УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.
З клопотання вбачається, що 18 жовтня року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000838 від 15.10.2017 року, за ознаками складу д чину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, та накладено арешт на автомобіль "Mercedes-Benz" р.н. НОМЕР_1 , із правом зберігання на майданчику тимчасового затримання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вище викладене, заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з автомобіля "Mercedes-Benz" р.н. НОМЕР_1 .

Адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у судове засідання не прибули, кожен окремо надали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності та зазначили, що вимоги викладені у клопотання підтримують у повному обсязі.
Прокурор у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання заявника.
Вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що клопотання заявника про скасування арешту, необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейськая конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчуджуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000838 від 15.10.2017 року, за ознаками складу д чину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, та накладено арешт на автомобіль "Mercedes-Benz" р.н. НОМЕР_1 , із правом зберігання на майданчику тимчасового затримання, розташованого за адресою: Одеська область, Подільський р-н, с. Куяльник, вул. Набережна, 24/1..

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Згідно з ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 94 від 11.02.2009, № 1136 від 14.10.2009, № 54 від 25.01.2012, № 476 від 08.07.2015, № 888 від 28.10.2015 та № 699 від 11.10.2016), Національна поліція забезпечує функціонування спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Територіальним органам Національної поліції дозволено для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Пунктом 10 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016 та № 795 від 09.11.2016), зазначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно пункту 32 вказаного «Порядку зберігання речових доказів...», фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 40, 41, 55, 62, 68 Конституції України, ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України задовольнити.
Скасувати арешт з автомобілю "Mercedes-Benz" р.н. НОМЕР_1 , на який було накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2017 року.

Повернути транспортний засіб - автомобіль "Mercedes-Benz" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , для відповідального зберігання, з забороною відчуження та передачі іншим особам, до вирішення питання по справі, безоплатно повернувши його з автостоянки власнику (майданчика затриманого транспорту розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000838 від 15.10.2017 року.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1