АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2304/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
його захисника адвоката - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/10334/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 в злочині, передбаченому ч.2 ст.15 та ч.2 ст.186 КК України,
за апеляційними скаргами обвинуваченого і адвоката на вирок Московського районного суду міста Харкова від 31 липня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду міста Харкова від 31 липня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , судимого:
30.03.2006 за ч.1 ст. 187 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого 11.03.2008 умовно-достроково на 1 рік 11 днів;
22.07.2008 за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнено 09.09.2015 умовно-достроково на 23 дні,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. Строк покарання ухвалено обчислювати з 28.07.2016року, зараховано до покарання строк тримання під вартою з 28.07.2016року по 20.06.2017року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишено без зміни до набрання цим вироком законної сили. Вирішено долю речових доказів по справі.
З цим судовим рішенням не погодилися обвинувачений і його захисник адвокат ОСОБА_8 , які подали апеляційні скарги і просять вирок районного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченого його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_7 26.07.2016 о 23.00, знаходячись поблизу будинку № 67 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_9 , підійшов до неї с заду та правою рукою закрив рота і, скориставшись своєю фізичною перевагою, повалив її на землю, від чого ОСОБА_9 почала голосно кричати та кликати на допомогу. В подальшому, ОСОБА_7 долонею однієї руки схопив потерпілу за горло та прижав до землі, а іншою рукою намагався закрити їй рота. Після чого, ОСОБА_7 , діючи відкрито для потерпілої, вирвав з руки потерпілої мобільний телефон «Nokia Lumia 920» в корпусі білого кольору, вартістю 2503грн., в якому знаходилась СІМ-карта мобільного оператора «Києвстар» № НОМЕР_1 , на рахунку якої мались грошові кошти в сумі 40грн. в пластиковому чохлі з навушниками, які матеріальної цінності для потерпілої не уявляють. Після чого, ОСОБА_7 почав тікати у напрямку будинку № 69 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, однак розпорядитися викраденим майном не змін, тобто злочин не довів до кінця з причин, не залежним від його волі, оскільки при спробі зникнути з місця скоєння злочину був зупинений перехожими. Отже, своїми умисними діями ОСОБА_7 намагався спричинити матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 2543грн.
ОСОБА_7 свою провину не визнав повністю, зазначивши, що увечері, 26.07.2016олку, повернувшись до м. Харкова із Солоніцевки з метою покупки праски, перебуваючи біля кінотеатру «Україна», побачив групу осіб за якими погнався, потім вони за ним погналися і так, перебігаючи на різни сторони дороги, наткнувся на потерпілу і можливо внаслідок цього у неї випав мобільний телефон. ОСОБА_7 зазначив, що мобільний телефон не забирав та не намагався забрати.
Суд належним чином, повно і всебічно дослідив наданні докази, і прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочну знайшла своє підтвердження.
Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що 26.07.2016 близько 23.00 поверталась додому, переходила дорогу, побачила раніше незнайомого чоловіка, вирішила почекати. Той чоловік, зайшов зі спини, рукою охопив за шию, повалив на землю, закрив рота, схопив мобільний телефон та побіг по алеї. До ОСОБА_9 підійшли люди, за злодієм побігли та здогнали біля ринку. Мобільний телефон знайшли в 1,5-2 метрах від нападу, який ОСОБА_7 викинув, що чітко бачтила потерпіла. Також потерпіла зазначила, що ОСОБА_7 нічого не вимагав, запаху алкоголю не почула, сильно злякалась та дії останнього сприйняла реально. При впізнанні чітко впізнала особу, що скоїла відносно неї злочин, як ОСОБА_7 , що підтвердила і в судовому засіданні. ОСОБА_9 також додала, що ОСОБА_7 скоїв напад ще на одну жінку.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 26.07.2016 близько 22.00 побачив через дорогу як невідомий чоловік на пр. Тракторобудівників напав на двох молодих жінок, у зв`язку з чим побіг до них, однак усі розбіглися. Через 15 хвилин, знов побачив того ж парня та останній ударив с заду дівчину, повалив на землю, вона кричала, а він намагався забрати мобільний телефон, потім став бігти, однак його здогнали і викликали поліцію. ОСОБА_10 в поліції впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка в той вечір намагалась ограбити потерпілу ОСОБА_11 та інших жінок, що підтвердив в судовому засіданні. Також свідок зазначив, що ОСОБА_7 , на його думку, перебував в якомусь дивному неадекватному стані тощо.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що обвинувачений її колишній цивільний чоловік, з яким проживали з березня 2016. 26.07.2016 у вечорі, коли вона перебувала на роботі, ОСОБА_7 подзвонив і сповістив, що йому необхідно відлучитися, а потім зустрінуться. Вранці подзвонили із поліції і ОСОБА_12 привезла до відділу документи. Свідок також зазначила, що протягом сумісного проживання ОСОБА_7 алкоголь та наркотичні речовини не вживав.
З заявою ОСОБА_9 від 26.07.2016 року вбачається, що близько 23.00 26.07.2016року невідомий чоловік біля будинку № 67 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові із застосуванням фізичного насилля заволодів її мобільним телефоном;
З протоколу огляду місця події від 27.07.2016року вбачається, що був оглянутий і вилучений мобільний телефон, що належить ОСОБА_9 , який невідомий чоловік відібрав у неї в районі перехрестя вул. Механізаторській та пр. Тракторобудівників;
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 27.07.2016року, ОСОБА_9 впізнала свій мобільний телефон;
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.07.2016року з фото-таблицею, потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 , як особу, що 26.07.2016 о 23.00 на пр. Тракторобудівників в м. Харкові відкрито заволоділа її мобільним телефоном «Нокіа»;
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.07.2016року з фото-таблицею, ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу, що 26.07.2016 о 23.00 по пр. Тракторобудівників, 67 скоїла напад на ОСОБА_9 ;
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 08.08.2016року з фото-таблицею, потерпіла ОСОБА_9 вказала на події 26.07.2016, як невідомий чоловік ззаду схопив її за шию, повалив на землю та забрав мобільний телефон, який викинув через декілька метрів від місця нападу;
Згідно протоколу огляду речей від 27.07.2016 року було оглянуто мобільний телефон, що належить ОСОБА_9 , як речовий доказ.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 258 від 27.07.2016 про вартість викраденого майна, вартість телефону становить 2503грн.
Суд першої інстанції дав належну оцінку показанням обвинуваченого щодо заперечення вини в злочині. Показання потерпілої та свідка ОСОБА_10 є послідовними і достовірними. Підстав узяти ці показання під сумнів, колегія суддів не вбачає. Потерпіла та свідок не були знайомі як з обвинуваченим, так і між собою, їхні показання узгоджуються взаємно та підтверджені іншими, приведеними в вироку, доказами. Хоча з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 фактично розпорядився викраденим майном, суд правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, виходячи, при цьому, з меж пред`явленого обвинувачення.
Що стосується вказівки суду про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і зарахування цього факту як обставини, яка обтяжує покарання, колегія суддів уважає, що перебування ОСОБА_7 під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження. Так, обвинувачений зазначений свій стан заперечував. Потерпіла стверджувала в суді, що хоча обвинувачений поводився неадекватно, запаху алкоголю вона від нього не чула. А співмешканка обвинуваченого заявила, що він взагалі не вживає алкоголь. З Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 нібито підтвердив у судовому засідання, що перед вчиненням злочину він вживав спиртні напої і на такий факт посилався свідок в судовому засіданні, не відповідають фактичним матеріалам провадження. урахування загального правила щодо тлумачення будь-яких сумнівів на користь обвинуваченого, колегія суддів виключає відповідні посилання з вироку.
Обираючи виду та розміру покарання, суд прийняв до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного злочину, який є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимість не знято та не погашено в установленому законом порядку, ОСОБА_7 на теперішній час виявляє диссоціальний розлад особистості, може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, до якого відноситься вчинене правопорушення, ОСОБА_7 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Покарання обвинуваченому призначено з дотриманням вимог ст.ст.50 та 65 КК України, достатнє та необхідне для його виправлення та запобігання новим злочинам.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 31 липня 2017 року, щодо ОСОБА_7 змінити . Виключити з вироку вказівку про те, що злочин ОСОБА_7 вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а також посилання на скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння як на обставину, яка обтяжує покарання.
У решті вирок суду від 31 липня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15