У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001604 - старшого слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 , про обрання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Баркасово, Мукачівського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , вдови, пенсіонерки, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням установлено, що 05 грудня 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилась за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . Близько 21 години до вказаної квартири прийшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 . В цей час в квартирі також правомірно знаходився співмешканець ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 . Перебуваючи у вказаній квартирі вказані громадяни почали розпивати алкогольні напої.
Близько 02 години 00 хвилин 06 грудня 2017 року ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час вживання алкогольних напоїв, в ході конфлікту, який виник між нею та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з єдиним прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, протиправно, з метою спричинення смерті останньому, умисно нанесла два удари потерпілому ОСОБА_8 , який сидів на кріслі біля столу, в область грудної клітки зліва кухонним ножем, який тримала в правій руці. Від заподіяних страждань та отриманих тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_8 помер на місці події.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №489 від 07 грудня 2017 року причиною смерті гр. ОСОБА_9 стали проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та серця, велика крововтрата, шок.
Через певний час, який саме, досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 попросила ОСОБА_7 , який спав у квартирі АДРЕСА_4 під приводом того, що ОСОБА_8 отруївся, попросила останнього витягнути ОСОБА_8 на вулицю мотивуючи це тим, що там йому стане краще. Не знаючи та не усвідомлюючи, що ОСОБА_8 мертвий, ОСОБА_7 погодився допомогти та, зв`язавши ноги померлого простирадлом витягнув його на сходовий майданчик, що на третьому поверсі, а у подальшому на вулицю Молодіжну в м. Чоп.
Далі, з метою приховування слідів вчиненого злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змили кров на сходах в під`їзді будинку АДРЕСА_5 .
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині.
06 грудня 2017 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001604, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 115 КК України.
07 грудня 2017 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий зазначає, що підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у відкритий спосіб, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, усвідомлює неминучість призначення покарання, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Може знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженні, яка виражається в тому, що слідчим проведено огляд місця події після чого квартира за адресою в АДРЕСА_1 була опечатана, та слідчим призначено ряд експертиз за результатами проведення яких може виникнути необхідність проведення повторного огляду квартири для підтвердження чи спростування вказаних даних експертних висновків тому є необхідність зберегти обстановку в квартирі непорушною. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить збереження істотних для кримінального провадження доказів.
Також, підозрювана може істотно впливати на свідків та представника потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який є єдиним очевидцем вказаної події, та який перебуває у дружніх стосунках із підозрюваною, тому застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить недопущення ризику щодо впливу на вказаного свідка.
Також, остання може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , клопотання підтримали та просили його задовольнити. Крім того, прокурор зазначив, що є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із взяттям під варту, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваню ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.
Захисник підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання. Крім того, просив врахувати особу його підозрюваної, остання не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином.
Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника, просила відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, підозрюваної та її захисника, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Слідчий суддя враховує, що згідно згідно лікарського свідоцтва про смерть №489 від 07 грудня 2017 року причиною смерті гр. ОСОБА_9 стали проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та серця, велика крововтрата, шок, згідно протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_7 , який є єдиним очевидцем вказаної події вказує про обставини зазначені в повідомлені про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у його вчиненні, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину 07 грудня 2017 року, тобто є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Слідчий суддя враховує, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_10 , зазначений слідчим та прокурором ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. Крім того, слідчий суддя враховує, що померлий ОСОБА_8 був переміщений з квартири на вулицю, зі зв`язаними ногами простирадлом, а ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в послідуючому змили кров на сходах в під`їзді будинку АДРЕСА_5 .
Окрім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_5 вдова, її вік, є пенсіонером, раніше не судима, зі слів має гіпертонічну хворобу. Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, а саме проживає за адресою АДРЕСА_1 , де слідчим проведено огляд місця події після чого квартира була опечатана.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.
Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених ним кримінальних правопорушень.
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , було спричинено загибель людини, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001604 - старшого слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 02 лютого 2017 року, без визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1