Справа № 487/5204/17
Провадження № 1-кс/487/1414/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2017 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000357, -

В с т а н о в и в:
29 вересня 2017 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Багнк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3 звернулися до Заводського районного суду міста Миколаєва із вказаною скаргою, якою просив скасувати, як незаконну, постанову слідчого Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження №000357 від 22.12.2016 року, якою кримінальне провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого внесені до ЄРДР за №000357 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування своєї заяви зазначив, що при проведенні досудового розслідування слідчим досудове розслідування було проведено поверхнево, не було вжито в повній мірі передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено обставини, які зазначені в заяві про вчинення злочину, що унеможливлює встановлення істини у кримінальному провадженні.

До судового засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Прокурор, слідчий, рішення якого оскаржується, в судовому засіданні були відсутні, їх відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження, в рамках якої її подано, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.01.2016 року Заводським відділом поліції ГУ НП в Миколаївській області було зареєстровано повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 388 КК України.

Здійснивши у необхідному об`ємі досудове розслідування слідчий дійшов висновку про відсутність складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 388 КК України та 22.12.2016 року прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Мотивуючи вказане рішення слідчий послався на те, що в ході досудового розслідування №000357 від 22.01.2016 року в досліджених обставинах не виявлено ознак складу кримінального правопорушення, а тому склад кримінального правопорушення відсутній.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Враховуючі визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження, визначені ст. 283 КПК України форми закінчення досудового розслідування, визначені ст. 284 КПК України підстави закриття кримінального провадження, провадження має закриватися лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою особи і може полягати в учиненні хоча б однієї з декількох, альтернативно зазначених у диспозиції ст. 388 КК, дій стосовно майна, а саме: 1) розтрата; 2) відчуження; 3) приховування; 4) підміна; 5) пошкодження; 6) знищення; 7) порушення обмеження (обтяження) права користування майном; 8) здійснення банківських операцій з коштами, на які накладено арешт; 9) інші незаконні дії з майном, яке описане, заставлене, заарештоване чи конфісковане.

Відчуження майна передбачає вчинення будь-яких дій (за винятком розтрати), спрямованих на незаконну оплатну чи безоплатну передачу майна іншим особам (продаж, дарування, рента, позика тощо). Приховування майна - це різніформи (способи) його утаювання від уповноважених органів чи осіб (переміщення майна з місця належного його зберігання, передача для збереження іншим, не уповноваженим особам тощо). Підміна передбачає заміну одного предмета (речі) іншим і видачу останнього за належне майно. Якщо опис майна і накладення на нього арешту супроводжуються обмеженням (обтяженням) права ним користуватися (наприклад, за ч. 4 ст. 170 КПК), злочин може вчинятися шляхом порушення цього обмеження (наприклад, порушення заборони користуватися заарештованим транспортним засобом). Здійснення банківських операцій з коштами (вкладами) передбачає, що кошти, які перебувають на банківських рахунках і на які накладено арешт, незаконно використовуються представником цієї установи для здійснення різного роду фінансових операцій, завдяки яким вони виходять з-під арешту (видача вкладу, закриття рахунку, здійснення розрахунків тощо). Під іншими незаконними діями з майном, зазначеним у ст. 388 КК, слід розуміти вчинення таких із них, які хоча безпосередньо й не перелічені в диспозиції ч. 1 ст. 388 КК, проте на здійснення яких винний також не має права (наприклад, тимчасове користування майном, дозвіл на його приватизацію, укладання певних угод щодо нього).

Для відповідальності за ст. 388 КК не має значення вчиняються незаконні дії щодо всього майна, яке є предметом злочину, або лише його частки чи окремих речей, за винятком випадків, коли такі дії підпадають під ознаки ч. 2 ст. 11 КК.

Однак, при здійсненні кримінального провадження вказані обставини, які стосуються об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.388 КК України, слідчим не досліджувались, не перевірено доводів потерпілого.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що слідчим прийнято рішення з урахуванням усіх обставин, що підлягають з`ясуванню, а тому скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 22.12.2016 року про закриття кримінального провадження №0000357 - скасувати.

Зобов`язати керівника слідчого відділу Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області організувати проведення подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1