Номер провадження 1-кп/643/293/18
УХВАЛА

12.02.2018 р. Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасовано, призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 тримання під вартою продовжений до 27 травня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою змінений на особисте зобов`язання, звільнена з-під варти негайно в залі суду.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 року запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 продовжений на 60 днів, тобто до 19 лютого 2018 року.
Станом на 12.02.2018 року вказане кримінальне провадження по суті не розглянуте.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, які існували під час досудового розслідування не змінилися. У разі знаходження обвинуваченого на волі, він зможе перешкоджати встановленню істини у справі та ухилитися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, у зв`язку з тим, що на теперішній час не допитані усі свідки кримінального провадження, обвинувачений може здійснити вплив на останніх.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 при прийнятті судом рішення стосовно клопотання прокурора покладалися на розсуд суду.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на цей час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, які вказані в обвинувальному акті. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений зможе впливати на недопитаних по справі осіб. З огляду на його моральні якості, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання його процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належну поведінку.
Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.).
Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її соціальні наслідки та перебіг.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою. Обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання суд залишає без змін.
Керуючись ст.ст. 183 ч.2 п.4, 177, 178, 180, 197, 205, 331 КПК України, суд
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 строком на шістдесят днів, тобто до 12 квітня 2018 року.
Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1