Провадження № 1-кс/592/6233/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004630, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.08.2008 року вироком Генічеського районного суду Херсонської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 15.07.2014 звільнений від відбування покарання, призначеного даним вироком на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором мотивує тим, що 09.12.2017 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував в магазині «Продукти», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 13, де пив каву, та купляв морозиво. У цей час до приміщення вищевказаного магазину зайшов раніше невідомий йому ОСОБА_6 , який безпідставно вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_7 та під час конфлікту запропонував останньому вийти з приміщення магазину. Після чого, ОСОБА_7 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 , який відпочивав разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та попрохав його, щоб він вийшов з палатки, яка розташована поряд з вищевказаним магазином та допоміг вирішити конфлікт який відбувався між ним та ОСОБА_6 .

Коли ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_6 вийшов з приміщення магазину «Продукти», та ОСОБА_6 розуміючи, що перебуває у громадському місці, в присутності сторонніх осіб, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , діючи безпідставно з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, тим самим виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих норм поведінки, прагнучи до самовиразу себе в насильстві над іншим, висловлюючись в сторону ОСОБА_7 брутальною лайкою, взяв зі своєї сумки предмет схожий на пістолет та здійснив ним два прицільних постріли у ОСОБА_7 , у зв`язку із чим останній отримав тілесні ушкодження згідно з довідкою КУ «СОКЛ» від 09.12.2017 у вигляді «вогнепальної рани м`яких тканин зовнішньої поверхні правого передпліччя, скальпованої рани передньої поверхні правого плеча». Після чого ОСОБА_6 , не зупиняючись на скоєному, продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи безпідставно з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, тим самим виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих норм поведінки, прагнучи до самовиразу себе в насильстві над іншим, продовжуючи висловлюватись брутальною лайкою, здійснив один прицільний постріл в ОСОБА_9 , у зв`язку із чим останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою та садна м`яких тканин правої поперекової ділянки. У цей час на місце пригоди прибули працівники поліції та припинили протиправні дії ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, що виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася у завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_9 із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, кваліфікуючою ознакою якого є «хуліганство вчинене із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень».

09.12.2017 Сумським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області за даним фактом розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004630, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

09.12.2017 о 6 год. 00 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

09.12.2017 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, санкція статі КК України якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, знаходячись на свободі, він може переховуватись від органів досудового розслідування а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий групи слідчих ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали з наведених у ньому підстав і просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, вказуючи на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не вірну кваліфікацію органом досудового слідства дій ОСОБА_6 , застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 .

Заслухавши сторони кримінального провадження та перевіривши надані ними докази, приходжу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004630, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2017 за ч.4 ст. 296 КК України.

В розумінні ст. 209 КПК України о 01.00 год. 09.12.2017 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності з вимогами ч.ч.1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання було встановлено, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, тому у відповідності з вимогами п.5 ч. 2 ст.183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпоряджені докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» .

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру, зокрема підтверджено: протоколами огляду місця події від 09.12.2017 (а.с. 10,11, 13, 14, 16, 17); постановами про визнання предметів речовими доказами від 09.12.2017 (а.с. 12,15, 18, 31); показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 09.12.2017 (а.с. 19, 20); довідкою ургентного хірурга від 09.12.2017 (а.с. 21); показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 09.12.2017 (а.с. 22, 23); показаннями свідка ОСОБА_10 від 09.12.2017 (а.с. 24, 25); показаннями свідка ОСОБА_8 від 09.12.2017 (а.с. 26, 27);рапортом від 09.12.2017 інспектора роти № 1 батальону УПП в м. Суми ОСОБА_12 (а.с. 9), відеозаписом з камер відеоспостереження на будівлі магазину «Продукти» м. Суми, вул. Привокзальна, 13 за 09.12.2017.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч. 1 вказаної норми права.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , передбачений ч. 4 ст. 296 КК України відноситься до тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного та його репутацію.

Також слід зазначити, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України,

Так, підозрюваний може дійсно продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджує існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Є цілком виправданим і ризик можливого впливу з боку підозрюваного на потерпілих та свідків з метою зміни ними своїх показань для подальшого уникнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.п. «с» п.1 ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У пункті 3 ст.5 Конвенції зазначено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

При розгляді клопотання, за вищенаведених підстав, слідчий суддя доходить висновку, що на даний час відсутні будь-які гарантії того, що підозрюваний залишаючись на свободі не стане переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того слідчий суддя звертає увагу і на ті обставини, що підозрюваний ніде не навчається, не працює, є уродженцем та жителем м. Генічеськ Херсонської області, підозрюється у вчиненні злочину в м. Суми, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, здатних забезпечити його правомірну поведінку.

Щодо ризику - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, він не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання та його існування не було доведено прокурором.

На підставі викладеного приходжу до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України і запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання з 01 год. 00 хв. 09.12.2017 і до 01 год. 00 хв. 07.01.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 131 - 132, 176 - 178, 182 - 183, 193 - 197, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 01 год. 00 хв. 07.01.2018.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1