Справа № 214/5650/15-к
1-кп/214/67/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритомусудовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004402 від 03.12.2014 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки продовжують існувати ризики, які є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважав ризики зазначені прокурором у клопотанні необґрунтованими зокрема вказав, що ОСОБА_8 працював, має місце реєстрацію, у прокурора відсутні докази про можливий його вплив на свідків та ризик вчинення нових злочинів. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав захисника.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 покладались на розсуд суду.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Колегія суддів вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_8 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочин, у вчинені якого він обвинувачуються, є особливо тяжким злочином.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що існують всі підстави вважати, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 є виправданим, незважаючи на існування презумпції невинуватості, яка в даному випадку не переважає правило поваги до особистої свободи, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт, обґрунтованого доводами сторони захисту.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що продовжують існувати підстави та є доцільним продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176-178, 183, 184, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, строком на шістдесят днів, тобто до 24 грудня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3