В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 12 вересня 2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, інвалідом не являється, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимого, якому запобіжний захід не обрано,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 12 вересня 2017 року, близько 10 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «ГАЗ» моделі «Т95-3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Т-0412 зі сторони с. Ковпаківка у напрямку с. Минівка, проїжджаючи с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, по вул. Центральна, напроти будинку № 70, у світлий час доби, на горизонтальній ділянці та прямій в плані автодорозі, при необмеженій оглядовості, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав за межі проїжджої частини на узбіччя праворуч відносно свого руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який йшов по узбіччю, у зустрічному напрямку, на відстані близько 1 метра від проїжджої частини, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху та порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків, відкритого перелому кісток правого передпліччя в нижній третині зі зміщенням уламків, відкритого підголовчатого перелому 2-й п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичного експерта від 31 січня 2018 року № 38 відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, так як спричинили тривалий розлад здоров`я на термін, більш як 21 день. На підставі п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Згідно висновку судової авто технічної експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод від 25 грудня 2018 року № 6/10.1/1248, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ Т95-3302» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля «ГАЗ Т95-3302» ОСОБА_5 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх.

При заданому механізмі події, дії водія автомобіля «ГАЗ Т95-3302» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди.

В судове засідання з`явилися: прокурор, потерпілий, обвинувачений.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в той день їхав в автомобілі «ГАЗ Т95-3302» з м. Словянськ до міста Чугуїв, на виставку посуду. У селі Котовка Магдалинівського району, рухаючись зі швидкістю 50км/годину, він на якусь мить відволікся від пильнування за дорогою, виїхав на узбіччя, заціпив правою стороною (дзеркалом) потерпілого, після чого потерпілий ОСОБА_4 впав на землю, обвинувачений зупинив автомобіль, підбіг до потерпілого і побачив, що в того зламана рука. Сусіди потерпілого викликали швидку допомогу та поліцію, він дочекався приїзду поліції, а потерпілого забрали у лікарню. Наступного дня обвинувачений поїхав у лікарню, купив ліки на суму 2000, 00 грн., пізніше надав потерпілому суму грошей близька 8500,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 12.09.2017 року вийшов о 9-00 годині ранку, йшов по узбіччю дороги, здалека бачив автомобіль «ГАЗ Т95-3302», рухатися йому ніяк не заважав. Раптово автомобіль вискочив на узбіччя та здійснив наїзд на нього, внаслідок чого заціпив кронштейном дзеркала за плече. Водій зупинився, підійшов до нього, побачив, що є серйозна травма, підвіз до сільської лікарні. Пізніше приїхала швидка та відвезла його у районну лікарню. Також підтвердив, що обвинувачений дійсно купував ліки та надавав суму грошей, озвучену обвинуваченим. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, знаходиться з ним у мирних стосунках.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, свою вину визнав повністю.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Прокурор, обвинувачений, потерпілий не оспорювали фактичні обставини провадження; суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухав думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, у тому числі обвинуваченого.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням даних, які характеризують особу обвинуваченого та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким судом надано належну оцінку.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Суд встановив, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена та він підлягає покаранню.

Визначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та/або психіатра, не є інвалідом, неофіційно працює, раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має. З місця проживання характеризується позитивно.

Згідно ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, його майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 , покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті без позбавлення його права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення судової авто технічної експертизи в розмірі 1855,50 грн. та витрати на проведення судової експертизи дослідження технічного стану транспортного засобу в розмірі 790,96 грн. слід стягнути з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 66, 67, ч.1 ст. 286 КК України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, і визначити йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Згідно п. 1 ч.1, п. 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведену судово-автотехнічну експертизу, висновок експерта № 6/10.1/1248 від 25.12.2017 року, в сумі 1855,50 грн. 68 коп., та за проведену судову експертизу дослідження технічного стану транспортного засобу, висновок експерта № 6/10.2/968 від 23.11.2017 року в сумі 790,96 грн.
Речовий доказ автомобіль марки ГАЗ моделі «Т95-3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати за належністю власнику, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .
Речові докази фрагменти транспортного засобу, які опечатано до спецпакету № 3581214, змиви речовини бурого кольору, які опечатано до паперового конверту, контрольні змиви з поверхні навколо речовини бурого кольору, які опечатано до паперового конверту, чистий марлевий бинт, за допомогою якого проведено змиви, який опечатано до паперового конверту, -залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1