Справа № 645/3215/17
Провадження № 1-кп/645/424/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, не одружений, раніше не засуджений, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:

Неповнолітній ОСОБА_6 15.05.2017 р., приблизно о 10 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою та в групі з іншою особою, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 . Знаходячись за вказаною адресою, неповнолітній ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, разом з іншою особою, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, перелізли через паркан, яким огороджена територія вищевказаного домоволодіння, звідки таємно викрали 23 металеві листи з чорного металу, розміром 200х80 см, кожний, загальною вагою 460 кг., вартістю 1380,00 грн. , які належать ОСОБА_7 .
Після чого неповнолітній ОСОБА_6 та інша особа, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що 15.05.2017 р. він зустрів ОСОБА_8 , який запропонував вчинити крадіжку, на що він погодився. Вони разом прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , де через огорожу побачили на подвір`ї металеві листи, які вирішили вкрасти та здати на пункт прийому металу. При цьому вони переконались, що в домоволодінні ніхто не мешкає. З цією метою вони перелізли через огорожу домоволодіння та перекинули кілька металевих листів через огорожу, які разом віднесли на пункт прийому металу, розташованого на АДРЕСА_3 . Потім вони знайшли вантажний автомобіль марки ГАЗель, з власником якого домовились про перевезення іншої частини металевих листів за 50 грн. Він з ОСОБА_8 завантажили до автомобіля металеві листи, що залишались на подвір`ї, та відвезли їх на пункт прийому металу на АДРЕСА_4 . Отримані грошові кошти він витратив на свої потреби. У скоєному щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілій завдану шкоду.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, суд приходить до висновку про винність неповнлдітнього ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, проживає разом з матір`ю та вітчимом.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 в межах кримінального закону, який передбачає відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його щире каяття, конкретні обставини справи, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст..ст.75, 104 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком, але в умовах контролю за його поведінкою.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
З підстав, передбачених ст.ст.75, 104 КК України, від відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити, якщо засуджений протягом іспитового строку 1 рік не скоїть новий злочин.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, у розмірі 98 грн. 87 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий - суддя :