Справа №587/136/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/652/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06 червня 2017 року, якою застосовано до

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кровне, Сумського району, Сумської області та мешканця м. Суми, раніше не судимого,

примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ВСТАНОВИЛА:
В ніч з 08 листопада 2016 року на 09 листопада 2016 року ОСОБА_11 з метою проживання, шляхом пошкодження навісного та врізаного замка на вхідних дверях, незаконного проник до будинку АДРЕСА_1 .

09 листопада 2016 року ОСОБА_11 перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 , завдавши матеріального збитку на суму 1556 грн., однак не зміг довести свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 06 червня 2017 року, застосовано до ОСОБА_11 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Суд мотивував своє рішення враховуючи висновок психіатричної експертизи, психічний стан ОСОБА_11 , характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з приводу якого було розпочато кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та яке було вчинено ним в стані неосудності. Також судом проаналізовано в сукупності вивчені в судовому засіданні докази: протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; постанова слідчого про визнання речей речовими доказами; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Згідно апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ухвала суду підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового судового розгляду. При ухваленні судового рішення відносно ОСОБА_14 , суд послався на протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 та свідків, які були допитані лише під час досудового слідства, чим не дотримався засад безпосередності.

Про день та час розгляду справи у порядку апеляційної процедури учасників цього провадження було поінформовано, при цьому вони не повідомили про своє бажання взяти участь у апеляційному розгляді. Крім того, відповідно до вимог КПК України їх участь не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, його захисника під час розгляду провадження судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала вимоги поданої апеляційної скарги, захисника, яка погодилась з вимогами апеляційної скарги прокурора, потерпілу, яка покладається на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог суд не дотримався, оскільки при вирішенні клопотання слідчого СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_11 , спрощено підійшов до його вирішення, не зважаючи на специфіку справ даної категорії, пов`язану з особливостями провадження, передбаченими главою 39 КПК України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження, суд постановляючи ухвалу, здійснив розгляд провадження без дослідження доказів щодо тих обставин які суд, відповідно до положень ст. 513 КПК України, повинен з`ясувати.

Відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону та при ухваленні рішення послався на докази, які не досліджувались у судовому засіданні, які стороною обвинувачення до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не долучалися, а особи, вказані як свідки, не викликались до суду для допиту.

Так, на доведеність вчинення ОСОБА_11 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції послався, як на докази, зокрема, протоколи допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , які до суду для допиту не викликалися та судом безпосередньо не допитувалися, що свідчить про неповноту судового розгляду й невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" судам слід мати на увазі, що у провадженнях такої категорії застосування скороченої процедури дослідження доказів, виключається.

Оскільки судом, вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_14 примусових заходів медичного характеру, не досліджено всіх обставин провадження в їх сукупності, а судове рішення викладено з порушенням вимог ст. 372 КПК України, без його належного мотивування та посилання на докази, які безпосередньо не були дослідженні судом, що свідчить про допущену судом неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тому вказане судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_14 у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_14 , суду необхідно дати належну правову оцінку усім обставинам провадження та прийняти рішення з урахуванням вимог КПК України та позиції ВСУ викладених в постанові Пленуму "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" від 03.06.2005 року № 7.

Керуючись ст.ст. 404-405, 418-419, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Скасувати ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06 червня 2017 року щодо ОСОБА_11 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5