АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/247/18 Справа № 199/4137/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003093 за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 , представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеності вини обвинуваченого і кваліфікацію його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення суду про звільнення ОСОБА_10 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованим та невмотивованим.
Посилається на те, що при призначенні покарання обвинуваченому суд не врахував дані про особу обвинуваченого, формально вказавши на їх врахування, та одночасно зазначивши їх як обставини, що пом`якшують покарання.
Також суд залишив поза увагою обставини вчинення злочину обвинуваченим, а саме виняткову стійкість злочинних намірів ОСОБА_10 щодо вчинення злочину з 22 лютого 2015 року по 29 серпня 2015 року, що свідчить про стійку спрямованість умислу останнього на протиправне збагачення, а також завдання потерпілій матеріальних збитків у великих розмірах на загальну суму 276 885 гривень 29 копійок, відношення обвинуваченого до вчиненого, який упродовж досудового розслідування та судового розгляду не висловив бажання виправити ситуацію, заподіяну злочином шкоду відшкодував лише частково, всього на суму 20 000 гривень, не зважаючи на те, що з моменту вчинення злочину до ухвалення вироку минуло більше двох років, отже, за таких обставин висловлене обвинуваченим у суді каяття є спрямованим на уникнення від покарання, яке б відповідало ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його наслідкам.
Крім того, поза увагою суду залишилась думка потерпілої, яка вважала, що ОСОБА_10 необхідно призначити лише реальну міру покарання.

В апеляційній скарзі представник потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не оскаржуючи доведеності вини обвинуваченого і кваліфікацію його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України без застосування вимог ст. ст. 75, 76 КК України, в частині часткового задоволення цивільного позову вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначене покарання є м`яким, не відповідає тим наслідкам, які настали в результаті скоєння обвинуваченим тяжкого злочину із заподіянням матеріальної шкоди у великому розмірі, з якої відшкодовано 22 500 гривень, що складає кілька відсотків від суми матеріальних збитків.
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 256 885 гривень 29 копійок; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, на початку 2015 року, ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у тому числі з використанням стаціонарного комп`ютеру марки «ACER» з програмним забезпеченням встановлених інтернет-браузерів, які надають доступ до всесвітньої мережі інтернет, зареєстрував в соціальній мережі «Вконтакте» сторінку під вигаданим нікнеймом « ОСОБА_12 », при цьому завантаживши фотографії сторонньої особи. Також, з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на отримання грошових коштів і в подальшому їх зняття в готівковій формі, за допомогою свого персонального комп`ютеру на сайті «Webmoney» створив електронні гаманці, яким було присвоєно реквізити НОМЕР_1 , U93, НОМЕР_2 та Z 81, які в подальшому став використовувати для своїх злочинних цілей, а саме зарахування грошових коштів отриманих злочинним шляхом.

Використовуючи соціальну мережу «Вконтакте», де ОСОБА_10 був зареєстрований під вигаданими даними « ОСОБА_12 », 17.02.2015, переслідуючи корисливий мотив, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки та оберненням його в подальшому на свою користь, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою використання стаціонарного комп`ютера « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить останньому, підключеного до глобальної мережі Інтернет, через соціальну мережу, де він був зареєстрований під вигаданим нікнеймом « ОСОБА_12 », почав надсилати повідомлення ОСОБА_7 з бажанням познайомитися з нею, яку знайшов в даній соціальній мережі, при цьому остання виявила інтерес та відповіла на пропозицію останнього, щодо знайомства в соціальній мережі.

Спілкуючись з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , маючи на меті корисливий мотив та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки, повідомивши завідомо неправдиву інформацію про себе, тобто шляхом обману та зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки, вступив у взаємні довірливі стосунки з ОСОБА_7 , у якої склалось довірливе відношення до ОСОБА_10 , при цьому останній, користуючись вразливістю потерпілої, отримав відносно неї достатню інформацію про її побут, коло спілкування, близьких родичів та матеріальне забезпечення.

З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_10 , увійшовши в довіру до ОСОБА_7 , маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки, під різноманітними вигаданими обставинами, почав просити у ОСОБА_7 грошові кошти у борг, насправді не маючи намір повертати їх, а саме:

- в період часу з 22.02.2015 по 25.02.2015 під приводом того, що останній потрапив до міліції, і для вирішення питання, а саме дачі хабара співробітникам міліції, ОСОБА_10 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 10 065 грн. 90 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 28.02.2015 по 03.04.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 9 932 грн. 97 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 10.03.2015 по 17.03.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 17 183 грн. 15 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 23.03.2015 по 25.03.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 6 575 грн. 08 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 01.04.2015 по 29.04.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 18 277 грн. 38 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 19.05.2015 по 28.05.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 3 230 грн. 44 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 02.06.2015 по 05.06.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 5 359 грн. 62 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- 10.06.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , під приводом того, що йому потрібні грошові кошти на купівлю палива для автомобіля, ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 1 680 грн. 98 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 25.06.2015 по 30.06.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 4 211 грн. 42 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- 01.07.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , під приводом того, що йому потрібні грошові кошти для погашення кредиту, ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 1 900 грн. 22 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- 02.07.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , під приводом того, що йому потрібні грошові кошти для погашення кредиту, ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 1 161 грн. 25 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- 06.07.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 1 266 грн. 82 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- 09.07.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, на справді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 4 112 грн. 45 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 10.07.2015 по 30.07.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 73 425 грн. 21 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 07.08.2015 по 11.08.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 26 500 грн. 39 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 ;

- в період часу з 13.08.2015 по 29.08.2015, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_10 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_7 , не ставлячи до відома на що останньому потрібні грошові кошти та, обіцяючи, що поверне всю суму грошових коштів, які останній раз було взято, насправді не маючи намір повертати їх, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої у розмірі 92 002 грн. 01 коп., які потерпіла перерахувала на рахунок «Webmoney» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 .

Таким чином, в результаті своїх умисних злочинних дій, ОСОБА_10 , в період часу з 22.02.2015 по 29.08.2015, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами останньої, сума яких згідно висновку судово-економічної експертизи № 2382/2383-16 від 13.05.2016, складає 198 921,71 грн. та висновку судово-економічної експертизи № 1050/1051-17 від 21.04.2017, складає 77 963,58 грн., тим самим спричинивши потерпілій матеріальний збиток у великих розмірах на загальну суму 276 885,29 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та частково вимоги апеляційної скарги представника потерпілої, потерпілу та її представника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду - без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника потерпілої частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційних скаргах прокурора та представника потерпілої не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд врахував тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, дані про особу обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди, і з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання, прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням ОСОБА_10 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, та покладанням обов`язків.
Однак, суд першої інстанції, пославшись на обставини, які він враховує при призначенні покарання, належним чином не мотивував і не навів переконливих доводів про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Зазначення у вироку суду щодо наявності обставин, що пом`якшують покарання, не дає підстав вважати можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням, оскільки судом не було враховано всіх засад при призначенні покарання.
Зокрема, посилання у вироку на те, що призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, є формальним і фактично не враховує характеру вчиненого обвинуваченим злочину, віднесеного законом до тяжкого, стійкість злочинного наміру, який спрямований на протиправне збагачення, тривалість вчинення злочину в період з 22 лютого 2015 року по 29 серпня 2015 року.
Також судом у повній мірі не враховано ставлення ОСОБА_10 до наслідків злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, який відшкодував лише незначну суму матеріальної шкоди за весь час досудового та судового слідства, хоча з часу вчинення злочину минуло більше 2 років, при цьому суд також не врахував думку потерпілої, яка наполягала на призначенні покарання з реальним його відбуттям.
На думку суду заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої щодо несправедливого призначення покарання ОСОБА_10 через безпідставне звільнення його від відбування покарання, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України ухвалення свого вироку.
Враховуючи викладене, зазначені судом першої інстанції обставини не вказують на те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливе без відбування покарання, а тому підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.
Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно; наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, що підтвердив обвинувачений і в суді апеляційної інстанції, що виразилось у визнанні вини, частковому відшкодуванні шкоди, що спростовує доводи апеляційних скарг учасників щодо його відсутності, крім того, наявність на утриманні малолітньої дитини, часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи, що відшкодовано незначну суму матеріальної шкоди, в тому числі з урахуванням наданих до суду апеляційної інстанції квитанцій про сплату заподіяної шкоди потерпілій на суму 12500 гривень, тривалий період її заподіяння, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні реального строку покарання, приходить до висновку, що покарання ОСОБА_10 повинно бути призначено у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією вказаної статті, з реальним його відбуттям.
На думку колегії суддів, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, підстав для призначення більш суворого покарання, як просить в апеляційній скарзі представник потерпілої, колегія суддів не знаходить, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні обставини, що його обтяжують, та з урахуванням того, що обвинувачений раніше не судимий.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року задовольнити.
Апеляційну скаргу представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року задовольнити частково.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року щодо ОСОБА_10 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
В решті вирок залишити без змін.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_10 на виконання вироку.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Негайно після проголошення вручити копію вироку засудженому, прокурору.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4