Провадження 1-кс/127/9832/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищевказане клопотання прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 28.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, щоіз заявою до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області звернулася ОСОБА_5 про те, що невідома особа шляхом обману заволоділа майном потерпілої.

Під час досудового розслідування допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її колишнього чоловіка ОСОБА_7 відкрилась спадщина на квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями ОСОБА_7 є його діти - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Право власності на вказану частку квартири було визнано за ОСОБА_7 , згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області. Одночасно цим же рішенням право власності на Уг частки вказаної квартири визнано за його колишньою дружиною від другого шлюбу ОСОБА_10 .

Однак, вступити у спадщину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змогли, так як квартира АДРЕСА_1 , з показань ОСОБА_6 , була незаконно привласнена шляхом обману ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.І ст. 170 КГЖ України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 40, 93, 100, 168, 170, 171, 237,

132, 159, 237 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала за обставин викладених у ньому.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Судом встановлено, що в матеріалах клопотання відсутні обґрунтовані докази в підтвердження того кому належить квартира АДРЕСА_1 , а також обґрунтування, відношення дана квартира має до кримінального провадження та необхідність у накладенні арешту на дане майно.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що слідчим не доведено необхідності такого арешту з посиланням на належні, допустимі докази, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131,132,170,171,172,174,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя