Кримінальне провадження № 629/693/17
Номер провадження 1-кп/629/193/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плисове,Лозівського району, Харківської області,громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда 2групи, вдівця, невійськовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 ,16.01.2017 року,близько 15:50 год., знаходячись біля воріт Лозівської районної державної лікарні ветеринарної медицини по вул.. Козацькій,51 в м.Лозова,Харківської області, на грунті ревнощів затіяв сварку з ОСОБА_7 , в ході якої у нього виник умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_7 удар кулаком в обличчя, після чого з силою схопив її праву руку в області передпліччя, потім з силою здавив руками грудну клітину та наніс ще один удар кулаком в обличчя. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, а саме: синці в правій області із заходженням на щоку, на передній поверхні грудної клітини праворуч в області проекції 2 ребра по середньо- ключичній лінії, на згинальній поверхні правого передпліччя в середній третині
У судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Про вчинене шкодує, у скоєному щиро розкаюється.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася, надала заяву, в якій прохала кримінальне провадження розглядати за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
У зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченим, його згодою з правовою кваліфікацією своїх дій при обставинах встановлених при досудовому розслідуванні, не оспоренням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення учасниками судового провадження, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що вони будуть позбавленні права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, заперечень з боку прокурора, захисника обвинуваченого, виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 1ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин невеликої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, пенсіонер, інвалід 2 групи, вдівець, на обліку у лікаря-психіатра, лікарня-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Із висновку представника персоналу органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк вбачається, що за оцінкою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім. Ставлення до правопорушення негативне.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, ОСОБА_5 ,судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_5 , обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин,що обтяжують його, даних про особу обвинуваченого, можливості самозабезпечення, висновків органу пробації, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе при призначенні кримінального покарання у виді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією ч. 1 статті 125 КК України .
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з тим, що він являється інвалідом 2 групи.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та прохав його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні вважав наявними правові підстави для застосування закону про амністію до обвинуваченого ОСОБА_5 .
Як встановлено ст.. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Як вбачається з посвідчення серія НОМЕР_1 від 15.02.2013 року, ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи загального захворювання.
Кримінальне правопорушення вчинене 16.01.2017року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень, передбачених ст.. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у відношенні ОСОБА_5 судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 , що амністія в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання на підставі п. «г» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1