Справа № 191/2146/17
Провадження № 1-кп/191/300/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження №0000997 від 07 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Сосни Литинського району Вінницької області, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів в порушення Звкону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання та не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, в період з невстановленого слідством часу до 20 червня 2017 року, на території власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , організував пункт незаконного прийому та схову металобрухту, де здійснював прийом у фізичних осіб брухту чорних та кольорових металів за договірною ціною. 20 червня 2017 року приблизно о 09-00 годин ОСОБА_3 , знаходячись на території власного домоволодіння, розташованого за вищезазначеною адресою, здійснюючи свою злочинну діяльність, умисно, не маючи державної реєстрації і спеціального дозволу (ліцензії), отримання якого передбачено ст.5 Закону України «Про металобрухт», незаконно прийняв 20 кг брухту чорного металу у ОСОБА_5 , за що заплатив останньому грошові кошти у розмірі 40,00 грн., та у подальшому 20 червня 2017 року приблизно о 11-00 годин повторно незаконно прийняв у ОСОБА_5 12 кг брухту чорного металу, за що заплатив останньому грошові кошти в розмірі 24,00 грн., після чого зберігав його для послідуючого збуту з метою отримання прибутку. 20 червня 2017 року в період часу з 12-00 годин до 13-40 годин на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області співробітниками полівцйії було проведено обшук на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого зафіксовано факт здійснення ОСОБА_3 діяльності із прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено лом чорних металів загальною вагою 200 кг, лом нержавіючої сталі 3,100 кг, лом алюмінію 9,100 кг, лом міді 1,350 кг та напільні механічні 136-и кілограмові ваги моделі «SCARLET SC-211», за допомогою яких ОСОБА_3 здійснював прийом брухту чорних та кольорових металів, приймаючи металобрухт від населення без відповідного дозволу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України, а саме: здійснення прийому брухту чорних та кольорових металів фізичними особами (порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченої кваліфіковано вірно за ч.1 ст.309 КК України .

Суд, призначаючи покарання обвинуваченій, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, яке згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , є щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, а також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у в межах інкримінованого йому діяння, а саме у вигляді штрафу.
При цьому в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_7 було заявлено клопотання про застосування до нього Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що обвинувачений є особою пенсійного віку, а тому може бути звільнений від відбування призначеного покарання.
Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував.
Згідно з ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Пунктом "г" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не є тяжкими або особливо тяжкими, на день набрання чинності цим законом досяг пенсійного віку.
Кримінальне правопорушення скоєно ОСОБА_3 до набрання чинності Законом України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» , застережень щодо застосування амністії, передбачених ст.9 Закону, не вбачається.
Оскільки обвинувачений надав згоду на застосування до нього амністії і на нього поширюються положення "г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369-371, 373-376 КПК України, п."г" ст.1, ст.10, ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 рокусуд,-

З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот)00 коп.

ЗвільнитиОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п."г" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Речові докази по справі металобрухт загальною вагою 200 кг, лом алюмінію 9,100 кг, лом нержавіючої сталі 3,100 кг, лом міді 1,350 кг та напільні механічні 136-и кілограмові ваги моделі «SCARLET SC-211» знищити.

Речові докази по справі диск з відеозаписом проведеного обшуку від 20 червня 2017 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1