Справа №212/2574/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0000771 від 13.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, працює бурильником шпурів шахта «Ювілейна», одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 03.03.2017 близько 22.30 години, перед робочою зміною перебував в приміщені лазні, яка знаходиться за адресою вул. Конституційна, 5 в Покровському районі м. Кривого Рогу, де в цей час там же перебував ОСОБА_6 , який почув гучну розмову між в ОСОБА_3 та його сусідом ОСОБА_8 , який сприйняв слова ОСОБА_3 як образу.

Будучи обуреним з приводу розмов ОСОБА_3 та його сусіда, ОСОБА_6 став у відповідь, відповідати ОСОБА_3 , що не сподобалось останньому, в результаті чого, на цьому ґрунті у ОСОБА_3 раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_6 та умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщені лазні, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , діючи з метою спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до нього, приблизно о 22:35 годині 03 березня 2017 року, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 який перебував звернутим до нього обличчям, один удар кулаком правої руки в верхню ділянку грудної клітини.

В результаті зазначених дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця від нижнього краю середньої третини лівої ключиці з напрямком вниз до проекції третього ребра .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 456 від 15.03.2017, виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця від нижнього краю середньої третини лівої ключиці з напрямком вниз до проекції третього ребра за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснив, що винним себе визнає повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення. Переказав суду фабулу звинувачення. Зазначив, що умислу на спричинення тілесних ушкодження потерпілому він не мав, хотів лише припинити конфліктну ситуацію з ОСОБА_6 і тому один раз вдарив його долонею. Просить суд строго не наказувати з вимогами цивільного позову незгоден.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він обраний головою профспілки та обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження, оскільки був незадоволений його роботою у профспілці. ОСОБА_3 умисно вдарив кулаком в верхню частину тулуба.

Потерпілий звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я що полягає в отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, окрім того, він обраний головою профспілки та спровокувавши конфлікт ОСОБА_3 маючи значну перевагу у силі, завдав тілесні ушкодження та принизив честь та гідність профспілкового лідера перед членам профспілки. Просив стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду у сумі 100000,00 гривень.

Свідок ОСОБА_9 , пояснив, що 03.03.2017 року близько 22.30 години, перед робочою зміною перебував в приміщені лазні, почув, про конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про діяльність профспілки і ОСОБА_10 один раз вдарив ОСОБА_11 у верхню частину тіла, після удару ОСОБА_11 не падав.

Свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_12 надали в судовому засіданні аналогічні покази.

На підтвердження вини обвинуваченого, судом досліджені письмові докази, що надані прокурором, а саме: висновок експерта № 456 від 15.03.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: синець (1) - від нижнього краю середньої третини лівої ключиці з напрямком вниз до проекції 3-го ребра. Характер тілесного ушкодження у потерпілого свідчить про те, що ушкодження у нього виникло від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару кулаком, взутою ногою. Беручи до уваги анатомічне розташування встановленого тілесного ушкодження у потерпілого, вважаю, що його виникнення при падінні з висоти власного зросту - малоймовірне. Виявлене у нього ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п..2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. Потерпілий під час спричинення тілесного ушкодження міг знаходитись у любому положенні. Характер виявленого ушкодження при первинному обстеженні, а саме ступінь його загоєння свідчить, що термін його виникнення може відповідати 03.03.2017 року.

Дослідивши докази надані стороною обвинувачення, вислухавши покази обвинуваченого, потерпілого, свідків та аналізуючи їх суд приходить до висновку про те, що надані докази є належними та допустимими, винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ст. 125 ч. 1 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено, пом`якшуючим покарання обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, працює, має на утриманні малолітню дитину та розкаявся у скоєному.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, та враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції статті обвинувачення в виді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого, суд виходить з вимог ч.5 ст.128 КПК України, відповідно до якої якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ним втрати та з чого при цьому виходить.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин суд,враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст.128 КПК України,та норм ЦК України,визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних,душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача на користь потерпілого/цивільного позивача моральну шкоду у розмірі 3000,00 гривень.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід у даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти п`яти неподаткових мінімумів доходів громадян, в сумі 595,00 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральне відшкодування в сумі 3000,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1