Справа № 159/572/18
Провадження № 1-кп/159/136/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000094 від 13 січня 2018 року з угодою про примирення у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Ковеля Волинської області, українцем, громадянином України, з загальною середньою освітою, неодруженим, тимчасово безробітним, зареєстрованим та фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що не має судимості,
в с т а н о в и в :
згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 , 12 січня 2018 року близько 11 год. 50 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від`єднав від котла опалення та викрав автоматичний стабілізатор напруги марки «FORTE» моделі TVR 500 BA. Однак, під час вчинення крадіжки, дії ОСОБА_4 були виявлені свідком ОСОБА_6 , яка вийшла на подвір`я вищевказаного будинку. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії були виявлені іншою особою, відштовхнув свідка ОСОБА_6 та продовжив вчинення злочину з метою заволодіння майном, покинув територію домоволодіння, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 , майнової шкоди на загальну суму 500 грн.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 186 КК України.
Між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другого боку, 29 січня 2018 року укладена угода про примирення.
За умовами вказаної угоди сторони констатують про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,підтвердив факти, зазначені у п. 1 угоди про примирення, а саме підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 186 КК України, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого ним кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно майнову шкоду в розмірі 500 грн.
Сторони дійшли примирення на наступних умовах:
Потерпіла ОСОБА_5 констатує, що під час досудового розслідування їй відшкодовано завдану шкоду, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавленні волі строком на два роки, з звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).
Дана угода діє з моменту її підписання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватими, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 186 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №00000094 від 13 січня 2018 року, на предмет наявності скарг обвинуваченого, поданих ним під час кримінального провадження.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Обвинувачений погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 29 січня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільні позови не заявлені.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Угоду про примирення від 29 січня 2018 року у кримінальному провадженні за №00000094 від 13 січня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, потерпілій і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1