Справа № 366/1599/17
Провадження № 1-в/366/93/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2017 р. Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про звільнення його відповідно до п. «в» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від покарання призначеного вироком Іванківського районного суду 29.05.2017 року у виді 1250 грн. штрафу за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 267-1 КК України, так як він є неповнолітнім.

У судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали заяву, просили застосувати амністію.

Прокурор не заперечував проти задоволення поданої заяви, оскільки засуджений підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Суд, вислухавши сторони процесу та вивчивши заяву, матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Як вбачається зі статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України,Кримінального кодексу України та цього Закону.

Ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. б) ч.2 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії до осіб, яких засуджено до покарання у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано здійснюється за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Пунктом «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 12 КК України «Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян», а «Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років».

Санкцією ч.3 ст. 267-1 КК України передбачено покарання у виді штрафу від 75 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, злочин, передбачений ч. 3 ст. 267-1 КК України, є злочином середньої тяжкості та вчинений умисно.

Судом встановлено, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 29.05.2017 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 14, ч. 3 ст. 267-1 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1250 грн. (75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). На підставаі ч.4 ст. 53 КК України виплату штрафу було розстрочено на 6 місяців. Станом на день розгляду заяви штраф засудженим ОСОБА_4 у повному обсязі не сплачений.

ОСОБА_4 на момент скоєння злочину (28.04.2017 року) і на даний момент є неповнолітнім має повних 17 років, на момент вчинення злочину 16 років, що підтверджується копією його паспорта серії НОМЕР_1 , виданий Іванківським РС УДМС України в Київській області.

Проте, п.а) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачено, що амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

В провадженні Іванківського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0000044, внесене в ЄРДР 24.08.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 267-1 КК України, скоєний ним 23.08.2017 року. З викладеного слідує, що злочин вчинено ОСОБА_4 після ухвалення вироку і до повного відбуття покарання (сплати штрафу, визначеного вироком від 29.05.2017 року). Цей факт виключає можливість застосування амністії до засудженого.

Керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» №1185-VII від22.12.2016 р., суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування амністії відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1