Справа № 366/2989/17
Провадження № 1-кп/366/155/17
В И Р О К
Іменем України
26 вересня 2017 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
(секретар судового засідання ОСОБА_2 ),
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працює водієм в компанії «Вінсі Конструксьон Гран Проже і Буйг Траво Пюблік» (СП «НОВАРКА»), раніше не судимий,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 267-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 у період з 31.10.2016 по 12.11.2016,, точної дати слідством не встановлено, працюючи у СП «Новарка» та перебуваючи на роботі в м. Чорнобиль, яке відповідно до Постанови КМ України № 106 від 23.07.1991 належить до зони відчуження, придбав за 200 грн. у невстановленої особи два шпателі, молоток, три мотки скотчу, три бaлони універсальної змазки, два балони із фарбою, один моток дроту в ізоляції, тюбики фіксоліту, один тюбик інделібел-пейнт, десять распіраторних масок, два спеціальні захисні костюми, дві пари тканих рукавиць, одинадцять гумових рукавиць, круг відрізний марки «Бош», упаковку паперу формату А-3, дві пачки електродів, натяжну стропу, щітку для прибирання, 15 літрів мастила, 5 літрів антифризу та 71 мішок з полімерного матеріалу, маючи на меті перемістити вказані об`єкти промислової продукції межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю до місця свого постійного проживання у м. Біла Церква, Київської області для використання у побуті.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, він 12.11.2016 близько 13 години придбані вищевказані об`єкти промислової продукції помістив у два полімерні мішки і у подальшому завантажив до попутного транспорту, а саме: до кабіни сідлового тягача «SCANIA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , не ставлячи останнього до відома про свій злочинний умисел та виїхав з м.Чорнобиль у напрямку контрольно-пропускного пункту «Дитятки».
При спробі перетину КПП Дитятки» близько 13 год. 50 хв. 12.11. 2016 року зазначене вище майно було виявлено та вилучено до Відділу поліції Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області.
Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні з прямим умислом закінченого замаху на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, тобто переміщенні будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив злочин, що передбачений ч.1 ст.267-1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і пояснив, що у 2016 році він працював в СП «Новарка» водієм. Коли підприємство мало розформовуватись, він біля столової зустрівся з наглядно знайомим йому чоловіком, який запропонував придбати у нього ряд речей. За 200 грн. він для власних потреб придбав у нього майно, перелічене у обвинувальному висновку, і по закінченню вахти, мав намір вивезти його до місяця свого проживання в м. Біла Церква. На виїзді з м. Чорнобиль він зупинив попутний транспорт, з собою мав мішок, в який були складені куплені ним речі. Знав, що без спеціального дозволу із зони відчуження нічого вивозити не можна. Водію нічого не казав. На КПП «Дитятки» ці речі були виявлені і вилучені працівниками поліції. У скоєному щиро розкаюється. Запевняє, що таке не повториться. Просив застосувати до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на утриманні неповнолітню дитину.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки викладене в обвинувальному акті підтверджено показаннями самого обвинуваченого і ніким не оспорюється. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності позиції обвинувачених немає, і сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам, відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд вважає, що обвинуваченому слід обрати міру покарання, передбачену санкцією статті інкримінованого йому злочину, у виді штрафу. Суд враховує, що згідно представленої характеристики по місцю проживання і колишньої роботи він характеризується позитивно, перебуває на обліку в центрі зайнятості, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда, є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався.
Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 від 24.05.2000 року. Крім того, дитина є інвалідом, що підтверджується експертним висновок № 783 від 10.06.2004 року.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році » від 22 грудня 2016 року.
П. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами»
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 267-1 КК України, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 від 24.05.2000 року. Крім того, дитина є інвалідом, що підтверджується експертним висновок № 783 від 10.06.2004 року.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, що амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені, однак він наполягав на її застосування.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази: два шпателі, молоток, три мотки скотчу, три бaлони універсальної змазки, два балони із фарбою, один моток дроту в ізоляції, тюбики фіксоліту, один тюбик інделібел-пейнт, десять распіраторних масок, два спеціальні захисні костюми, дві пари тканих рукавиць, одинадцять гумових рукавиць, круг відрізний марки «Бош», упаковку паперу формату А-3, дві пачки електродів, натяжну стропу, щітку для прибирання, 15 літрів мастила, 5 літрів антифризу та 71 мішок з полімерного матеріалу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області, на підставі п.4 ч.9 ст. 100 КПК України знищити, як майно, що не має цінності і не може бути використане.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373- 376 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 15 ч.1 ст. 267-1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ст.1 п. в) Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, у зв`язку з амністією.
Речові докази: два шпателі, молоток, три мотки скотчу, три бaлони універсальної змазки, два балони із фарбою, один моток дроту в ізоляції, тюбики фіксоліту, один тюбик інделібел-пейнт, десять распіраторних масок, два спеціальні захисні костюми, дві пари тканих рукавиць, одинадцять гумових рукавиць, круг відрізний марки «Бош», упаковку паперу формату А-3, дві пачки електродів, натяжну стропу, щітку для прибирання, 15 літрів мастила, 5 літрів антифризу та 71 мішок з полімерного матеріалу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області, - знищити, як таке, що не має цінності і не може бути використане.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1