справа № 492/943/17
У К Р А Ї Н А
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України

26 грудня 2017 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого-адвоката ОСОБА_5 , представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:
На розгляд Арцизького районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, розглянути цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, який надійшов до суду разом з обвинувальним актом, за правилами, встановленими КПК України.

Потерпілий та представник потерпілого-адвокат під час підготовчого судового засідання вважали за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, розглянути цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, який надійшов до суду разом з обвинувальним актом, за правилами, встановленими КПК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник-адвокат звернувся до суду з письмовими скаргами, підтриманими підозрюваним, на бездіяльність слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ним, як захисником підозрюваного, 13.07.2017р. було подано слідчому клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000253 від 08.05.2017р. відносно підозрюваного ОСОБА_8 , однак про результати розгляду зазначеного клопотання його не повідомлено та не надано матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, відповідно до ст. ст. 220, 221 КПК України. Прокурором не здійснено процесуальних дій щодо розгляду повідомлення від 19.07.2017р. (вих. № 196) про розкриття матеріалів кримінального провадження № 0000253 від 08.05.2017р. та не ознайомлено з матеріалами, які були отримані стороною захисту до судового розгляду, відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України. Просив суд зобов`язати слідчого вчинити певні дії щодо надання відповіді про результати розгляду клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000253 від 08.05.2017р. за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та надати матеріали досудового розслідування йому та підозрюваному ОСОБА_8 для ознайомлення; прокурора зобов`язати надати відповіді про результати розгляду повідомлення від 19.07.2017р. (вих. № 196) про розкриття матеріалів кримінального провадження № 0000253 від 08.05.2017р. та ознайомлення з матеріалами, які були отримані стороною захисту до судового розгляду.

Також, в підготовчому судовому засіданні захисник-адвокат заявив клопотання, підтримане підозрюваним, про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що в порушення ч. 1 ст. 293 КПК України копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів досудового розслідування не були надані під розписку підозрюваному та його захиснику.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, цивільний позов, скарги та клопотання захисника-адвоката про повернення обвинувального акту прокурору, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314-316 КПК.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України; а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012р. 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, це наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту надати йому матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012р. № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання. Водночас рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора, які не визначені у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання. Як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише 2 різновиди рішень: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що скарги на бездіяльність слідчого та прокурора не можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314-316 КПК України, тому підлягають залишенню без розгляду.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт має містити зокрема такі відомості: формулювання обвинувачення.

В силу п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях підозрюваного склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 07.05.2017р., приблизно о 22 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, в ході раптово виниклої сварки з потерпілим ОСОБА_7 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув долонею своєї правої руки в область лівої частини обличчя та схопив своєю лівою рукою за шию останнього та почав душити, і в цей час наніс потерпілому три удари кулаком правої руки в область правого ока та брови з правої частини обличчя. Після чого ОСОБА_8 штовхав потерпілого, який з метою запобігання падінню спирався на правий лікоть, при цьому наніс йому чотири удари кулаком своєї правої руки в область лівого ока, носу та брови, а також один удар своєю лівою ногою в область пахвової лінії правої ноги потерпілого. Далі, керуючись єдиним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, приблизно через 15 хвилин повернувся до приміщення бару, де на той момент у приміщенні перебував потерпілий, сидячи на стільці, та наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівого ока, в результаті чого потерпілий впав на землю. Після чого ОСОБА_8 наніс потерпілому, який лежав на землі, три удари в область лівої вушної раковини та лівого плеча, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній і нижній повіці правого ока, синця на нижній повіці лівого ока, садна по бічній поверхні носу справа, навколо синець, 4 саден у зовнішньому кінці лівої надбрівної дуги, садна вище внутрішнього кінця правої надбрівної дуги, садна на потилиці лівої вушної раковини, синця по задній поверхні лівої вушної раковини, синця вище лівої вушної раковини, синця по задній поверхні верхньої третини лівого плеча, синця по задній поверхні правого ліктьового суглобу, синця по передньо-пахвовій лінії справа на рівні верхнього кульшового суглобу, які згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 73 від 23.05.2017р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається відсутність викладення всіх обставин кримінального правопорушення, суперечність обставин вчинення злочину його остаточній кваліфікації.

Стаття 125 КК України передбачає відповідальність за умисні дії, а відтак встановлення та визначення суб`єктивного ставлення особи до своїх дій є обов`язковим.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення (злочину); не зазначено на що був спрямований умисел ОСОБА_8 ; механізм нанесення тілесних ушкоджень не прописаний, що є неконкретним (якою частиною лівої і правої руки нанесені удари потерпілому, хто завдав чотири удари кулаком правої руки; яким чином завдані удари в область лівої вушної раковини та лівого плеча потерпілого; яким чином підозрюваний штовхав потерпілого; а також не вбачається зв`язок між діями підозрюваного, зазначеними в першому та другому абзацах у формулюванні обвинувачення, та у період переривання спричинення тілесних ушкоджень потерпілому протягом 15 хвилин); що спричинені легкі тілесні ушкодження, не потягли таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я; причинний зв`язок між зазначеними діяннями та наслідками. Також, не повністю зазначена суб`єктивна сторона, а саме прямий чи непрямий умисел був у підозрюваного ОСОБА_8 .

Таким чином, судом встановлено, що в обвинувальному акті не описана об`єктивна, а також суб`єктивна сторона злочину, що свідчить про неконкретне обвинувачення, чим порушено право підозрюваного на захист.

Крім того, всупереч ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта не додано розписку підозрюваного та його захисника-адвоката про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що всупереч вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення; до обвинувального акта не додано розписку підозрюваного та його захисника-адвоката про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відсутність визначення конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину), тобто відсутність обов`язкових елементів складу інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення (злочину), обумовлює неможливість ефективного захисту від обвинувачення та перешкоджають суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

У всякому разі, не вдаючись до аналізу доказовості фактичних обставин події, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_8 висунуте неконкретне обвинувачення, чим порушено його право на захист.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно роз`яснень, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990р. № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину, тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставини, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання. Вказані вимоги не можуть бути виконані судом, виходячи з наданого до суду обвинувального акту.
Судом також враховується, що всупереч ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про час проведення процесуальних дій № № 2, 6, 18-19, 24-26, 28-34, а також відомостей про таку процесуальну дію як складання обвинувального акту, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про недотримання під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зазначених вимог.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. ст. 91, 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

У зв`язку з тим, що виявлені недоліки обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , суд прийшов до висновку, що цивільний позов ОСОБА_7 до Торган Вячеслава Степановича про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином підлягає поверненню, так як судом не вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ст. ст. 303, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
Скаргу захисника-адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Скаргу захисника-адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернути прокурору, який затвердив обвинувальний акт, для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту та отримання обвинувального акту для усунення його недоліків.
Цивільний позов ОСОБА_7 до Торган Вячеслава Степановича про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - повернути.

Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1