НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5309/17
Провадження № 1-кп/0182/231/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2017 року №0001588 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без постійного місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 10.01.2003 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 190 ч. 1, 263 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
- 12.12.2006 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,
- 06.04.2007 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 71 ч. 1 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,
- 06.07.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, 353 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання. Вирок виконувати самостійно.
- 11.10.2017 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2, 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
В С Т А Н О В И В:
17.04.2017 року ОСОБА_3 знаходився за місцем проживання свого племінника ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Так, ОСОБА_3 17.04.2017 року приблизно о 06 годині з метою досягнення свого злочинного умислу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, незаконно, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що власник транспортного засобу відсутній та водійські двері на автомобілі незачинені, проник до салону, за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалювання привів двигун у робочий стан, направившись на ньому кататися по вулицям м. Нікополь, тобто умисно, таємно, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2103» державний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта №18/12.2-188 від 27.04.2017 року складає 19822,44 грн. Викраденим автомобілем ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив розглядати провадження за його відсутності. Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою провину та пояснив, що потерпілий його племінник. Саме у нього він святкував Пасху. Вночі він прокинувся та не було цигарок, тому вирішив взяти автомобіль племінника ВАЗ 2103 молочного кольору, тим більше, що ключі від автомобіля були в кишені його куртки, куди їх поклав сам племінник, бо вдень вдягав його куртку. Т.я. всі спали він нікого не будив. А завів автомобіль і поїхав за цигарками. В районі магазину АТБ по вул. Добролюбова в автомобілі закінчився бензин і він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вирішив продати автомобіль . Зустрів знайомого та «Таврії», який допоміг йому одразу ж продати цей автомобіль. Просив призначити йому мінімальне покарання з урахуванням того, що злочин він вчинив стосовно свого племінника і щиро розкаюється у вчиненому.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що він займається ремонтом і перепродажем автомобілів. Йому зателефонував його знайомий клієнт ОСОБА_7 , прізвище точно не пам`ятає, який повідомив, що його знайомі терміново продають автомобіль і їм потрібні гроші і вони домовилися про зустріч. ОСОБА_7 на буксирі притяг до нього в гараж автомобіль ВАЗ 2103 за кермом якого сидів обвинувачений. Документів на автомобіль не було. В автомобілі не було акумулятора і тому він віддав їм лише половину від суми яку вони просили 4500 гривень. Другу половину повинен був віддати, коли привезуть документи. В його присутності ОСОБА_7 передав гроші обвинуваченому і більше він їх не бачив, а через кілька днів приїхали співробітники поліції, яким він видав придбаний автомобіль.

За клопотанням прокурора та за згодою сторін кримінального провадження судом досліджені письмові докази, допустимість і законність яких сторони не оспорюють. Так, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 18/12.2-188 від 27.04.2017 року ( а.п.19- 21) середня ринкова вартість ідентичного автомобіля ВАЗ 2103, 1978 року виписку без урахування пробігу та експлуатаційного зносу станом на 20.04.2017 року становила 19822грн.44 коп. Свідок ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні обставини проведення впізнання з ним за фото (а.п.33-35) під час якого він вказав саме на ОСОБА_3 як особу, яка продала йому автомобіль ВАЗ 2103. Придбаний свідком ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_1 був оглянутий і вилучений відповідно до протоколу від 21.04.2017 року (а.п.38-47 з фото таблицею), який повернуто потерпілому ОСОБА_5 на зберігання ( а.п.49).
Таким чином, ґрунтуючись на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожен з досліджених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, вважаю, що сукупність зібраних доказів у своєму взаємозв`язку є достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Вважаю, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення. Враховує відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, внаслідок чого фактично відшкодовано шкоду завдану його діями під час досудового розслідування. Суд приймає до уваги позицію потерпілого, який є родичем обвинуваченого і претензій до нього немає, відмовився від участі у судовому розгляді провадження і покладався на розсуд суду під час призначення покарання обвинуваченому. Враховуючи відомості про репутацію обвинуваченого, а саме те що він раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів і на даний час відбуває покарання за вироком суду, він не має місця реєстрації, стабільного джерела доходу. оскільки ніколи офіційно не працював, вважаю, що достатнім для його виправлення та перевиховання буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 395 грн.48 коп.
Керуючись ст.ст. 124, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2017 року остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на шість років без конфіскації майна.
Строк покарання рахувати з моменту набуття вироком законної сили. В строк покарання зарахувати час тримання під вартою за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2017 року, починаючи з 30 серпня 2017 року.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта у сумі 395 гривень 48 копійок.
Речові докази: автомобіль «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1