ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/9703/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження 0000909,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, оскаржуючи постанову слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження 0000909.

При цьому просить:

1. Поновити йому строк на оскарження постанови слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000909 від 16 листопада 2015 року з тих підстав, що оскаржувану постанову він отримав лише 04 жовтня 2017 року;

2. Визнати протиправним рішення слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 вересня 2017 року, оформлене постановою про закриття кримінального провадження № 0000909 від 16 листопада 2015 року - та скасувати це рішення;

3. Зобов`язати слідчого:

- виконати вимоги ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі N° 201/17537/17-к, провадження № 1-кс/201/283/2017;

- виконати слідчі (розшукові) дії які вказані заявником, як потерпілим:

а) встановити і задокументувати (підтвердити документально): яку ж саме ухвалу Дніпропетровського районного суду слідчий ОСОБА_6 31.08.2015 р. отримав для виконання разом з матеріалами кримінального провадження №0000044;

б) встановити (дослідивши клопотання ОСОБА_3 «про забезпечення безпеки»):

- кому адресовано клопотання ОСОБА_3 від 06.08.2015р за вх. № С-61 ?

- у якому кримінальному провадженні 0000044 чи 0001575 ОСОБА_3 подав клопотання від 06.08.15р. № С-61?;

- кому із слідчих ( ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 ) на виконання було передано клопотання ?

в) на підтвердження показань ОСОБА_7 про те, що він був у відрядженні саме з 01.09.2015 року, необхідно встановити і задокументувати (підтвердити документально):

- чи перебував слідчий ОСОБА_6 31.08.2015 р. в Дніпропетровському РВ і чи отримував останній в канцелярії ухвалу слідчого судді разом з матеріалами кримінального провадження?

В разі, якщо ж слідчим ОСОБА_9 буде отримано документальне підтвердження того, що слідчий ОСОБА_7 не отримував 31.08.2015 р. для виконання ухвалу слідчого судді про розгляд клопотання про забезпечення потерпілому ОСОБА_3 безпеки, необхідно встановити і задокументувати (підтвердити документально) допитавши керівника органу досудового розслідування:

- Хто із слідчих отримав для виконання ухвалу слідчого судді про розгляд клопотання про забезпечення потерпілому ОСОБА_3 безпеки у кримінальному провадженні 0001575 ?

- Кому із слідчих було доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні 0001575 ?

Отримати і приєднати до кримінального провадження № 0000909 копію відповіді на клопотання ОСОБА_3 від 06.08.2015р. яке зобов`язано розглянути слідчого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 17.08.2015 (справа № 175/3288/15-к) - якщо така відповідь існує взагалі.

Скаргу було передано в провадження слідчого судді ОСОБА_1 10.10.2017 р.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні свою скаргу підтримав та просив її задовольнити з зазначених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що рішення про закриття кримінального провадження №0000909 обґрунтоване наявними в матеріалах провадження доказами, дії, на проведенні яких наполягає заявник не є необхідними. Це провадження було зареєстроване в ЄРДР щодо умисного невиконання слідчим ОСОБА_7 ухвали слідчого судді від 17.08.2015 (справа № 175/3288/15-к). Однак слідчий ОСОБА_7 об`єктивно не міг виконати цю ухвалу, оскільки він отримав її для виконання 31.08.2015, але в цей же день було видано наказ про його відрядження, вже наступного дня на посаді слідчого Дніпропетровського ВП не працював у зв`язку з цим відрядженням та подальшим переведенням до іншого підрозділу. Окрім того, та це є головним чинником, кримінальне провадження №0000044, у рамках якого він зобов`язаний слідчим суддею розглянути клопотання ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки, на той час було закрито задовго до отримання ним цієї ухвали суду. В закритому кримінальному провадженні слідчий не міг проводити ніяких слідчих дій. За таких умов у діях слідчого ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та пояснив, що постанову про закриття кримінального провадження ним винесено обґрунтовано, усі можливі та необхідні слідчі дії ним проведено.

Вислухавши заявника, слідчого та прокурора, вивчивши та проаналізувавши скаргу та додані до неї матеріали, а також дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000909 слідчий суддя виходить з наступного.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя… зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

Таким чином, повноваження слідчого судді викладені в Главі 26 КПК України.

Вирішення інших питань, не передбачених кримінальним процесуальним законом, виходить за межі його компетенції. На це вказує й ч.5 ст.40 КПК України, відповідно до якої слідчий, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами кримінального провадження, постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 вересня 2017 року було закрито кримінальне провадження № 0000909 від 16.11.2015 року, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим були виконані не у повному обсязі.

Так, за змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що колишній слідчий СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 не мав реальної можливості виконати ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року у справі № 175/3288/15-к (провадження 1-кс/175/852/15) в силу об`єктивних обставин, оскільки з 31 серпня 2015 року знаходився у відрядженні, а одразу після цього був призначений на іншу посаду, а також у зв`язку з тим, що на момент отримання вказаної ухвали суду кримінальне провадження №000044 було закрито. Виходячи з цього, слідчим зроблено висновок про відсутність в діях колишнього слідчого СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Проте з таким висновком на даному етапі погодитися не можна через те, що органом досудового розслідування не у повній мірі було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_3 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності, беззаперечних підтверджень цих обставин під час розслідування кримінального провадження, не здобуто. В цій площині заслуговують на увагу та потребують оцінки при проведенні досудового слідства доводи, викладені заявником в заяві, що розглядається, стосовно необхідності проведення вищезгаданих слідчих дій. Зокрема, необхідно виконати слідчі (розшукові) дії які вказані заявником, як потерпілим:

а) встановити і задокументувати (підтвердити документально): яку ж саме ухвалу Дніпропетровського районного суду слідчий ОСОБА_6 31.08.2015 р. отримав для виконання разом з матеріалами кримінального провадження №0000044;

б) встановити (дослідивши клопотання ОСОБА_3 «про забезпечення безпеки»):

- кому адресовано клопотання ОСОБА_3 від 06.08.2015р за вх. № С-61 ?

- у якому кримінальному провадженні 0000044 чи 0001575 ОСОБА_3 подав клопотання від 06.08.15р. № С-61?;

- кому із слідчих ( ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 ) на виконання було передано клопотання ?

в) на підтвердження показань ОСОБА_7 про те, що він був у відрядженні саме з 01.09.2015 року, необхідно встановити і задокументувати (підтвердити документально):

- чи перебував слідчий ОСОБА_6 31.08.2015 р. в Дніпропетровському РВ і чи отримував останній в канцелярії ухвалу слідчого судді разом з матеріалами кримінального провадження?

В разі, якщо ж слідчим ОСОБА_9 буде отримано документальне підтвердження того, що слідчий ОСОБА_7 не отримував 31.08.2015 р. для виконання ухвалу слідчого судді про розгляд клопотання про забезпечення потерпілому ОСОБА_3 безпеки, необхідно встановити і задокументувати (підтвердити документально) допитавши керівника органу досудового розслідування:

- Хто із слідчих отримав для виконання ухвалу слідчого судді про розгляд клопотання про забезпечення потерпілому ОСОБА_3 безпеки у кримінальному провадженні 0001575 ?

- Кому із слідчих було доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні 0001575 ?

Отримати і приєднати до кримінального провадження № 0000909 копію відповіді на клопотання ОСОБА_3 від 06.08.2015р. яке зобов`язано розглянути слідчого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 17.08.2016р. (справа № 175/3288/15-к) - якщо така відповідь існує взагалі.

Крім того, як встановлено під час розгляду даної скарги, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області у справі №199/9550/15-ц встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження №0000044 було скасовано ухвалою слідчого судді від 17.08.2015 у справі №175/3235/15-к. Ця обставина теж підлягає врахуванню та дослідженню на предмет обізнаності слідчого ОСОБА_7 про її наявність, можливого прийняття ним рішення про повторне закриття цього кримінального провадження у період з 17.08.2015 по 31.08.2015 тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У рішенні «А.Н. проти України» (A.N. v. Ukraine) від 29 січня 2015 року, заява № 13837/09, яке набуло статусу остаточного 29 квітня 2015 року, Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з процесуальним аспектом статті 3 Конвенції національні органи влади не провели ефективне розслідування за скаргами заявника і не забезпечили вжиття необхідних заходів для збору доказів у справі. Зазначені недоліки становили порушення процесуального аспекту цього положення Конвенції. Суд вказав на те, що, що коли особа висуває небезпідставну скаргу на представників держави, то це вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб таке розслідування вважалось «ефективним» воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи серед іншого покази свідків, висновки судових експертиз та ін. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність до встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту, а вимога щодо оперативності та розумної швидкості є безумовною у цьому контексті (рішення у справах «Міхєєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 et seq., від 26 січня 2006 року, та «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), від 28 жовтня 1998 року, п. 102 et seq., Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000909, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, не в повній мірі були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить недостатньо обґрунтованою відповідну постанову від 25 вересня 2017, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Разом з тим, частиною 2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні.

Таким чином, надання оцінки діям або бездіяльності слідчого та прокурора при здійсненні ними своїх повноважень у кримінальному провадженні, тобто визнання дій цих осіб або їх бездіяльності протиправною, до компетенції слідчого судді не входить.

Це узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Тому слідчий суддя вважає за можливе застосувати статтю 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, якою визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відтак, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя, доходячи до висновку про наявність ознак триваючого порушення прав заявника, вважає за можливе їх захистити шляхом скасування постанови від 25 вересня 2017 про закриття кримінального провадження № 0000909, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Зважаючи на те, що строк на подання скарги пов`язаний із отриманням копії оскаржуваної постанови, він не пропущений і підстав для його поновлення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження 0000909 задовольнити частково.

Постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000909, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2015 року, скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000909.

У задоволенні вимог скарги в іншій частині відмовити через те, що вони не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.303 КПК України та рішення, яке просить ухвалити заявник, не узгоджується із вимогами ч.2 ст.307 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1