У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна, у якому просить скасувати арешт з автомобіля «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 ; скасувати арешт з свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки «Мерседес», модель «Спринтер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9629480 від 25.08.2016 року; зобов`язати слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень Прокуратури Одеської області ОСОБА_5 повернути автомобіля «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 ; зобов`язати слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень Прокуратури Одеської області ОСОБА_5 повернути свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки «Мерседес», модель «Спринтер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9629480 від 25.08.2016 року.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання та показав, що 23.08.2017 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу про накладення арешт на майно (справа № 522/15828/17) в рамках кримінального провадження № 0001126 від 18.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушенняпередбаченими ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: на автомобіль «Мерседес» модель «Спринтер», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вищезазначений автомобіль, посвідчення водія НОМЕР_4 ОСОБА_4 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2803148 від 29.12.2016 року.

В ухвалі суду від 23.08.2017 року зазначаються обставини, які нібито встановлені досудовим слідством, хоча це не відповідає дійсності, а саме: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2017 року, приблизно о 07.05 годині, на 213 кілометрі + 900 метрів автодороги Кропивницький-Платонове, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота», модель «ЛандкрузерПрадо» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 », під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля марки «Мерседес», Модель «Спринтер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 ».

Водночас, 18 серпня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Кропивницький - Платонове, за участю автомобіля «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_8 . Внаслідок чого, водій ОСОБА_9 , виконуючи маневр обгону, не справився с керуванням автомобілем, відбулося його перекидання, водій ОСОБА_10 , помер.

Свідком даного ДТП став мій клієнт ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який і обганяв водій автомобіля «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_6 .

Однак мого клієнта обганяв перед цим автомобілем ще один автомобіль «TOYOTA Prado», реєстраційний номер якого він не запам`ятав, який з незрозумілих підстав на спеціальний майданчик тримання транспортних засобів не помістили і на який не було накладено арешт.

Контактування з автомобілем «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 не було, що підтверджується фото з місця події.

Слідчим суддею не було надано можливості стороні захисту взяти участь у вирішенні питання про арешт майна, чим порушене право ОСОБА_4 на захист його законних прав та інтересів.

Автомобіль на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки «Мерседес», модель «Спринтер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та є єдиним джерелом заробітку, адже він працює водієм.

На даний час проведені авто технічна та транспортно-трасологічна експертизи експертами НДЕКЦ МВС України в Одеській області, отже на даний час відсутня об`єктивна необхідність тримання автомобіля на спеціальному майданчику.

Також слід зазначити, що на утриманні в ОСОБА_4 перебуває малолітня донька ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження (копія додається).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому процесуальним законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, щопри вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Так клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши клопотання, вислухавши захисника, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано наступне: «оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що вилучене майно має значення речового доказу у провадженні та є предметом злочину, а також може носить у собі інформацію, яка є важливою для досудового розслідування, воно має бути арештованим.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001126, а також необхідно для забезпечення конфіскації, та є предметом та доказом кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-174, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_4 на відповідальне зберігання автомобіль «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасувати арешт з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9629480 від 25.08.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

28.11.2017