Дата документу 13.12.2017
Справа № 334/4221/17
Провадження № 1-кп/334/489/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

23 вересня 2008 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

05 квітня 2011 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

18 січня 2012 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2011 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 13 червня 2014 року з Запорізького СІЗО №10;

07 серпня 2014 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

11 грудня 2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2014 року і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. 04 квітня 2017 року звільнився умовно-достроково з Оріхівської ВК №88 на невідбутий термін покарання 7 місяців 5 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

До початку розгляду справи виникла необхідність у вирішенні питання, щодо подовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, тому що обвинувачений зможе переховуватись від суду. Просить подовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 . Просить змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав думку свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід з тримання з під вартою на домашній арешт.

Заслухавши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тому існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі зможе впливати на свідків, потерпілих. Тому суд не находить підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо подовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів, виходячи з наступних підстав.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочин, у вчинені якого він обвинувачується, є тяжким злочином, також суд вважає, що обвинувачений, знаходячись на свободі, може впливати на свідків, потерпілого.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимого, скоїв злочини у період умовно-дострокового звільнення, обвинувачується у вчинені злочину, який є тяжким. Обвинувачений не одружений, утриманців не має, тому є всі підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність.

На думку суду, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб обвинувачений не став переховуватися від органів досудового слідства та суду та не вчинив інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу шести десяти діб з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Тому суд вважає, що прокурором доведена необхідність у подовженні строку тримання під вартою строком на шістдесят діб у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 184, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Подовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, строком на шістдесят діб, тобто з 13 грудня 2017 року по 06 лютого 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1