Код суду 233 Справа № 233/3843/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000681 від 17 червня 2017 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючої за договором у приватної особи, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

в с т а н о в и в :
17 червня 2017 року, в період часу з 07.00 год. до 12.45 год., ОСОБА_6 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 розпивали спиртні напої за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Цього ж дня, приблизно о 12.50 год., після вживання спиртних напоїв, ОСОБА_6 пішла до іншої житлової кімнати вказаного будинку, щоб увімкнути телевізор. Коли ОСОБА_6 включала телевізор, до неї ззаду підійшов її співмешканець ОСОБА_11 , який, будучи у стані сильного алкогольного сп`яніння, став вести себе агресивно та схопив ОСОБА_6 пальцями обох рук за життєво важливий орган - шию та почав її стискати, спричинивши при цьому останній наступні тілесні ушкодження: садно задньої поверхні шиї.
В цей час ОСОБА_6 , захищаючись від суспільно-небезпечного посягання на своє життя та здоров`я зі сторони ОСОБА_11 , а саме від протиправних дій ОСОБА_11 , який застосував до неї фізичне насильство, що виразилось у заподіянні тілесних ушкоджень внаслідок стискання шиї, належним чином не врахувавши засоби захисту, діючи з умислом, що виник раптово, з метою негайного припинення цього посягання, перевищуючи межі необхідної оборони, взяла у праву руку кухонний ніж, який знаходився на телевізорі, та повернувшись обличчям до ОСОБА_11 , завдала йому зазначеним ножем одного удару в область грудної клітини, заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини, що проникає в плевральну порожнину, зліва в проекції 3 міжребер`я по навкологрудинній лінії з пошкодженням верхньої долі лівої легені, серцевої сорочки, лівого передсердя серця, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння, яке спричинило недокрів`я внутрішніх органів та стало причиною смерті ОСОБА_11 , який того ж дня, приблизно о 13.10 год., помер, при цьому дії ОСОБА_6 явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту.
Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком визнала та пояснила, що 17 червня 2017 року до обіду вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_12 розпивали спиртні напої за місцем проживання і між ними виникла сварка. Для того, щоб уникнути сварки, вона пішла до іншої кімнати, щоб увімкнути телевізор. Коли вона включала телевізор, до неї ззаду підійшов ОСОБА_12 і схопив її руками за шию і почав душити. Побоюючись за своє життя та щоб припинити дії ОСОБА_12 , вона взяла в праву руку кухонний ніж, який знаходився на телевізорі, та повернувшись обличчям до ОСОБА_12 , при цьому останній продовжував стискати руками її шию, завдала йому зазначеним ножем одного удару в область грудної клітини, після чого останній перестав її душити. Вона не мала можливості іншим чином захиститися від посягання ОСОБА_12 . Потім вона викликали швидку допомогу, але ОСОБА_12 помер. Не заперечувала, що тілесне ушкодження, від якого настала смерть ОСОБА_12 , було заподіяно її діями. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердила повністю. У скоєному щиро розкаялася та просила її суворо не карати. Просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році», так як вона має на утриманні неповнолітніх дітей і не позбавлена батьківських прав.
Свої пояснення обвинувачена ОСОБА_6 підтвердила при проведенні з її участю слідчого експерименту 17 червня 2017 року.

Суд вважає, що провина обвинуваченої ОСОБА_6 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які враховує та бере до уваги:

- протокол огляду місця події від 17 червня 2017 року, яким оглянуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та зафіксовано обстановку на місті вчинення злочину і вилучені предмети та речі;
- висновок судово-медичної експертизи № 186 від 03 липня 2017 року, відповідно до якого: при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане проникаюче поранення передньої поверхні грудної клітини зліва в проекції 3 міжребер`я по навкологрудинній лінії з пошкодженням верхньої долі лівої легені, серцевої сорочки, лівого передсердя серця. Крововилив у ліву плевральну порожнину (2000,0). Крововилив в порожнину серцевої сорочки (500,0). Крововилив під ендокард лівого шлуночка. Загальне малокрів`я внутрішніх органів. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, за ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Причиною смерті стало загальне малокрів`я внутрішніх органів, обумовлене проявами вищеописаного колото-різаного поранення грудної клітини зліва;
- висновок судово-медичної експертизи № 59 від 22 червня 2017 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_6 синці правого плеча, правої кисті, лівої голені і лівої стопи; садна задньої поверхні шиї утворилися від дії тупих предметів, можливо у вказаний строк, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від нанесення не менш чім 8 впливів тупих предметів;
- висновок судово-медичної експертизи № 81/59 від 01 серпня 2017 року, відповідно до якого не виключено, що садна задньої поверхні шиї ОСОБА_6 могла явитися наслідком стискання шиї руками як зазначено в протоколі слідчого експерименту від 17 червня 2017 року;

- висновок судово-медичної експертизи № 23/186 від 01 серпня 2017 року, відповідно до якого з урахуванням характеру і локалізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 , направлення ранового каналу, не виключена можливість утворення вияленого колото-різаного поранення за обставин, вказаних ОСОБА_6 у протоколі слідчого експерименту.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 751 від 18 липня 2017 року, ОСОБА_6 є психічно здоровою, знаходить акцентуацію особистості по нестійкому типу, ускладнену психічними і поведінковими порушеннями внаслідок вживання алкоголю. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню. не знаходилася у тимчасово хворобливому стані. На поточний час хронічним психічним захворюванням не страждає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В момент скоєння правопорушення не знаходилася у стані фізіологічного афекту. В період часу, відповідний інкримінованому діянню, не знаходилася у вираженому емоційному стані (стрес, фрустрація і т.п.), який міг би суттєво вплинути на її свідомість і діяльність. Під дію ст. 20 КК України (обмежена осудність) не підпадає. У ОСОБА_6 відсутні виражені індивідуально-психологічні характеристики, які могли б вплинути на її свідомість і діяльність.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення за цим вироком мала місце, провина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за даним вироком повністю доведена і кваліфікує її дії за ст. 124 КК України, так як вона умисно заподіяла тяжке тілесне ушкодження, від якого настала смерть потерпілого, при перевищенні меж необхідної оборони.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_6 раніше не судима; під наглядом у лікаря психіатра не перебуває; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря фтизіатра не знаходиться; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаялася.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття в скоєному.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді громадських робіт, приходячи до переконання, що її виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і її поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про застосування до неї п.в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просила звільнити її від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом вона не позбавлена батьківських прав відносно дітей, яким не виповнилося 18 років.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.1 п.в) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст.1 п.в) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не позбавлена батьківських прав щодо своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ці дані судом перевірені, а також перевірено, що ОСОБА_6 не позбавлена батьківських прав відносно зазначених дітей.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 амністії, передбачених ч.4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання. Наслідки застосування амністії обвинуваченій роз`яснені і вона наполягала на її застосуванні.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд вважає недоцільним обирати.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_15 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_15 від відбування покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт на підставі ст.1 п.в) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі, які зберігаються у Камері зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 634 від 14 червня 2017 року, номер журналу обліку 33, порядковий номер 319; квитанція № 645 від 21 червня 2017 року, номер журналу обліку 33, порядковий номер 325), - знищити.
Речові докази по справі, які зберігаються у Камері зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 699 від 31 липня 2017 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 358), - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя