УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №289/685/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, уродженця м. Радомишль,
українця, одруженого, має на утриманні малолітню
дитину, проживаючого АДРЕСА_1 ,
раніше судимого,
- за ч. 2 ст. 185 КК України три місяці арешту.
Вирок Радомишльського районного суду від 22.11.2016 року виконувати самостійно.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Речові докази по справі - розрахункові картки залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_7
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 12 березня 2017 року, близько 14 години, обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись в будинку ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , таємно викрав гаманець вартістю 150 гривень; гроші в сумі 640 гривень, банківські картки з яких з терміналу зняв 327 грн. 05 коп., якими розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1117 гривень 05 коп.
Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин скоєння злочинів, установлених судом, кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає, що вирок підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.413 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, суд не застосував ч. 1 ст. 71 КК України. Відповідно до якої якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Зазначає, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин 12.03.2017р. тобто в період відбування покарання за вироком Радомишльського районного суду від 22.11.2016, штраф за попереднім вироком не сплачено.
Таким чином, суд при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання відповідно до ст. 71 КК України за злочин, вчинений у період відбуття покарання, до покарання у вигляді 3 місяців арешту повинен був повністю приєднати невідбуте покарання у вигляді штрафу 850 гривень, ухваливши рішення про самостійне їх виконання.
Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити та призначити покарання за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді трьох місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Радомишльського районного суду від 22.11.2016 та остаточно призначити покарання у виді трьох місяців арешту й штрафу 850 грн., кожне з яких підлягає самостійному виконанню.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку потерпілого, який покладався на розсуд суду, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив його суворо не карати, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про неправильне застосування судом при призначенні покарання обвинуваченому Закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно до роз`яснень викладених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України в період відбування покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 22.11.2016 року, а тому суд зобов`язаний був призначити йому покарання за сукупністю вироків.
За таких обставини вирок суду щодо ОСОБА_8 не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку в частині призначеного покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання - за ч.2 ст.185 КК України 3 (три) місяці арешту.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Радомишльського районного суду від 22.11.2016 та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту й штрафу 850 гривень, кожне з яких підлягає самостійному виконанню.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Верховного суду.

Судді: