Справа №: 343/345/18
Провадження №: 1-кп/0343/65/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/65/18, які внесені 02.12.2017 року до ЄРДР за № 0000740 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, 15.02.2018 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 30.11.2017 року, близько 13.00 год. перебуваючи на подвір`ї багатоквартирного будинку, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , побачив, що на вказаному подвір`ї знаходиться префератор , який вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне вчинення крадіжки, ОСОБА_5 , 30.11.2017 року, близько 19.00 год., діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на подвір`я загального користування в АДРЕСА_2 звідки таємно викрав префератор марки Rа 3215DS червоного кольору вартістю 1500 гривень, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого виніс даний префератор за територію, чим довів свій злочинний умисел до кінця. В подальшому ОСОБА_5 приніс викрадений префератор по місцю свого проживання в с. Дуброва Долинського району де і зберігав його. Таким чином, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що на даний час він ніде офіційно не працевлаштований, а на життя заробляє допомагаючи по господарству жителям с. Солуків та с. Дуброва. Він являється учасником АТО. Він двічі, перший раз по призову 16 місяців, а другий раз по контракту 7 місяців перебував у зоні бойових дій, де отримав осколочне поранення в ногу.

30.11.2017 року він перебував в с. Солуків Долинського району, та вирішив зайти до знайомого ОСОБА_6 щоб позичити перфоратор, оскільки йому було необхідно пробити отвір у бетоні. Зайшовши до нього, на подвір`ї ,яке є загального користування біля будинку він побачив префератор червоного кольору, який стояв без нагляду. Він вирішив перез деякий час повернутися до цього місця, щоб викрасти вищеказаний префератор. Близько 19.00 год. він повернувся до вищевказаного господарства та побачив, що префератор ще лежить біля будинку без нагляду. Він подивившись що навкруги нікого не має, зайшов на територію , забрав перфоратор та пішов з ним до себе додому. Вдома вказаним перфоратором він пробив отвір.Наступного дня приїхали працівники поліції, яким він видав викрадений перфоратор.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати потерпілого, свідків, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати, врахувавши його щире каяття.
Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява, ( а.с.10), згідно якої потерпілий ОСОБА_6 просить розгляд справи проводити у його відсутності, претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_7 - немає, просить судити його згідно Закону.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.30) , судимий 15.02.2018 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (а.с.33-34), на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває (а.с.29), позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.31), є учасником АТО та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.28). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 23.03.2018 року ОСОБА_5 проживає у господарстві батька, являється учасником АТО, хворіє, потребує періодичного стаціонарного лікування (а.с.37).
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Згідно досудової доповіді фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Долинського МРС з питань пробації від 26.03.2018 року на думку органу пробації виконання покарання ОСОБА_5 в громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень .
У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.21-22).
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_5 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, являється учасником АТО .
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст.185КК України у вигляді позбавлення волі , з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій даної статті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2018 року ОСОБА_5 , засуджено за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст.162, ч.1ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього згідно зі ст. 76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 , в даному кримінальному провадженні вчинив злочин до постановлення вироку суду від 15.02.2018 року.
Таким чином, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, ОСОБА_5 , слід призначити покарання шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2018 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368,373, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавленні волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 2(два) місяці.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього згідно зі ст. 76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Судових витрат по справі не має .
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі:
Пластмасову ручку чорного кольору з червоними полосами повернути їх законному володільцю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: