ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області, українця, гр-на України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимий 02.11.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплатив, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження: представник потерпілого ТОВ «Фудком» - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
03 листопада 2017 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 , маючи судимість за крадіжку та знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Велмарт», розташованого в м. Києві по вул. Чорнобильська, 16/80, повторно, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгової полиці чуже майно, а саме продукти харчування на загальну суму 222 грн. 90 коп., які належать ТОВ «Фудком» і намагався винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за них. Проте, вчинивши всі дії, які він, ОСОБА_5 , вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 03 листопада 2017 року близько 22 год. 20 хв. він, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігав, намагався вчинити таємне викрадення чужого майна, а саме продукти харчування з приміщення гіпермаркету «Велмарт» розташованого в м. Києві по вул. Чорнобильська, 16/80, загальну вартість яких у 222 грн. 90 коп. не оспорював. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для повторного здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 03 листопада 2017 року вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винного, який раніше судимий, проте належних висновків не зробив, характеризується посередньо, на обліку лікаря психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує покарання, немає.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_8