Провадження № 1-кс/537/227/2018
Справа № 537/432/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчих ОСОБА_3 ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна,

встановив:
Старший слідчий СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковник податкової міліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури, відповідно до вимог якого просив накласти арешт на: п`ятилітрові пластикові пляшки прозорого кольору в яких міститься рідина прозорого кольору з характерним запахом спирту в кількості: 7 пляшок заповнених майже повністю; 1 пляшка заповнена приблизно на третину; п`ятилітрові пластикові пляшки прозорого кольору, в яких міститься рідина темного кольору з характерним запахом спирту в кількості:4 пляшки заповнені майже повністю; 2 пляшки заповнені приблизно на половину.
На обґрунтування визначених вище вимог клопотання, його ініціатором зазначено про те, що слідчим відділом фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 15.08.2017 року, за ознаками вчинення службовими особами ТОВ «Гермес Пром» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України. В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що службовими та іншими особами, контролюючими діяльність підприємства ТОВ «Гермес Пром», в період часу з 2016 року по теперішній час, здійснюючи діяльність в сфері оптової торгівлі нафтопродуктами, проводилося придбання газу вуглеводневого скрапленого у підприємств реального сектору економіки. В подальшому реалізація частини придбаного газу вуглеводневого скрапленого документально відображалася в бухгалтерському та податкових обліках в адресу суб`єктів господарської діяльності, що мають ознаки «фіктивності». В той же час, фактична реалізація газу без відображення по податковому та бухгалтерському обліках здійснювалася за готівкові кошти в адресу різних автозаправних станцій (далі АЗС). Тобто, вказаний газ був реалізований без відображення по податковому та бухгалтерському обліках підприємства за готівкові кошти в адресу підприємств реального сектору економіки, які реалізують його через АЗС, а по податковому та бухгалтерському обліках підприємства відображено як реалізація в адресу СГД з ознаками «фіктивності», а саме: ТОВ «Степ-Торг» (), в період серпня-вересня 2016 року на загальну суму ПДВ 1 115 668грн.; ТОВ «Ятанар» (), в період січня-березня 2017 року на загальну суму ПДВ 751 300грн.; ТОВ «Контіненталь ЛЛС» (), в період квітня-травня 2017 року на загальну суму ПДВ 554 595грн.; ТОВ «Аргострейд» (), в період жовтня 2016 року на загальну суму ПДВ 438 057грн.; ТОВ «Корест Трейдінг» () в квітня-травня 2017 року на загальну суму ПДВ 268 803грн.; ТОВ «Електрод-С» (), в період грудня 2016 року на загальну суму ПДВ 199 147грн.; ТОВ «Інтер Агро Плюс» (), в період травня 2016 року на загальну суму ПДВ 192 495грн.; ТОВ «Метро Ерколь» (), в період травня 2016 року на загальну суму ПДВ 96728грн.; ТОВ "Проект Аргос" (), в період серпня-листопаду 2017 року на загальну суму ПДВ 1 079 551грн.; ТОВ "Шерідан-Буд" (), в період вересня 2017 року на загальну суму ПДВ 780 716грн. Встановлено що ТОВ «Гермес Пром» реалізує газ вуглеводневий скраплений за готівкові кошти без відображення по облікам на АЗС торгової марки «Еко Стандарт», що використовуються невстановленими особами від імені ПП «ТЕМП-К» (), розташованої за адресою: Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Полтавське Шосе, 2-Г, на якій зберігаються речі та документи, що мають значення для досудового розслідування. 27.02.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.02.2018 року було проведено обшук приміщень та споруд АЗС, які розташовані за даною адресою. У ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено предмети, речі, які мають значення для кримінального провадження є предметом вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази, а саме вилучено: готівкові кошти у загальній сумі 26 605 грн., чорнові записи, фіскальні чеки, 12074 літрів газу вуглеводневого скрапленого. До того ж на АЗС взагалі відсутня будь-яка документація у т.ч. і дозвільна, з якої можна було б встановити будь-які відомості стосовно суб`єктів господарської діяльності, які здійснюють роздрібну торгівлю скрапленим газом із використанням касового апарату за готівкові кошти. Також в ході обшуку даного приміщення АЗС виявлено 14 п`ятилітрових пластикових пляшок прозорого кольору в яких міститься рідина прозорого кольору з характерним запахом спирту. Дані пляшки вилучено, оскільки відповідних документів на виробництво, придбання або реалізацію речовини, що міститься у пляшках у власника даного приміщення ОСОБА_7 відсутні. Вилучення вказаних вище пляшок обумовлено тим, що на момент проведення обшуку не можливо достовірно встановити походження та склад рідини, яка знаходилась в них, на них відсутні марки акцизного податку, етикетки з назвою виробника тощо. Виявлені в ході проведення вищевказаного обшуку дані пляшки були тимчасово вилучені у відповідності до ст. 167 КПК України, оскільки останні можуть бути предметом вчинення іншого кримінального правопорушення, обставини якого не досліджуються в даному кримінальному провадженні, в рамках якого проводився обшук та які необхідно встановити та визнанні речовими доказами. Беручи до уваги дані обставини та враховуючи, що існує необхідність у встановленні походження рідини, що знаходиться у пляшках, які вилучено під час обшуку, проведення експертиз та встановлення осіб причетних до виробництва, зберігання та реалізації даної речовини вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені 27.02.2018 року під час обшуків пляшки з речовиною з характерним запахом спирту мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, являються джерелом доказів та речовими доказами вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримали в повному обсязі, з мотивів, наведених у ньому.
ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що в пластикових пляшках був спирт, який був придбаний працівниками АЗС за його кошти для виготовлення омивачів для скла.
Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що клопотання є необґрунтованим, оскільки вилучене майно не має ніякого відношення до розслідуємого кримінального провадження.
Слідчий суддя, вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею, зокрема з наявного в матеріалах клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, встановлено, що слідчий відділ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження за вказаним номером, відомості про яке внесено до ЄРДР 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
З витягу вбачається, що засновник ТОВ «Гермес Пром» () ОСОБА_9 та службові особи ТОВ «Гермес Пром» у період з 2016 року по даний час здійснюючи діяльність в сфері оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, шляхом відображення в документах податкової звітності господарських взаємовідносин із підприємствами з ознаками «фіктивності», а саме: ТОВ «Степ-Торг» (), ТОВ «Ятанар» (), ТОВ «Контіненталь ЛЛС» (), ТОВ «Аргострейд» (), ТОВ «Корест Трейдінг» (), ТОВ «Електрод-С» (), ТОВ «Інтер Агро Плюс» (), ТОВ «Метро Ерколь» (), ТОВ «Проект Аргос» (), ТОВ «Шерідан-Буд» (), вчинили пособництво в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах суб`єктам реального сектору економіки. В той ще час встановлено, що фактична реалізація газу відображеного як реалізованого в адресу підприємствам з ознаками «фіктивності» здійснювалася ТОВ «Гермес Пром» за готівкові кошти в адресу ФОП ОСОБА_10 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), ТОВ «Авто-Газ» (), ТОВ «Пульс-Ар» (), ТОВ «Спіка-Оил» (), ТОВ «Торгсервіс-Харків» (), ТОВ «Петроль-РЗС» () та невстановлених осіб, які використовують документи ПП «ТЕМП-К» (), без відображення по податковому та бухгалтерському обліках.
27.02.2018 року на підставі ухвалі слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.02.2018 року в рамках вищевказаного кримінального провадження проведено обшук в приміщенні автозаправочної станції, за адресою: смт Пісочин, вул. Полтавське Шосе, 2-Г. Під час обшуку було виявлено та вилучено п`ятилітрові пластикові пляшки прозорого кольору в яких міститься рідина прозорого кольору з характерним запахом спирту в кількості: 7 пляшок заповнених майже повністю; 1 пляшка заповнена приблизно на третину; п`ятилітрові пластикові пляшки прозорого кольору, в яких міститься рідина темного кольору з характерним запахом спирту в кількості: 4 пляшки заповнені майже повністю; 2 пляшки заповнені приблизно на половину, що підтверджується протоколом обшуку від 27.02.2018 року, складеним слідчим СВ ФР ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 .
В судовому засіданні ОСОБА_7 вказав, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить йому, що не оспорювалось слідчим та прокурором. При цьому будь-яких підтверджуючих документів слідчому судді не надано.
01.03.2018 року слідчий СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 визнала виявлені та вилучені пластикові пляшки з рідиною речовими доказами в кримінальному провадженні №0000119 від 15.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В клопотанні слідчий вказує, що необхідно накласти арешт на пластикові пляшки з рідиною з метою збереження отриманих у ході досудового розслідування доказів, при цьому будь-яких доказів в підтвердження того, що дане майно може бути доказом у вищевказаному кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України), ні слідчим ні прокурором в судовому засіданні не надано.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі ст. 1 Першого протоколу - зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
У практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.
Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09 жовтня 1979 року в справі Ейрі (п. 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України ( п. 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.
В ст. 173 КПК України, встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищезазначені норми закону, матеріали подані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає, що немає достатніх підстав вважати, що майно, що належить ОСОБА_7 , а саме 14 пластикових пляшок з рідиною, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набутим злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отриманий за рахунок доходів від вчиненого злочину.
З огляду на наведене, на підставі ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки ні слідчий ні прокурор, не довели необхідність такого арешту.
Керуючись ст.ст. 131, 167, 168, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 12.03.2018 року.