Справа № 308/589/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 29 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 29 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження.
Вказану постанову заявник вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
За таких обставин, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 29 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000268, а матеріали кримінального провадження направити слідчому для продовження досудового розслідування.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити. Одночасно вказав, що під час проведення досудового розслідування, слідчим не проведено усіх слідчих дій для встановленння істини у даному кримінальному провадженні, а саме: не допитані безпосередні учасники виконавчого провадження, які проводили виконавчі дії на примусове виконання рішення Господарського суду по справі №3/9, а також не допитано у якості представника потерпілого ТОВ "Хрещатик 2".
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що слідчим вжито усіх визначених законом дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Слідчий в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду скарги, однак його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення сторін, оглянувши додані до скарги матеріали, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як встановлено у судовому засіданні, 29 грудня 2016 року слідчий в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 383, 206, 358, 366, 170, 190, 192, 364, 365, 367, 396, 189 та 382 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000268 від 06.12.2016 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування здійснено необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та зазначає, що у діях працівників міліції, які залучалися до проведення виконавчих дій 30.05.2011 року не встановлено жодних порушень законодавства, а тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст.40, 110 та 284 КПК України ним прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Закарпатської області із заявою про злочин у якій вказує, що посадові особи правоохоронних органів на підставі підроблених документів, із застосуванням зброї безпідставно вилучили від суб`єктів підприємницької діяльності матеріальні цінності на земельній ділянці, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Однак, під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві представника ТОВ «Хрещатик-2» ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилається скаржник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема, слідчим не допитано працівника міліції на прізвище ОСОБА_6 та керівника муніципальної поліції на прізвище ОСОБА_7 , про яких вказав ОСОБА_3 у своїй заяві про кримінальне правопорушення.
Також слідчим не допитано державного виконавця для з`ясування обставин виконання рішення суду та про обставини знищення документів виконавчого провадження, оскільки згідно з повідомленням Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 27.12.2016 року, виконавче провадження закінчено 31.05.2016 року, а оскільки відповідно до наказу Мінюсту України від 25.12.2008 року № 2274/5 "Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби" строк зберігання завершених виконавих проваджень становить три роки, останнє знищено. Зміст викладених у вищезазначеному листі-відповіді Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області щодо обставин виконання рішення суду та знищення матеріалів викнавчого провадження є взаємовиключними та потребують додаткового з`ясування.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Прокурором у судовому засіданні та слідчим доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надано.
Слідчий суддя бере до уваги твердження ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі і вважає необхідним постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
За приписами ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала.
Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 29.12.2016 року про закриття кримінального провадження №0000268 від 06.12.2016 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 29 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 29 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383, 206, 358, 366, 170, 190, 192, 364, 365, 367, 189 та 382 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000268 від 06.12.2016 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1