Справа № 639/3842/17-к
Провадж. № 1-кп/639/112/18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
24 січня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,-
ОСОБА_5 30.08.2016 у нічний час доби ,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи поблизу багатоквартирного житлового будинку № 16 по вул. Карачівське Шосе м. Харкова, побачив за вказаним будинком припаркований автомобіль моделі «ВАЗ 2101», д.н.з. « НОМЕР_1 », який належав раніше йому незнайомій ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння цим транспортним засобом.
Надалі ОСОБА_5 , використовуючи обставину темного часу доби, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ,підійшов до вказаного автомобіля та, оглянувши його, скориставшись тим, що водійські двері необачно залишені незачиненими, проник до салону автомобіля.
Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії за ознаками повторності, із корисливих мотивів, використовуючи відсутність власника автомобіля, сів за кермо автомобіля та, замкнувши дроти запалювання, намагався здійснити запуск двигуна, але зробити це йому не вдалося.
Надалі він, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, направився до легкового автомобіля «ВАЗ 2101» синього кольору, без номерного знаку, залишеного ним неподалік від будинку № 16 по вул. Карачівське Шосе, який він вирішив використати в якості знаряддя злочину.
В салоні зазначеного автомобіля на нього чекав його знайомий ОСОБА_7 , не обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_5 .
Приблизно через 20 хвилин, ОСОБА_5 на автомобілі «ВАЗ-2101», синього кольору, без номерного знаку, повернувся до місця стоянки автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. « НОМЕР_1 ». Потім ОСОБА_5 , із використанням також в якості знаряддя злочину належного йому троса, з`єднав обидва автомобіля, та почав буксирувати автомобіль «ВАЗ 2101 з д.н.з. « НОМЕР_1 », за кермом якого знаходився ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне для заволодіння транспортним засобом, тобто легковим автомобілем моделі «ВАЗ 2101», д.н.з. « НОМЕР_1 », з ознаками повторності.
В подальшому ОСОБА_5 , встановивши контроль над зазначеним транспортним засобом, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим автомобілем на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині за ч.2 ст.289 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті та суду показав, що він наприкінці серпня 2016 року катався на автомобілі ВАЗ 2101 синього кольору та побачив припаркований біля будинку 16 по вул. Карачівське шосе м.Харкова автомобіль ВАЗ 2101 бежевого кольору, яким вирішив заволодіти та розібрати на запчастини. 30 серпня 2016 року у нічний час доби він приїхав на своєму автомобілі ВАЗ 2101 синього кольору до вищевказаного будинку разом із своїм другом ОСОБА_7 , якого попросив допомогти перегнати нібито належний йому автомобіль ВАЗ 2101 бежевого кольору. Про свої злочинні наміри він не повідомляв ОСОБА_7 . Оскільки у автомобіля ВАЗ 2101 бежевого кольору був відсутність акумулятор, він за допомогою троса, з`єднав обидва автомобіля, разом із ОСОБА_8 відбуксирували вказаний автомобіль в с.Покотилівку та залишити у провулку. В подальшому попросив іншого друга ,не обізнаного про злочин, перетягнути викрадений автомобіль до себе у двір, де він розібрав його на запчастини, частину яких здав на пункт прийому металу, а іншу частину залишив собі для ремонту власного автомобіля ВАЗ 2101 синього кольору. Зазначив, що він у той час розумів ,що незаконно заволодів транспортним засобом та вчинив злочин повторно. На даний час повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_6 спричинену шкоду. У вчиненому щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у відповідності до вимог ст.135 КПК України, на адресу суду надала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, претензій матеріальної та морального характеру до обвинуваченого немає(а.с.42),просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Обираючи ОСОБА_5 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 ,який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, ніде не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України.
При цьому, оскільки ОСОБА_5 був раніше засуджений 09.12.2015 року Харківським райсудом Харківської області за ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а інкримінований злочин за ч.2 ст.289 КК України скоїв у період іспитового строку, тому суд остаточно призначає йому покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд ,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харківського райсуду Харківської області від 09.12.2015 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку для виконання.
Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_5 затримати та через ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» направити до місць відбування покарання.
Зняти арешт з предметів, вилучених під час тимчасового доступу до речей та документів 13.06.2017р. за адресою: Харківський район, м.Мерефа, вул.Дніпровська,211, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого райсуду м.Харкова від 15.06.2017р.
Речові докази - державний номерний знак НОМЕР_1 в кількості 2 шт., дві передні та дві задні двері бежевого кольору, кришка багажника бежевого кольору від автомобіля ВАЗ 2101,які знаходяться на зберіганні в Харківському ВП ГУ НП в Харківській області(а.с.44 к/п),повернути потерпілій ОСОБА_6 як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1