюті, а саме: 26 (двадцять шість) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 20 (двадцять) гривень, 8 (вісім) купюр номіналом 10 (десять) гривень, 11 (одинадцять) купюр номіналом 5 (п`ять) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 2 (дві) гривні, 9 (дев`ять) купюр номіналом 1 (одна) гривня, на загальну суму 5 416 гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя: ОСОБА_1