Справа № 591/4553/17
Провадження № 1-кп/591/476/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Суми
Зарічний районний суд м.Суми в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
неповнолітнього ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей СМР ОСОБА_7
представника сектору ювенальної превенції ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0002467 від 15.06.2017 року щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, народився у м. Суми, з неповною середньою освітою, курсант Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, що скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
24.06.2017, близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зайшли до двору будинку АДРЕСА_2 , де зустріли раніше не знайомого їм ОСОБА_12 , який стояв на площадці разом із велосипедом, який належить його батьку ОСОБА_13 .. Так як у ОСОБА_5 свого велосипеду не було, то в цей час в останнього виник злочинний намір на незаконне заволодіння велосипедом ОСОБА_13 шляхом зловживання довірою сина останнього. ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_12 велосипед, щоб покататися на ньому, після чого пообіцяв його повернути, ввівши тим самим останнього в оману, оскільки фактично повертати велосипед він не збирався. У подальшому, ОСОБА_12 , не маючи сумнівів, що ОСОБА_5 поверне велосипед після того як покатається на ньому, добровільно передав його останньому, який покатавшись близько 10 хвилин по двору, заїхав за будинок і даним велосипедом розпорядився на власний розсуд, залишивши його у себе вдома.Внаслідок своїх суспільно-небезпечних діянь, ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заволодів велосипедом марки 26 «Discovery CANYON AM 14G St 2015» ОСОБА_13 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/2380е від 28.07.2017 на суму 2,613 грн.
Допитаний судом ОСОБА_5 підтвердив суду усі фактичні обставини викладені у клопотанні прокурора. Вважає, що вчнив неправильно, запевнив суд про те, що більше такого не повториться. Крім того, просив вибачення за скоєне. Щиро кається. Просить передати його на виховання його матері.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підтверджується наступними доказами:
Законний представник потерпілого ОСОБА_13 пояснив, що дійсно фактичні обставини відповідають дійсності та додав, що майно-велосипед , яким незаконно заволодів ОСОБА_5 повернуто працівниками поліції, щодо вирішення клопотання прокурора, то в даній частині покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 24.06.2017,що у вечірній час він знаходився біля 2-го під`їзду будинку № 22 по вул. Г. Крут в м. Суми. У цей час він побачив, як до візуально знайомого хлопчика, який стояв із велосипедом підійшли три раніше незнайомих хлопчика, один із яких (із світлим волоссям) взяв у нього велосипед та почав кататися по двору. Через деякий час він поїхав на велосипеді у невідомому напрямку.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що 24.06.2017 у вечірній час до неї додому прийшов її онук ОСОБА_5 разом з його товаришами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . При цьому онук був із велосипедом. Після цього ОСОБА_10 пояснив, що велосипед належить йому і попросив у неї дозволу залишити на деякий час велосипед, так як ніби то у нього вдома відбуваються ремонтні роботи, на що вона погодилася та залишила велосипед у себе за місцем проживання.
Свідок ОСОБА_16 суду надала наступні пояснення, що 04.07.2017 до неї додому прийшли працівники поліції та повідомили, що її діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть бути причетними до крадіжки велосипеду. Після цього вона провела бесіду із своїми дітьми, які пояснили, що 24.06.2017 у вечірній час, коли вони гралися у дворі будинку АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_5 , то зустріли раніше незнайомого їм хлопця ОСОБА_12 , який стояв із велосипедом. Після цього ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_12 покататися на велосипеді та отримавши згоду останнього, деякий час поїздивши по двору, повернув за ріг будинку та поїхав у невідомому напрямку. Після цього її діти знайшли ОСОБА_5 у дворі сусіднього будинку та який їм повідомив, що велосипед вирішив залишити собі. Малолітні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали аналогічні пояснення.
Допитана по кримінальному провадженню законний представник ОСОБА_6 підтвердила фактичні обставини, скоєння її сином вищезазначеного діяння, вважає, що вона має вплив на свого сина, він змінив свою поведінки, має досягнення в навчанні, відносини між нею та сином стали довірливими, прозорими. Тому, просить задовольнити клопотання прокурора в повному обсязі.
Крім того, судом були досліджені і письмові матеріали клопотання, зокрема:
- протокол огляду місця події від 04.07.2017 у ході проведення якого у ОСОБА_6 вилучено велосипед марки 26 «Discovery CANYON AM 14G St 2015», що належить ОСОБА_13 (а.с.86-87);
- протокол проведення слідчого експерименту із ОСОБА_5 , у ході якого ОСОБА_5 розповів та показав на місці про обставини вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння (93-99);
- висновок товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/2380е від 28.07.2017, відповідно до якої вартість викраденого майна, велосипеду марки 26 «Discovery CANYON AM 14G St 2015 становить 2,613 грн. (а.с.89-92), тощо.
Враховуючи, що під час розгляду клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру слід керуватися вимогами ст. 501 КПК України, суд має встановити такі питання: чи мало місце суспільно-небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння. Законом не передбачено обов`язок суду встановлювати наявність суб`єктивної сторони правопорушення, а саме умислу особи на його вчинення, оскільки в даному випадку відсутній суб`єкт кримінального правопорушення, а отже і його суб`єктивна сторона.
З урахуванням вищенаведеного , суд вважає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Тому суд вважає, що на підставі ст. 105 ч. 2 п.3 КК України відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який мешкає разом з матірью ОСОБА_6 , навчається та здобуває освіту в Державному ліцеї-інтернаті з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (т.103-109), має задовільний стан здоров`я. Суд враховує також обставини та сприятливі умови його виховання, та інші обставини, які зазначили представники служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції ГУНП в Сумській області, які вважали, що перевиховання особи можливе шляхом передачі неповнолітнього на виховання матері. Також, ОСОБА_5 вперше вчинив суспільно небезпечне діяння яке є нетяжким, за яке кримінальна відповідальність настає з 16 років, тобто він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, у суду є всі правові підстави застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього на під нагляд матері.
Суд , з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого , особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього, його вихованні та соціальній реабілітації приходить до висновку що клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 , бо остання має вплив на свого сина і не заперечує проти цього.
В суді встановлено, що ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_5 позитивно характеризується, на обліках ніде не перебуває, працює, має вплив на свого сина, підтримує зв`язки з ліцєм, де навчається її син. Вона вчинює всі необхідні дії щодо належного виховання свого сина та вважає що передача її сина під її нагляд буде сприяти його перевихованню.
Заслухавши думку учасників судового засідання, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно - небезпечного діяння та його особу, суд дійшов висновку про застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері.
Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України та стягнути судові витрати понесені державою на проведення товарознавчої експертизи стягнути з законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 .
Керуючись п.3 ч.2 ст.105 КК України, ст. 493, 501 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити. Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є суб`єктом злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - примусові заходи виховного характеру у вигляді передачу неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в розмірі 296,61 грн. (а.с.89)
Речові докази : лазерний диск DVD з відеозаписом проведення слідчого експерименту ( а.с.99-100) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження, велосипед марки 26 «Discovery CANYON AM 14G St 2015», що належить ОСОБА_13 та зберігається у нього- залишити останньому на праві власності.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_17 - ОСОБА_18