Справа № 461/1457/18
Провадження № 1-кс/461/1253/18
УХВАЛА

06.04.2018 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Львівського територіального управління НАБУ. Свої вимоги мотивує тим, що 07.02.2018 року він звернувся до Львівського ТУ НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення начальником Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області та секретарем Миколаївського районного суду Львівської області. В порушення вимог КПК України відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесене не було, а заява направлена до прокуратури Львівської області, яка в свою чергу дане повідомлення направила до Золочівської місцевої прокуратури. Просить слідчого суддю зобов`язати Львівське ТУ НАБУ внести в ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , директором Львівського ТУ НАБУ ОСОБА_5 , суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; скасувати повідомлення прокуратури Львівської області (лист) від 21.02.2018 року № 17/7-4848-16.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. У клопотанні від 17.05.2016 року просив суд справу слухати без його участі.

Представник Львівського ТУ НАБУ до суду не з`явився. У письмових поясненнях начальника управління зазначено, що відомості зазначені у заяві ОСОБА_3 не відноситься до підслідності НАБУ. Крім того, заявником у заяві від 07.02.2018 року № П-1340 не було викладено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро. Заява ОСОБА_3 була направлена до прокуратури Львівської області для вирішення питання про наявність або відсутність у діях осіб інших (некорупційних) правопорушень.

Перевіривши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Судом встановлено, що 07.02.2018 року до Національного бюро ОСОБА_3 була подана заява від 07.02.2018 року щодо можливих протиправних дій суддів Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 начальника Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , секретаря Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_9 , які. на думку Заявника, містять ознаки злочину, передбаченого статтею 368 Кримінального кодексу України, за обставин, наведених у заяві, яку було прийнято Національним бюро та зареєстровано за № П-1340.

Заяву ОСОБА_3 листом від 13.02.2018 року № 21-006/6103 було направлено для розгляду в межах компетенції до прокуратури Львівської області, з одночасним інформуванням заявника про прийняте рішення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Крім того, частиною 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) визначено перелік злочинів, які підслідні детективам Національного антикорупційного бюро України. Зокрема, детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206- 2,209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 КК України, за наявності визначених умов.

Копія поданої ОСОБА_3 заяви до Львівського ТУ НАБУ до справи заявником чи органом досудового розслідування не надана. Інших даних, які б свідчили про наявність достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, слідчому судді не надано. Також відсутні докази того, що у поданій ОСОБА_3 заяві останній повідомив НАБУ обставини, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

З урахуванням викладеного, беручі до уваги відсутність у слідчого судді даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину в розумінні ст. 214 КПК України, відтак, правомірними є дії посадових осіб ТУ НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

До того ж, не підлягають задоволенню вимоги заявника про скасування повідомлення прокуратури Львівської області (лист) від 21.02.2018 року № 17/7-4848-16, оскільки, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування. Такі ухвали можуть бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Відтак, слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України.

Тому, суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .