Провадження № 1-кс/761/9155/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м.Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 09.04.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Волгореченська, Костромської області, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 09.04.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000340. Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує, що 08 квітня 2018 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи на прибудинковій території поблизу третього під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , наніс потерпілому ОСОБА_6 , який сидів на лавочці правою рукою два удари кулаком в обличчя. Після чого шляхом ривка, відкрито вирвав з правої руки потерпілого мобільний телефон марки «Samsung» модель GT С3212, та почав запевняти потерпілого в тому, що він сам особисто втратив вказаний телефон не даючи змоги звернутися за допомогою до поліції, при цьому ігноруючи прохання потерпілого ОСОБА_6 повернути мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до присутнього товариша ОСОБА_7 за допомогою щоб він набрав на його мобільний номер зі свого телефону, але цьому завадив ОСОБА_8 , який прийшов спільно з ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_8 вихопив мобільний телефон з рук ОСОБА_7 та розібрав його на частини, після чого повернув у розібраному виді. Також слідчий зазначив про наявні ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вивчивши доводи клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, допитавши підозрюваного ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов таких висновків.
При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділом Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000340, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

09.04.2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні № 0000340 від 09.04.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання проаналізовані доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яка ґрунтується на фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, а саме: протоколі допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколах допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , протоколах огляду місця події та iншими матерiалами кримiнального провадження в їх сукупності.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів щодо причетності підозрюваного до вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.186 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_5 , який неодружений, не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, з огляду на обставини підозри із застосуванням насильства, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносить до тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Дані щодо особи, не переважають встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не гарантують в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, відсутність даних про неможливість перебування в умовах установи Державної пенітенціарної системи України, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, майновий стан.Враховуючи підозру у вчиненні злочину із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України застава не застосовується.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197,206 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 09.04.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 червня 2018 року, включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів в межах досудового розслідування, тобто до 07 червня 2018 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя: ОСОБА_1