Єдиний унікальний номер 235/1623/17 Номер провадження 11-кп/775/697/2017

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 сепрня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі ведео конференції кримінальне провадження № 000773 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2017 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, який працює в ТОВ «Ліфт Комфорт» електромеханіком, не одруженого, що перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 25.04.2002 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 10.01.2005 року Красноармійським міськрайнним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

3) 6.06.2005 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області визначено вирок від 10.01.2005 року виконувати самостійно, звільнений 3.11.2006 року, УДО на 7 місяців 9 днів;

4) 18.12.2009 року Красноармійським міськрайонним судом за ст. ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 1.10.2014 року за відбуттям строку покарання;

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покладено обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів в сумі 440 (чотириста сорок) гривень 20 (двадцять) копійок.

Відповідно до вироку суду, наприкінці листопада 2016 року, у не встановлений судом день та час ОСОБА_6 , знаходячись в лісосмузі, розташованій біля водойми № 1 в м. Покровську Донецької області, знайшов два дикорослих кущів наркомісткої рослини роду коноплі. Після чого, діючи умисно, з метою подальшого особистого вживання без мети збуту, обірвав з даних кущів листя та верхівкові частини, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. В цей же день ОСОБА_6 переніс придбаний ним наркотичний засіб в домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою просушування розклав його в духовці, де наркомістка рослина просохла природним шляхом. Після чого, ОСОБА_6 подрібнив руками наркомісткий засіб канабіс та помістив його в поліетиленовий пакет, який залишив зберігати в кухонній шафі, за місцем свого мешкання.

21 березня 2017 року об 11.00 год. ОСОБА_6 , взявши з собою вищевказаний поліетиленовий пакет з наркомістким засобом канабісом, поклав його до наружної кишені одягненої на ньому куртки, направився на автобусну зупинку по вул. Центральній в м. Покровську, Донецької області. Проходячи по зазначеній вулиці, неподалік готелю «Дружба», під час паління тютюнових виробів, був затриманий працівниками поліції. Під час огляду особистих речей ОСОБА_6 , відносно якого був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, у поліетиленовому пакеті, який він тримав у зовнішній кишені куртки, було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 21,20 г (маса канабіса в перерахунку на суху речовину складає 18,44 г), який ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив і зберігав з метою особистого вживання, без мети збуту.

Обвинуваченням вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

На вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, без застосування вимог ст. 75 КК України. Зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за злочини проти власності, злочини проти життя і здоров`я та злочини у сфері обігу наркотичних засобів, зловживає алкогольними напоями, що, на його думку, провокує до вчинення злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого сторонами не оскаржуються, а тому в апеляційному порядку, на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначити покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних кримінальних правопорушень, в тому числі, за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, відбував покарання реально; маючи не зняту і не погашену судимість, через нетривалий проміжок часу після звільнення з місця позбавлення волі, знову вчинив злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції не в повній мірі виконано вимоги вищевказаної норми кримінального закону, а саме в достатній мірі не враховано особу винного, тяжкість скоєного злочину, розмір наркотичного засобу, вилученого у обвинуваченого, та помилково прийшов до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, оскільки виправлення останнього неможливе без реального відбуття покарання та ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зазначена поведінка свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, але без застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів і буде відповідати засадам ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду 1 інстанції і ухвалює новий вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», колегія суддів з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, данні про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, має не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став, розмір наркотичного засобу, вилученого у обвинуваченого, також пом`якшуючи обставини - визнання провини, працює, характеризується позитивно, знаходиться на обліку з приводу ВІЛ-інфекції, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває Колегія суддів вважає, що визнання вини та щире каяття у скоєному, самі по собі, при наявності зазначених вище обставин, не є підставою для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Враховуючи викладене колегія суддів постановлю свій вирок та призначає покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 408, 420 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді