Справа № 203/1691/15-к
Провадження № 1-кп/0203/362/2017
У Х В А Л А
01.12.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 29.01.2015 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, неодруженого, із вищою освітою, раніше працюючого на посаді старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває зазначений обвинувальний акт.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про повернення йому внесеної 02.02.2015 року застави в розмірі 97440 гривень, яка була визначена ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2015 року. Обґрунтовуючи клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що питання продовження запобіжного заходу у вигляді застави підіймалося лише один раз в резолютивній частині вироку Кіровського райсуду м. Дніпропетровська від 01.03.2017 року, за яким його було виправдано, в якому вказаний запобіжний захід залишено без змін до набрання вироком законної сили. Проте ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 року вищевказаний вирок було скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд, тому вважає, що продовження запобіжного заходу також скасовано. Крім того, обвинувачений посилається на рішення Конституційного суду України у справі № 1-28/2017 від 23.11.2017 року, яким визначено, що запобіжний захід, який був визначений особі на стадії досудового розслідування, не може автоматично продовжуватися після передачі матеріалів кримінальної справи до суду, приймаючи до уваги що змінюється процесуальний статус особи з підозрюваного на обвинуваченого. Також звертає увагу, що під час підготовчого судового засідання питання щодо продовження запобіжного заходу не вирішувалося. Вважає, що на теперішній час відпали всі ризики, на які посилався суд при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.
Захисник підтримав клопотання підзахисного та просив, у разі незадоволення клопотання ОСОБА_5 , розглянути його клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді застави, посилаючись на те, що на теперішній час відсутні всі ризики, на які посилався суд при обранні ОСОБА_5 міри запобіжного заходу. Останній ніяким чином за весь час розгляду справи не впливав на свідків, будь-яких правопорушень не вчиняв, не переховувався від правоохоронних органів та суду.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотань, посилаючись на те, що ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави. Вважає, що саме цей запобіжний захід під час судового розгляду справи забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Нормами КПК України не передбачено продовження строків застосування такого запобіжного заходу як застава.
Вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 97440 гривень, яка була внесена 02.02.2015 року.
Частиною 1 ст.182 КПК України визначено, що застава полягає у несенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Частиною 11 ст.182 КПК України визначено, що застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Вищезазначеною ухвалою слідчого судді на ОСОБА_5 , у разі внесення застави, покладено обов`язок, поряд з іншими, прибувати за кожною вимогою до суду.
З аналізу вказаних норм вбачається, що повернення застави можливо у разі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, тобто лише після постановлення судом остаточного рішення по справі та набрання ним чинності.
Розглядаючи клопотання захисника, щодо скасування запобіжного заходу у вигляді застави, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину і саме обраний запобіжний захід забезпечить його процесуальну поведінку під час розгляду справи.
Керуючись ст.182, 350 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо повернення застави залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_4 щодо скасування міри запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: