Справа №766/703/17
н/п 1-кп/766/2333/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі: ОСОБА_4 , за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 , в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню №0003405 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2017 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.01.2018 року.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, прокурор висловив думку про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою та в свою чергу захисник заявив клопотання про зміну щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на тривалість знаходження під вартою та дані про його особу.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, що так як судове засідання відкладається з об`єктивних причин: неявка свідків, а ризики, які стали підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не зменшилась. Зокрема, він у випадку звільнення з під варти може переховатися від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а зазначені обставини його соціальних зв`язків у місці його проживання є не настільки міцними та значними, що з врахуванням тяжкості обвинувачення, ступені і характеру наявних ризиків, не є такими, які б могли при даних обставинах стримували його від намірів покинути місце проживання та переховуватися від суду, впевнено гарантували б його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на менш суворий, тому клопотання захисника про заміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, вважає доцільним, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його дію в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити по 16 лютого 2018 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3