Справа № 342/1098/17
Провадження № 1-кс/342/132/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання слідчого СВ Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області юристом 1 класу ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городенка, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого 11.05.2016 року Городенківським районним судом за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, 13.10.2017 року відбув покарання та знятий з обліку Городенківським районним сектором з питань пробації, депутатом не обирався,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.10.2017 р. до суду надійшло клопотання слідчого СВ Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000247 від 23.10.2017 р.

Клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 доставлений до суду після фактичного затримання о 14 год. 20 хв. 23 жовтня 2017 р. без ухвали слідчого судді/суду.

Підтвердженням надання підозрюваному копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 24.10.2017 року та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є відмітка в клопотанні з датою, часом та підписом підозрюваного про їх отримання.

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться розслідування кримінального провадження №0000247 від 23.10.2017 р. за фактом грабежу, поєднаного з проникненням в житло, вчиненого повторно, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 11.05.2016 року засуджений Городенківським районним судом за ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, які 13.10.2017 року відбув повністю. Маючи не зняту та не погашену судимість, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а знову повторно вчинив майновий злочин. Так, 21.10.2017 року близько 20.00 години ОСОБА_4 разом з своїм батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , в будинку ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв вони, вирішили піти до житлового будинку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , з метою заволодіти мобільним телефон марки «Prestigio». Так, цього ж вечора близько 21.00 години ОСОБА_4 за попередньою домовленістю в групі із ОСОБА_7 маючи намір відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 прийшли до господарства ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_3 . Перебуваючи в господарстві ОСОБА_8 , ОСОБА_4 шляхом зламу вхідних дверей разом з ОСОБА_7 , проникли всередину приміщення, де в той час знаходився потерпілий ОСОБА_8 . Перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_4 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, відкрито заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8 марки «Prestigio» вартістю 389 гривень, застосувавши при цьому насильство яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_7 відкрито заволодів вищевказаним мобільним телефоном, який знаходився в житловій кімнаті на дерев`яній тумбі, а ОСОБА_4 в той час наніс потерпілому один удар ногою в область правої ноги, внаслідок чого останній впав на землю, після чого продовжив наносити удари руками та ногами по тілу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забою правої вискової ділянки, гематом, забоїв обох плечових ділянок, забою грудної клітки з множинними гематомами, забою та гематоми правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. В наступному ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули приміщення житлового будинку ОСОБА_8 з викраденим мобільним телефоном марки «Prestigio», чорного кольору, з маркувальними знаками на задній кришці у вигляді «WIZE C1», вартістю 389 гривень, тим самим розпорядившись викраденим повністю, чим спричинили потерпілому матеріальних збитків на вищевказану суму. 24 жовтня 2017 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України свою вину визнав повністю. У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Городенка, Івано-Франківської області, не працюючий, розлучений, який має на утриманні малолітню дитину, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, житель АДРЕСА_1 , який депутатом не обирався, раніше судимий в 2016 році за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Підозра ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині обґрунтовується повністю зібраними по кримінальному провадженню доказами: показаннями потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, речовими доказами. В клопотанні слідчий зазначає, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 3 ст. 186 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Вказує, що на даний час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, судимість в нього не знята та не погашена, вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що дає підстави вважати те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того існують ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі може продовжувати займатись злочинною діяльністю. Також підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки потерпілим та свідками вчинення кримінального правопорушення є особи яких підозрюваний знає.

Зазначає, що вищенаведені обставини свідчать про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор просить клопотання задовольнити, так як ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив майновий злочин, що свідчить про те, що підозрюваний може продовжувати займатись злочинною діяльністю. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст.186 КК України, - у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки підозрюваний їх добре знає.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з підстав, зазначених в ньому, просить клопотання задовольнити.

Захисник заперечує щодо задоволення клопотання, просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому покликається на те, що підозрюваний активно сприяє розкриттю злочину, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має малолітніх дітей, здійснює догляд за особою 80-ти річного віку, його дружина хворіє та потребує оперативного лікування, пройшов курс лікування у реабілітаційному центрі. Зазначає, що підозрюваний не буде ухилятися від слідства, має постійне місце проживання, визнає вину.

Підозрюваний ОСОБА_4 просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки йому необхідно здійснювати догляд за дітьми, так як його цивільна дружина хвора і потребує оперативного лікування.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Витяг з кримінального провадження №0000247 від 23.10.2017 року свідчить про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про те, що: 1) 22.10.2017 року до Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 про те, що 21.10.2017 року близько 21.00 години по вул. Степана Бандери спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , житель м.Городенка, у вигляді садин та забоїв обличчя, голови та тіла; правова кваліфікація - ч.1 ст.125 КК України; 2) 21.10.2017 року о 21.00 годині в м. Городенка, до житлового будинку, що по АДРЕСА_3 незаконно проникли ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , із своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Prestigio», чорного кольору, власника житлового будинку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 в свою чергу наніс декілька ударів руками та ногами по тілу потерпілого, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою правої вискової ділянки, гематом, забоїв обох плечових ділянок, забою грудної клітки з множинними гематомами, забою та гематоми правої гомілки; правова кваліфікація - ч.3 ст.186 КК України.

Згідно з згаданим Витягом органом досудового розслідування є Городенківське відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, слідчий ОСОБА_3 .

Матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000247 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000248 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню № 0000247, що стверджено копією постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 24.10.2017 року.

З повідомлення про підозру від 24.10.2017 р. слідує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

З Протоколу допиту підозрюваного від 23.10.2017 року встановлено, що підозрюваний дав показання, про те, що 21.10.2017 року близько 10:00 год. він прийшов до свого батька гр. ОСОБА_7 , 1954 р.н., жителя АДРЕСА_2 , де допомагав копати город, в розмові з батьком, останній повідомив, що він близько трьох тижнів тому назад в м. Городенка дав свого мобільного телефона подзвонити гр. ОСОБА_9 , та останній йому телефон не повернув. Скопавши город, батько сказав ОСОБА_4 , що потрібно піти до вищевказаного чоловіка та забрати свій телефон, оскільки той уникає з ним зустрічі. ОСОБА_4 погодився, підійшовши з батьком в АДРЕСА_3 , до будинку гр. ОСОБА_9 , останнього не було вдома, на годиннику було близько 16:00 години. Від сусідів вони дізналися, що гр. ОСОБА_9 немає вдома. Повернувшись з батьком до нього додому, вони сиділи в хаті, розмовляли, оскільки ОСОБА_4 не було вдома більше року. Близько 18:00 години, вони вирішили знову піти до будинку гр. ОСОБА_9 , підійшовши до будинку, побачили, що в кімнаті горить світло, і зрозуміли, що гр. ОСОБА_9 вдома, зайшовши через вхідні двері, пошкодивши їх, ОСОБА_4 з батьком потрапили в кімнату, де знаходився гр. ОСОБА_9 . ОСОБА_7 почав пригадувати йому ситуацію, яка склалася з його телефоном декілька тижнів тому назад, однак ОСОБА_9 сказав, що ніякого телефона він не брав, що його з кимось поплутали, і щоб вони забиралися з його будинку. Тоді між ними виник словесний конфлікт, оскільки поведінка ОСОБА_9 , ОСОБА_4 дуже сильно обурила, під час даного конфлікту він почав боротися з ОСОБА_9 , так як він з нецензурною лайкою скакав до нього, а також наніс йому декілька ударів по різних частинах тіла. ОСОБА_7 в цей час знайшов в гр. ОСОБА_9 мобільний телефон, і сказав ОСОБА_4 , що то його телефон, що ОСОБА_9 їх обманював, тоді ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів ОСОБА_9 і вони пішли з його будинку, батькові повернули його телефон. Як пізніше вияснилося, що даний телефон був схожий на телефон, який був у батька ОСОБА_4 , такого ж самого кольору, зарядний пристрій підійшов, однак марка телефону інша. Наступного дня, тобто 22.10.2017 року до ОСОБА_4 додому приїхали працівники поліції та повідомили його про те, що він з батьком забрали у вищевказаного чоловіка мобільний телефон. ОСОБА_4 свою вину визнає повністю, просить суворо не карати.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.10.2017 року встановлено, що 23.10.2017 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Городенківського відділення поліції відповідно до ст.ст.40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не працюючого, раніше судимого Городенківським районним судом за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт. Ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що підстави затримання йому зрозумілі, клопотань, заяв, скарг не має.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.10.2017 року встановлено, що о/у СКП Городенківського відділення поліції Коломийського відділу управління Нацональної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_10 прийняв усну заяву від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 про відкрите заволодіння мобільним телефоном. Зміст заяви полягав у наступному: 21.10.2017 року, близько 21:30 год. до його житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_3 пошкодивши вхідні двері, проникли жителі м.Городенка ОСОБА_7 , 1953 року народження та його син ОСОБА_4 , де застосувавши до нього фізичне насильство відкрито заволоділи його телефоном марки «Prestigio», чорного кольору.

Протоколом допиту потерпілого від 23.10.2017 року встановлено, що слідчий СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 23.10.2017 року у приміщенні Городенківської ЦРЛ допитав, як потерпілого ОСОБА_8 , який надав пояснення по вказаному кримінальному провадженні щодо відкритого заволодіння ОСОБА_4 його мобільним телефоном.

Надані слідчим СВ Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Сам ОСОБА_4 не заперечує, що вчинив злочин, у якому він підозрюється.

Крім того, встановлено, що вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.186 КК України та якому призначено покарання 200 годин громадських робіт, яке відбув. На даний час судимість не знята та не погашена.

Даний факт також підтверджується вимогою №6252/108/57-17 від 23.10.2017 року.

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою визначені ч.2 ст. 183 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із норм КПК України, і його належної поведінки.

В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, так як фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом із цивільною дружиною ОСОБА_11 та дітьми, має на утриманні малолітніх дітей, на утримання однієї сплачує аліменти, здійснює догляд за особою, яка досягла 80-ти річного віку, пройшов курс реабілітації у Загальноцерковному Реабіліатаційному Центрі «Назарет».

Також підозрюваний ОСОБА_4 суду ствердив, що не мав наміру ухилятися від суду, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки йому необхідно здійснювати догляд за дітьми, так як його цивільна дружина хвора і потребує оперативного лікування.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, суд приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливатиме на потерпілого, свідків, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого(підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення повторно, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, також враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 не працює, раніше судимий, має постійне місце проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із цивільною дружиною ОСОБА_11 та дітьми, має на утриманні малолітніх дітей, на утримання однієї сплачує аліменти, здійснює догляд за особою, яка досягла 80-ти річного віку, пройшов курс реабілітації у Загальноцерковному Реабіліатаційному Центрі «Назарет», суд вважає за потрібне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце постійного проживання цілодобово, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 181, 183-184, 193-196, 203, 205, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_5 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами, спеціалістами в даному кримінальному провадженні;

4) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 застосовується до 21 грудня 2017 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Городенківському ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому, захиснику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1