Провадження 1-кп/760/847/18
Справа 760/5594/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження за № 0002763 від 15.03.2017 року та № 0008403 від 21.07.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мотижин Макарівського р-ну, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня ліцею, не одруженого, раніше судимого: 08.08.2016 р. Солом`янським районним судом м. Києва до 80 годин громадських робіт (покарання до даного часу не відбуте)

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимий, а саме: вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначене покарання не відбув, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову повторно, вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_7 , 14.03.2017 приблизно о 23:40 знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул. Фучика», що за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 17, побачив раніше незнайому ОСОБА_8 , яка в своїй лівій руці тримала мобільний телефон марки HUAWEI LUA-U22. В цей момент у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки HUAWEI LUA-U22, який належить ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_7 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, обійшов ззаду потерпілу ОСОБА_8 та відкрито, шляхом ривку, викрав з лівої руки потерпілої мобільний телефон марки HUAWEI LUA-U22 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2 000 гривень, у якому знаходились 2 сім-карти: оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , на рахунку якої коштів не було, мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_4 , на рахунку якої коштів не було.

Відкрито викравши вказане чуже майно, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, таким чином вчинивши викрадення майна повторно та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2 000 гривень.

Крім того, будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 21.07.2017 приблизно в 00 годин 10 хвилин, проходячи повз будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_10 , яка в цей направлялась додому та помітивши в її руках сумку, вирішив відкрито викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел корисливого характеру, направлений на відкрите викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 ззаду та штовхнув її в спину і коли в наслідок поштовху остання, втративши рівновагу, оперлась на автомобіль, який був припаркований поруч, шляхом ривка вирвав з руки її жіночу сумку, вартістю 150 гривень, всередині якої знаходились наступні речі: жіночий гаманець, вартістю 350 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 10 гривень, золотий браслет, вартістю 1500 гривень, жіноча обручка, вартістю 1800 гривень, чоловіча обручка, вартістю 1200 гривень, деформована жіноча золота обручка, вартістю 600 гривень, пачка цигарок марки «Ротманз», вартістю 20 гривень, запальничка, вартістю 10 гривень, мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 1000 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Lifecell», вартістю 30 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 та ключі від замка вхідних дверей її квартири, які матеріальної цінності не становлять, та з викраденим майном втік, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 6670 гривень, таким чином вчинивши повторне відкрите викрадення майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, та повністю підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальних актах. Так він повідомив суд, що дійсно викрав мобільний телефон HUAWEI у одної потерпілої та сумку із перерахованими речами у іншої потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_6 всіма своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, та ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України доведеною, оскільки він умисно повторно відкрито викрав чуже майно (вчинив грабіж).

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше неодноразово судимого, під наглядом у лікарів: психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (по епізоду з потерпілою ОСОБА_11 ). Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання, суд врахував те, що будучи раніше засудженим, не відбувши покарання, ОСОБА_6 правильних висновків для себе не зробив та знову вчинив два корисливі злочини, а тому суд вважає, що його виправлення без відбування покарання є неможливим, виходячи з чого, підстав для застосування ст. 75 КК України не вбачається. Оскільки перевиховання ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на те, що він являє собою небезпеку для оточуючих, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Суду не надано доказів, щоб підтверджували неможливість відбування покарання обвинуваченим в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 72 КК України перевести покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року у виді 80 годин громадських робіт у 10 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді чотирьох років та десяти днів позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону від 24.12.2015) у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 15.03.2017 р. по 15.06.2017 р. включно та починаючи з 21.07.2017 із розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_6 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Речовий доказ, що був повернутий потерпілій ОСОБА_11 : мобільний телефон марки HUAWEI LUA-U22 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 залишити у її власності

Речові докази, що були повернуті потерпілій ОСОБА_10 : жіночу сумку, всередині якої знаходились наступні речі: жіночий гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 10 гривень, золотий браслет, жіноча обручка, чоловіча обручка, деформована жіноча золота обручка, пачка цигарок марки «Ротманз», запальничка, мобільний телефон марки «Самсунг», з сім-картою мобільного оператора «Lifecell», пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 та ключі від замка вхідних дверей її квартири залишити у її власності.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1