Дата документу Справа № 326/352/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1235/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №326/352/17 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.296 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Приморського районного суду Запорізької області від 31 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолексіївка Приморського району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

На початку березня 2016 року, більш точний час в ході досудового слідства та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 при невстановлених обставинах, з метою подальшого незаконного зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, а також вибухових речовин, зустрівся за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з невстановленою особою, від якої отримав і таким чином безоплатно придбав і зберігав за вказаною адресою

- придатний для здійснення пострілів в режимі одиночного та автоматичного вогню автомат «Калашникова» зразка 1974 року (АКС-74У), калібру 5.45 х 39 мм;

- 46 військових патронів калібру 5,45 х 39 мм, зразка 1974 року, призначені для стрільби з військової нарізної зброї калібру 5,45 мм: автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручник кулеметів (РПК-74) та їх модифікації, патрони придатні для здійснення пострілу;

- корпус бойової ручної осколкової наступальної гранати РГН промислового виготовлення із зарядом вибухової речовини бризантної дії А-ІХ- I (гексоген) вагою 90 г., який в сукупності з виявленим бойовим ударно-дистанційним запалом УДЗ являється бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГН, яка відноситься до боєприпасів та придатна для здійснення вибуху;

- бойову реактивну протитанкову гранату РПГ-22 промислового виготовлення із зарядом вибухової речовини бризантної дії окфол та придатна для здійснення вибуху.

Крім того, 06.03.2016 року приблизно о 18-30 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на здійснення хуліганських дій з оособливою зухвалістю, взяв автомат «Калашникова» (АКС-74У), який він незаконно зберігав за місцем мешкання, прийшов на міст, який розташовано по вул.Перегудова в с.Новоолексіївка Приморського району Запорізької області, після чого грубо порушуючи громадський порядок у частині забезпечення спокійного відпочинку громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилася у пошкодженні майна, із застосуванням вогнепальної зброї, а саме автомату АКС-74 НОМЕР_1 , який є нарізною вогнепальною зброєю, здійснив, приблизно 5 пострілів, у напрямку будинку АДРЕСА_1 , в якому знаходились власник будинку ОСОБА_9 та його родина.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 , а саме здійснення пострілів по будинку, було пошкоджено майно, належне ОСОБА_9 , а саме: скло віконного отвору та стіни будинку, чим завдано потерпілому матеріальні збитки у розмірі 120 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано

за ч.1 ст.263 КК, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;

за ч.4 ст.296 КК, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Йому призначено покарання

за ч.1 ст.263 КК у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.4 ст.296 КК у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК.

Вирішено питання про запобіжний захід, речові докази та процесуальні витрати.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.263 КК у виді 3 років позбавлення волі, за ч.4 ст.296 КК у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК, оскільки ОСОБА_8 вчинив два злочини, один з яких є тяжким злочином. Крім того, злочин за ч.4 ст.296 КК вчинено обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, обвинуваченого і його захисника, які заперечили проти задоволення скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_8 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь, а також вид і розмір призначеного покарання в апеляційному порядку не оскаржені. В зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст. 404 КПК, вирок суду в цій частині не переглядався.
Вимагаючи призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання, прокурор виходив з того, що звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК, суд недостатньо врахував тяжкість, суспільну небезпеку та обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, судова колегія не може погодитись з такими вимогами з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які віднесено до тяжких злочинів. У зв`язку з чим судом обґрунтовано прийнято рішення про призначення покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років суд вправі прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано прийняв до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину, покаявся у вчиненому. Справу вирішено за скороченою процедурою із застосуванням ч.3 ст.349 КПК. У справі повністю відшкодовано завдану потерпілому шкоду. Потерпілий ОСОБА_9 претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його не карати і не позбавляти волі.
Судова колегія зважаючи на правильність прийнятого судом рішення щодо звільнення обвинуваченого від призначеного покарання також відмічає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За місцем роботи і проживання характеризується позитивно. На обліках у лікаря-нарколога і психіатра не перебуває.

Таким чином, судова колегія також вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку, який втілює у собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і враховує позицію потерпілого в його баченні справедливості.

За таких обставин вважати покарання незаконним через неправильне застосування кримінального закону колегія суддів не вбачає. Вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду Запорізької області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4