У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби, управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідує, що 10.10.2017 в усному повідомленні слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про те, що за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 надаються незаконні послуги у сфері грального бізнесу.

У зв`язку з наведеними обставинами, 10.10.2017 за всіма вказаними адресами з метою фіксації злочинної діяльності, відшукання та вилучення речових доказів у закладах за наведеними вище адресами проведено огляди.

В ході огляду у приміщенні за адресою: м. Тячів, вул. Гагаріна, 1, встановлено відсутність діючого на дату проведення огляду посвідчення виданого оператором ПІІ «УНЛ», на право розповсюдження у зазначеному приміщенні державних лотерей, яке є необхідним дозвільним документом на проведення зазначеного виду ліцензійної діяльності, що передбачено ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про державні лотереї в Україні».

Після встановлення відсутності у зазначеному приміщенні відповідних посвідчень ПІІ «УНЛ», в ході проведення огляду за вищевказаною адресою було задокументовано, що на вікнах та дверях наклеєні рекламні вивіски золотий кубок національна лотерея, знаходяться 6 столів на яких наявні 6 моніторів на яких наявні надписи державна лотерея України, біля них на столі наявні клавіатури із слотом для пластикових карт. Під столом в закритій тумбочці наявні системні блоки до кожного монітору та клавіатури. З правої сторони наявна барна стійка на якій наявний монітор та телевізор і два системні блоки до яких підключені електронне живлення та інші кабелі на момент огляду всі монітори знаходяться ввімкненому в стані. Детальний огляд кожного пристрою провести не вдалося у зв`язку з відмовою у наданні добровільної згоди власником.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будівля за адресою: АДРЕСА_4 , на праві приватної власності належить МПП «Єва».

Однак, після проведення вищевказаних оглядів та вилучення ігрового обладнання, за вищевказаними адресами продовжується здійснювати діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу.

Прокурор в клопотанні вказує, що в органу досудового розслідування є обґрунтовані та достатні підстави вважати, що нерухоме майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, має ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і буде використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема, є достатні підстави вважати, що приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , підшукані, пристосовані та використані як засоби і знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, як це визначено ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Беручи до уваги те, що приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є засобом вчинення кримінального правопорушення, а саме заздалегідь пристосованим та обладнаним місцем для вчинення вищеописаного особливо тяжкого злочину, та має доказове значення у даному кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити власнику та користувачам відчужувати, а також розпоряджатись чи користуватись зазначеним майном у формі здійснення підприємницької діяльності в частині надання послуг у сфері грального бізнесу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом УСБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України за №0000208 від 10.10.2017 року

З витягу з кримінального впровадження №0000208 слідує, що 10.10.2017 року надійшло повідомлення від слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про те, що за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , виявлено незаконно діючі гральні автомати.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.10.2017 року за адресою АДРЕСА_1 , було задокументовано, що на вікнах та дверях наклеєні рекламні вивіски золотий кубок національна лотерея, знаходяться 6 столів на яких наявні 6 моніторів на яких наявні надписи державна лотерея України, біля них на столі наявні клавіатури із слотом для пластикових карт. Під столом в закритій тумбочці наявні системні блоки до кожного монітору та клавіатури. З правої сторони наявна барна стійка на якій наявний монітор та телевізор і два системні блоки до яких підключені електронне живлення та інші кабелі на момент огляду всі монітори знаходяться ввімкненому в стані. Детальний огляд кожного пристрою провести не вдалося у зв`язку з відмовою у наданні добровільної згоди власником.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України)

З огляду на викладене прокурором та слідчим доведено, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке було пристосоване та використане як засоби і знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Разом з тим, у відповідності до частини 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий судді вважає, що накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , із забороною власнику та користувачам майна відчужувати, а також розпоряджатися вказаним майном може завдати надмірного обмеження прав власників (володільців) майна.

Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення, шляхом заборони власнику та користувачам користуватися об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у формі здійснення підприємницької діяльності в частині надання послуг у сфері грального бізнесу, оскільки така заборона забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Заборони власнику та користувачам користуватися об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у формі здійснення підприємницької діяльності в частині надання послуг у сфері грального бізнесу.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1