Справа № 472/26/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2018 року смт.Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000562 від 15 листопада 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, освіта середня - спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Григорівка Веселинівського району, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

В вечірній час 11.11.2017 року обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебуваючи біля кафе - бару «Елемент», який розташований в смт. Веселинове по вулиці Соборна, затіяли сварку з потерпілим ОСОБА_6 .

В ході сварки у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний намір умисно, безпідставно наніс декілька ударів руками в область обличчя ОСОБА_6 від чого останній отримав тілесні ушкодження у виді перелому нижньої щелепи з права. Після чого присутні там сторонні особи змусили ОСОБА_3 припинити свої протиправні дії .

Згідно з висновком судово - медичної експертизи № 683 від 29.12 2017 року потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у виді перелому нижньої щелепи з права. Перелом нижньої щелепи відноситься до тілесних ухкоджень середньої важкості за ознаками довготривалого розладу здоров"я та відсутні небезпеки для життя.

Крім того в ході сварки у обвинуваченого ОСОБА_4 теж виник умисел на завдання фізичного болю потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір умисно завдав удар ногою в область паху ОСОБА_6 від якого останній зазнав фізичного болю. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав, що з потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка неподалік кафе - бару "Елемент", під час якої він наніс останньому декілька ударів рукою в область обличчя .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав, що з потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка неподалік кафе - бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", під час якої він наніс останньому один удар ногою в область паху.

Крім визнання своєї вини в інкримінованих злочинах самими обвинуваченими їх вина у вчиненому підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 11.11.2017 року в вечірній час він перебував неподалік кафе - бару «Елемент». В цей час прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і затіяли з ним сварку. В ході сварки ОСОБА_3 безпідставно наніс йому декілька ударів рукою в область обличчя, а ОСОБА_4 один удар ногою в область паху.

Зазначені вище показання потерпілого ОСОБА_6 в частині одержання ним тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджуються висновком експерта № 683 від 29.12.2017 року відповідно до якого останньому спричинені тілесні ушкодження у виді перелому нижньої щелепи з права.

Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року п. 2, 2, 1 А. В., вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ухкоджень середньої тяжкості за ознаками довготривалого розладу здоров"я та відсутні небезпеки для життя.

Характер і локалізація вказаних тілесних ушкоджень узгоджуються з механізмом їх утворення, повідомленим потерпілим, обвинуваченим ОСОБА_3 , що вказує на достовірність їх показань.

З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000562 від 15.11 2017 року вбачається, що за заявою мешканки смт. Веселинове ОСОБА_7 були внесені відомості до реєстру про факт нанесення тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_6 невідомими особами.

Протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомила працівників Веселинівського відділу поліції, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нанесли тілесні ушкодження її неповнолітньому сину ОСОБА_6 .

Довідкою Миколаївської обласної лікарні № 13027 від 20.11.2018 року про те ,що ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.11.2017 року по 20.11.2017 року.

Довідкою Веселинівської ЦРЛ № 8 від 09.12.2017 року про тимчасову непрацездатність ОСОБА_6 .

Копією виписаного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого за №14765/1097/.

Аналіз та оцінка доказів в своїй сукупності підтверджують вину обвинувачених у заподіянні потерпілому середніх тілесних ушкоджень та фізичного болю в вечірній час 11.11.2017 року.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя та дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні обвинуваченим виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинувачених.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 передбачений ч. 1 ст. 122 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 передбачений ч. 1 ст. 126 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття в вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не виявлено.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше не судимі, за місцем свого проживання характеризуєтються посередньо, ОСОБА_3 є учасником бойових дій.

Із змісту досудової доповіді відділу з питань пробації вбачається висновок про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, пом`якшуючих обставин покарання і зокрема щирого каяття у вчиненному, данних про особу обвинувачених, які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються посередньо, приходить до переконання, що для їх виправлення та перевиховання, попередження вчинення ними нових злочинів, можливо та доцільно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді обмеження волі та обвинуваченому ОСОБА_4 у виді громадських робіт.

Потерпілим ОСОБА_6 на судовому слідстві заявлено цивільний позов про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в сумі 6277 грн. 59 коп. та моральної / немайнової/ шкоди в сумі 20000 грн.
Згідно з вимогами ст.ст.128,129 КПК України, суд вважає, що цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки характер та розмір доведені дослідженими в судовому засіданні доказами.
При відшкодуванні моральної/ немайнової/ шкоди, суд враховує перенесені моральні страждання спричинені злочином потерпілому ОСОБА_6 , його нервові потрясіння, перенесену фізичну біль і наслідки нанесених тілесних ушкоджень для останнього та майновий стан обвинувачених і вважає можливим задовольнити позов частково в сумі 15000 грн.
Відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. на думку суду відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду потерпілому ОСОБА_6 і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочинів.
Обрання до набрання вироком законної сили запобіжного захожу щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд не вважає за необхідне, оскільки обвинувачений на протязі судового розгляду добросовісно виконували процесуальні обов`язки, завжди з`являлися на виклики суду.

Судових витрат та речових доказів по даній справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 66, 67,69, ч. 1 ст., ст.ст.124, 128,129, 314, 368-371, 373 - 374 КПК України, суд -

Ухвалив :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України призначивши покарання у виді 200 / двохсот / годин громадських робіт.
Цивільний позов про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілого ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 6277 грн. задовольнити повністю та моральної/ немайнової/ шкоди в сумі 20000 грн. задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди - 6277 ( шість тисяч двісті сімдесят сім) грн 59 коп.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної / немайнової/ шкоди - 15000 / п`ятнадцять тисяч / гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 діб з моменту проголошення вироку через Веселинівський районний суд Миколаївської області.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївської області ОСОБА_1