Справа № 480/2052/17
1-кп/480/88/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України,з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив військову службу по мобілізації на посаді заступника командира 1 зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні молодший лейтенант,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,
ОСОБА_6 являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу у зв`язку з мобілізацією на посаді заступника командира 1 зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи в порушення вимог ст. 4 Закону України Про правовий режим майна в Збройних Силах України, ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, 19.11.2015 близько 15 год. 30 хв., знаходячись в таборі військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась на території 235 міжвидового центру підготовки частин та підрозділів в АДРЕСА_2 , діючи умисно по відношенню до порушення правил зберігання зброї та із злочинною самовпевненістю по відношенню до настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, порушив правила зберігання ввіреної йому зброї, передбачені п.п. 1.3, 1.5, 1.15, 1.16, 2.13 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 р. №359, ст. 144, 146, 148 п. 10 Додатку №18 до ст. 369 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилося у залишенні на власному ліжку у вільному доступі для інших осіб 9 мм ПМ серії ПР №2979 вартістю 292 грн. 78 коп., який був закріплений за ОСОБА_5 , що призвело до його втрати, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 413 КК України - втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 07 листопада 2017 року між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.413 КК України, а саме у втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.413 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, беззастережне визнання ним винуватості, а також добровільне відшкодування завданої злочином шкоди істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди про призначення покарання ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, брав участь у проведенні антитерористичної операції на сході України, має статус учасника бойових дій, повністю відшкодував матеріальну шкоду.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Разом з цим, оскільки, розуміючи наслідки звільнення від відбування покарання за цією підставою і право заперечувати проти цього, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти застосування до нього амністії, він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 74, ст. 85 КК України та ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Керуючись ст.ст.374, 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 листопада 2017 року між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 74, ст. 85 КК України та ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році", ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1