Ухвала
Іменем України
27 лютого 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-2249 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року.

Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою з доповненнями, в якій просив скасувати постановлені відносно нього судові рішення та постановити виправдувальний вирок.

Ухвалою Верховного Суду (далі ВС) від 30 січня 2018 року касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 залишено без руху внаслідок її невідповідності вимогам статей 427, 438 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення цих недоліків в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Копія ухвали касаційного суду від 30 січня 2018 року була отримана засудженим 07 лютого 2018 року.

16 лютого 2018 року засуджений ОСОБА_4 подав повторно касаційну скаргу з доповненнями, яка надійшла на адресу ВС 21 лютого 2018 року.

Мотиви суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Протягом встановленого в ухвалі ВС від 30 січня 2018 року строку засуджений подав повторну касаційну скаргу з доповненнями, проте не усунув недоліки, які були зазначені.

Засуджений ОСОБА_4 у повторній касаційній скарзі з доповненнями, як і у скарзі, яка була залишена без руху, знову зазначає про незаконність постановленого відносно нього вироку суду першої інстанції, проте не наводить обґрунтованих доводів та підстав для його скасування. При цьому засуджений наводить лише доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, неповноти судового розгляду, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, зі змісту поданої повторної касаційної скарги з доповненнями, а також копій судових рішень убачається, що вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року відносно ОСОБА_4 переглядався в апеляційному порядку й ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року його залишено без зміни. Однак у касаційній скарзі засуджений не наводить обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду та необхідності її скасування або зміни через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, з огляду на положення статей 412 414 КПК України.

Разом з цим, засуджений ОСОБА_4 , висловлюючи вимогу про скасування постановленого відносно нього вироку суду першої інстанції, не зазначає, яке ж саме рішення має постановити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги з доповненнями, відповідно до ст. 436 КПК України.

Ураховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому.

З цих підстав Суд постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу з доповненнями на вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5