АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1372/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1200/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.02.2017 року, стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, неодружений, не працюючий, без місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20.06.2008 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17.02.2011 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 18 днів; 19.10.2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 26.08.2014 року за відбуттям покарання,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 12.03.2015 року, близько 18-10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. 1-ї Кінної армії, б.104, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, діючи повторно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до приймальної кімнати вищевказаного приміщення, де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, намагався таємно викрасти майно головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, а саме: принтер ТМ «HP JET1006», вартістю 734,00 грн., принтер ТМ «Canon MF3010», вартістю 1922,00 грн., принтер ТМ «Canon MG 5140», вартістю 1876,00 грн., системний блок комп`ютера «Frime AMD», вартістю 5384,00 грн., монітор ТМ «LG 19ш35», вартістю 1328,00 грн. та монітор ТМ «Samsung Sync Master 943», вартістю 924,00 грн., загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №352 від 22.10.2015, 12166,00 грн., проте дії ОСОБА_7 були викриті начальником ХМУ ГУ ДСЕС Харківської області ОСОБА_8 , якою відразу були викликані співробітники міліції та служби охорони ТОВ «АБ-Стелс», в зв`язку з чим, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 йому не вдалося довести свій злочинний намір до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_7 в виправленій апеляційній скарзі просить вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.02.2017 року в частині призначеного покарання змінити , і призначити йому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі з застосуванням ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд ухвалюючи вирок не врахував, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, оскільки всі сдимості в нього погашені, а також мету його приходу до приміщення «САНЕПІДСЕРВІС»- ночівля, а не скоєння крадіжки. Також посилається на те, що йому необхідно зарахувати в строк відбуття покарання час перебування під вартою відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу; пояснення прокурора , який заперечував проти її задоволення; вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом:

допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтвердив факт його знаходження в приміщенні КП «Санепідемсервіс» і пояснював що потрапив туди внаслідок лінгвістичного програмування на скоєння крадіжки;

допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що виявила в приміщенні КП «Санепідемсервіс» ОСОБА_7 , який був в стані алкогольного сп`яніння пояснював те, що зайшов в приміщення спати , але при цьому оргтехніка була відключена , складена в одне місце , шухляди столів були відкриті а канцелярське приладдя розкидано;

вивчення письмових доказів серед яких протокол огляду місця події, висновок товарознавчої експертизи протоколу слідчого експерименту , повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_9 в незакінченому замаху на здійснення крадіжки, поєднаної з проникненням в приміщення.

В мотивувальній частині вироку, суд навів переконливі докази вини ОСОБА_9 в замаху на здійснення крадіжки майна Держсанепідслужби у Харківскій області , розкрив їх зміст та дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів погоджується і наводити їх вдруге вважає недоцільним.

Посилання обвинуваченого на те, що його судимості за скоєні раніше злочини погашені є безпідставним, оскільки , як вбачається з вироку він звільнився з місць позбавлення волі за останнім вироком за скоєння тяжкого злочину 26 серпня 2014 року, отже , відповідно до вимог ст. 89 КК України, строк погашення судимості складає шість років.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував тяжкість скоєного злочину; особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, характеризується задовільно , не має місця реєстрації ; наявність обставини що обтяжує покарання у виді скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння; відсутність обставин , що пом`якшують покарання; ухилення обвинуваченого від суду внаслідок чого останній оголошувався у розшук, і визначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання скоєння ними нових злочинів.

Клопотання ОСОБА_7 про зарахування йому в строк відбуття покарання часу перебування під вартою, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, задоволенню не підлягає, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні не обирався. Запобіжний захід було обрано ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року в іншому кримінальному провадженні за обвинуваченням за ч.1,2 ст. 187, ст.395 КК України (а.с.78).

Таким чином колегія суддів, в межах та з врахуванням суті викладених доводів апеляційної скарги, підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -