Копія
1-кп/154/63/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, громадянина України, українця, відповідно до ст. 89 КК України несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 28.12.2017 року близько 18 год., перебуваючи у спальному приміщенні бригадної артилерійської групи, котре розміщене на території військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого наміру, діючи умисно, з корисних мотивів, з метою подальшого зняття коштів, викрав пластикову банківську розрахункову картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 з магнітним носієм інформації, що у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілого не представляє, але є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачеві доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів.
В подальшому, 28.12.2017 року, о 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами, за допомогою пластикової банківської розрахункової картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон потерпілого у котрому встановлена сім картка із абонетським номером НОМЕР_3 , що прив`язаний до банківського рахунку, через телефонний он-лайн сервіс «3700» в якому використовуючи IVR-меню, здійснив грошовий перерахунок у сумі 2002 грн. на свою кредитну картку банку ПАТ КБ «Приватбанк», зареєстровану на його ім`я, таким чином таємно викравши з особистого фінансового рахунку ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2002 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, щиро розкаявся.
Під час підготовчого судового засідання 15.02.2018 р. потерпілий та обвинувачений, діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.
Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження
обвинувачений ОСОБА_4 добровільно та в повному обсязі відшкодував завдану шкоду потерпілому.
Також ОСОБА_4 попросив вибачення у потерпілого за вчиненні ним злочини.
Крім цього, обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо покарання за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цих статей.
Опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.
Судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_4 зрозумілі його права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Прокурор просив затвердити угоду про примирення.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставинах кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення укладену 15 лютого 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1