Справа № 626/34/18
Провадження № 1-кп/626/50/2018
Красноградський районний суд Харківської області

24 січня 2018 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Абазівка, Зачепилівського району, Харківської області, українець, громадянин України, який має середню освіту, одружений, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
- в скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України,
04.06.2017 близько 21:30 години, ОСОБА_7 знаходився в приміщенні магазину «Вікторія», за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Кам`янка, вул. Центральна, 9. Після того, коли ОСОБА_7 , побачив компанію своїх знайомих, серед яких були: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які сиділи в магазині, за столом, то підійшов до них та почав розмову. Потім у ОСОБА_7 раптово виник конфлікт з вищевказаними особами після чого останній почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Побачивши те, що ОСОБА_7 наносить тілесні ушкодження його знайомому, ОСОБА_11 намагався його вгамувати та припинити його дії. Однак, ОСОБА_7 , діючи необережно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок злочинної недбалості, не передбачивши можливість настання наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_11 та наніс останньому один удар, кулаком правої руки в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_11 , втративши рівновагу, отримавши прискорення, впав на бетонну підлогу магазину.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: гострої важкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня з формуванням контузійного гемарогічного вогнища базальних відділів лівої скроневої частки, гострої субдуральної гематоми лобно-скроневої ділянки ліворуч, забою-гематоми лобно-скроневої ділянки праворуч, травматичного субарахноїдального крововиливу, забою-гемтоми лобно-скроневої ділянки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за китерієм небезпеки для життя.
Враховуючи те, що обвинувачений та всі інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, а обвинувачений також повністю визнав заявлений цивільний позов, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченої, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.
За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.128 КК України, тобто необережне спричинення тяжких тілесних ушкоджень.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.ст.50, 65-67 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що останній, раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується позитивно, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає повне визнання провини, каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про його особу, викладені вище, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують його; відсутність у потерпілої на час розгляду справи будь-яких претензій до обвинуваченого, і вважає, що покарання ОСОБА_7 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ст.128 КК України, у вигляді обмеження волі.
Прокурор та потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності закону мали дітей, яким не виповнилося 18 років і не позбавлені відносно них батьківських прав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення даного кримінального правопорушення мав трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , 2005 року народження, ОСОБА_13 2008 року народження та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно яких не позбавлений батьківських прав, дане кримінальне правопорушення не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Дата скоєння даного кримінального правопорушення є 04.06.2017 року, тобто вчинене до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, передбачених та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено. При цьому відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 року хоча до ОСОБА_7 раніше було застосовано ЗУ «Про амністію у 2014 році», однак даний злочин за ст.128 КК України є неумисним, що відповідно до п.е ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" не є перешкодою для повторного її застосування.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Заходи кримінального провадження в тому числі міра запобіжного заходу, не застосовувалися. Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -
соболь ОСОБА_16 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі, строком на 1(один) рік.
На підставі п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задовольнити в повному обсязі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя