Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/103/18
У Х В А Л А
19.01.2018 року м.Виноградів
Клопотання обґрунтовується тим, що 11 січня 2018 року, близько 12 години 10 хвилини до Виноградівського ВП надійшло повідомлення від працівника ГЕС рибного господарства, про те, що в с. В. Копаня на березі річки «Тиса» невідомі особи здійснювали незаконний забір поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду.
11.01.2018 в ході проведення огляду в с. В. Копаня на березі річки «Тиса», виявлено та вилучено автомобіль марки «Газ-53», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 1951 р.н., мешканця АДРЕСА_1 .
У відповідності до ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Окрім цього, ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, виходячи з норм кримінального процесуального права, під час розслідування кримінального провадження, встановлено, що автомобіль марки «Газ-53», реєстраційний номер НОМЕР_1 є безпосереднім предметом злочину так як в кузов даного автомобіля завантажений поверхневий шар земель водного фонд і на якому він вивозився, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на рухоме майно (транспортний засіб) автомобіль марки «Газ-53», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється речовим доказом, та в кузові якого завантажений поверхневий шар земель водного фонд, з яким необхідно провести відповідні експертизи з метою збереження речового доказу.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.
ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 проти клопотання заперечували, оскільки ОСОБА_5 особисто не здійснював забір поверхневого шару земель водного фонду. Він тільки мав намір перевезти гравій на прохання знайомих, які в свою чергу завантажували його лопатами. Також звертали увагу на ту обставину, що ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказане порушення та сплатив штраф у розмірі 170 гривень.
При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.
У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом від 12.01.2018 вказаний транспортний засіб визнано речовими доказами.
Врахувавши обставини справи, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.
Заперечення власника транспортного засобу та його представника слідчий суддя відхиляє, оскільки обставини на які вони посилаються, на переконання слідчого судді, не є тими обставинами, які б вказували на притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, накладення стягнення відповідно до встановленого Кодексом України про адміністративне правопорушення порядку.
Найменш обтяжливим способом арешту майна, таким, що не призведе до суттєвого обмеження його прав та не завдасть шкоди його інтересам, є заборона на використання, відчуження, розпоряджання арештованим майном.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ, об`єкт рухомого майна - автомобіль марки «Газ-53», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого завантажений поверхневий шар земель водного фонду, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить належить ОСОБА_5 , 1951 р.н., мешканця АДРЕСА_1 , та який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57, шляхом його заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися.
Ухвала виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 .

На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1