Справа № 294/1088/17
Провадження № 1-кп/282/91/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2017 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000183 від 21.04.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
19 квітня 2017 року близько 20 години на території домоволодіння АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та його сусідом ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою наніс ОСОБА_5 один удар рукою в область грудної ділянки тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця лівої підключичної ділянки.

При розгляді справи в судовому засіданні 26.10.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він порався по домогосподарству і виявив, що немає півня. Тоді почув, що півень кричить у подвір`ї сусіда та вирішив піти запитати у господарів. Пішов та погукав господарів. До нього вийшла т.Віра, яка сказала, що його півня у них немає, але він може подивитися і сам в цьому переконатися. Він подивився, однак півня дійсно не було. Коли він вийшов з подвір`я то до нього вийшов ОСОБА_5 , який почав виражатися до нього словами нецензурної лайки. Тоді він штовхнув останнього долонями в груди, а сам пішов додому. Після поштовху потерпілий не падав на землю, а лише відійшов на крок назад. Після цього ОСОБА_5 викликав поліцію. Про те, що потерпілий є інвалідом йому було відомо. В судовому засіданні 29.12.2017 року обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що легенько вдарив потерпілого ОСОБА_5 . Заявлений цивільний позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває у неприязних відносинах із своїм сусідом ОСОБА_4 19.04.2017 року о 20 год. він з родиною перебували у своєму житловому будинку та почули, що хтось гукає. Коли його мати вийшла, то побачила, що це сусід ОСОБА_4 , який шукав свого півня, однак не знайшов його. Коли обвинувачений виходив із подвір`я, то почав обзивати нецензурними словами його матір. Він почув це і вийшов на вулицю та зробив зауваження ОСОБА_4 . Тоді останній почав виражатися словами нецензурної лайки в його адресу, а потім схопив його обома руками за груди і вдарив однією рукою в ділянку серця. Від вказаного удару він заточився і його посадили на лавочку, а обвинувачений побачивши це, втік до свого домогосподарства, при цьому погрожував, що не дасть йому життя. Після цього вони викликали працівників поліції. Криків півня в той день він не чув, лише бачив як обвинувачений, після вказаного інциденту увечері пхав півня в мішок. Також вказав, що заявлений цивільний позов підтримує в повному об`ємі.

Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що обвинувачений ОСОБА_4 є її чоловіком, а потерпілий ОСОБА_5 проживає по сусідству. Вони перебувають у неприязних стосунках з сім`єю ОСОБА_8 . 19.04.2017 року після 20 год. до неї зателефонував чоловік, щоб вона йшла додому через те, що до них приїхали працівники поліції, оскільки він побив ОСОБА_5 . Чоловік їй розповідав, що пішов до домогосподарства потерпілого шукати півня з дозволу ОСОБА_9 матері потерпілого, однак півня там не знайшов. Коли виходив із домогосподарства ОСОБА_8 , то до нього підійшов потерпілий і запитав чому він тут ходить. Її чоловік штовхнув ОСОБА_5 від чого останній обперся на сітку. Самого конфлікту вона не бачила. В той день її чоловік вживав спиртне.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 являється її сином, а обвинувачений ОСОБА_4 проживає по сусідству. Приблизно у травні, точної дати вона не пам`ятає, коли вони лягали спати, почула, що хтось гукає. Вийшовши, вона побачила сусіда ОСОБА_4 , який сказав, щоб вона віддала йому його півня. Вона сказала, що півня у неї не має. Тоді він без її дозволу пішов шукати півня, однак не знайшов. Повертаючись назад, обвинувачений почав виражатися в її адресу словами нецензурної лайки. ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Лайку почув її син та вийшовши зробив обвинуваченому зауваження. Тоді обвинувачений схопив потерпілого обома руками за груди і здійснив поштовх однією рукою в ділянку серця. Після цього ОСОБА_5 стало погано, а ОСОБА_4 , побачивши це втік додому, а по дорозі ще сказав, що не дасть йому життя. Швидкої допомоги вони не викликали, а пішли до хати. Через деякий час ОСОБА_4 знову прийшов і вимагав повернути півня. Вона говорила йому, що викличе поліцію. Коли обвинувачений почув, що вона викликала поліцію, він зловив півня і заховав його у мішок. Через 5 хвилин приїхала поліція. Працівники поліції пішли до домогосподарства ОСОБА_4 , а через деякий час повернувшись сказали, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції все описали та сказали щоб обвинувачений вранці прибув до відділення поліції. Вранці ОСОБА_5 звернувся до лікарні в смт.Іванопіль, оскільки у нього погіршився стан здоров`я. Лікар провів обстеження і сказав, що потрібно звернутися до експерта в м.Чуднів. У відділенні поліції їм дали направлення до СМЕ і експерт дав висновок. Вона також пояснила, що перед сутичкою криків півня не чула. Син виходив з будинку разом із нею. Удар наносив в самих воротах і вона бачила момент удару. Обвинувачений знав, що потерпілий являється інвалідом.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що близько 6 місяців тому, точної дати не пам`ятає, до її сусідки ОСОБА_9 прийшов ОСОБА_4 , який вимагав щоб остання віддала йому півня. Сусідка запропонувала йому подивитися та переконатися в тому, що його півня не має. Він подивився однак півня не виявив. Тоді між ними виникла сварка, однак чи бив обвинувачений потерпілого ОСОБА_5 вона не бачила, оскільки пішла до будинку. На запитання прокурора щодо її пояснень у протоколі допиту під час досудового розслідування, відповіла, що ОСОБА_4 тоді штовхнув ОСОБА_5 в груди, після чого останньому стало зле і він присів на лавку, а обвинувачений пішов до свого домогосподарства. Посидівши на лавці близько п`яти хвилин потерпілий пішов до будинку. На запитання представника потерпілого ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_10 відповіла, що саме від удару ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 стало погано і їй не відомо про те, чи обвинувачений знав, що потерпілий являється інвалідом. Також зазначила, що ОСОБА_5 їздив в м.Чуднів щоб зняти побої. На запитання обвинуваченого ОСОБА_4 , свідок відповіла, що бачила як останній наніс удар потерпілому. Чи були побої у потерпілого до цього, їй не відомо.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході розгляду справи судом не встановлено.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.125 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, також суд враховує дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, а відтак враховуючи викладене суд приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 доведено дослідженими у судовому засіданні доказами, поясненнями свідків, показами потерпілого та обвинуваченого, який в судовому засіданні підтвердив, що завдав потерпілому удару в ділянку грудної клітини. Разом з тим, розмір цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди не відповідає принципам розумності та справедливості, а тому він підлягає задоволенню частково.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати виним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1