Справа № 273/1178/17
Провадження № 1-кп/273/30/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , законного представника неповнолітньої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2017 року за №10000267 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм 15-ї Державної пожежно-рятувальної частини (м. Баранівка) Управління ДСНС України в Житомирській області, одруженого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18 серпня 2017 року близько 12:50 год. ОСОБА_4 , на підставі довіреності керував технічно справним легковим автомобілем «MAZDA 323» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по автодорозі Висока Піч - Дубрівка в напрямку с. Дубрівка Баранівського району та перебуваючи на відстані 536 метрів від дорожнього знаку «Початок населеного пункту м. Баранівка», водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів пунктів 2.3(б), 13.1, 31.4, 31.4.5(а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001 року, достовірно знаючи про те, що на колесах задньої осі встановлені шини з висотою протектора менше допустимої норми, що заборонено, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки вантажу, що перевозився не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого передньою правою частиною свого автомобіля здійснив наїзд на задню частину велосипеда «АРДІС», яким попереду в попутному напрямку керувала ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди спричинено смерть потерпілої ОСОБА_9 .

Порушення водієм ОСОБА_4 при керуванні ним транспортним засобом вимог пунктів 2.3(б), 13.1, 31.4, 31.4.5 (а) Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо - транспортної події та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та в своїх показах повідомив, що 18.08.2017 року близько обіду керував легковим автомобілем «MAZDA 323» по автодорозі Висока Піч - Дубрівка в напрямку с.Дубрівка Баранівського району та під час руху проявив неуважність внаслідок чого передньою правою частиною свого автомобіля здійснив наїзд на задню частину велосипеда «АРДІС», яким попереду в попутному напрямку керувала потерпіла ОСОБА_9 . Повністю погоджується з викладеними в обвинувальному акті обставинами. Вказує, що відшкодовує частинами завдану шкоду потерпілим, на даний момент сплатив приблизно 50 тис. грн.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення, їхня позиція є добровільною. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої та законного представника потерпілої, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу ОСОБА_4 матеріалів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , дії якого підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли смерть потерпілої ОСОБА_9 .

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, працює водієм 15 державної пожежно-рятувальної частини (м.Баранівка) Управління ДСНС України у Житомирській області, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, на утриманні має трьох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд також враховує висновки досудової доповіді Баранівського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Тому, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши від відбування покарання, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має трьох малолітніх дітей, батьківських прав відносно яких не позбавлений, вчинив тяжке кримінальне правопорушення з необережності, повністю визнає свою вину.

Прокурор, потерпіла та її законний представник в судовому засіданні не заперечували проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

06 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 є батьком трьох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_4 ) та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_5 ).

Кримінальне правопорушення вчинив 18.08.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню на проведення судових експертиз становлять 2571,52 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_13 від 21.08.2017 року накладено арешт на автомобіль марки «MAZDA 323» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , яким згідно довіреності від 25.11.2014 року розпоряджався обвинувачений ОСОБА_4 .

Відповідно до положень статті 174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 21.08.2017 року, оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році" задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 2571,52 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят одна гривня 52 копійки).

Арешт автомобіля марки «MAZDA 323» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 , який належить праві власності ОСОБА_8 , накладений згідно ухвали слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_13 від 21.08.2017 року скасувати.

Речовий доказ, а саме автомобіль марки «MAZDA 323» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить праві власності ОСОБА_8 , який знаходиться на зберіганні на території Баранівського відділення поліції Новоград - Волинського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області повернути власнику за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1