Справа № 572/1803/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілої особи ОСОБА_7
в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Колки Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого головним інженером КП «Трудівник», раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 , яка розпорядженням міського голови Сарненської міської ради №66-к від 22 травня 2015 року призначена на посаду в.о.директора комунального підприємства «Трудівник», тобто, являючись службовою особою, яка наділена повноважним органом місцевого самоврядування виконувати на вказаному підприємстві організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, вчинила службове підроблення та розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Так, 22 грудня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 (постачальник) з однієї сторони та КП «Трудівник» (покупець) в особі в.о.директора ОСОБА_5 , з другої сторони, укладено договір №172 від 22 грудня 2016 року, відповідно до п.1 якого встановлено, що постачальник зобов`язується надати, а покупець прийняти і оплатити трактор гусеничний (б/в). Накладні акти виписуються постачальником покупцеві в день надання товару. Загальна сума договору на 2016 рік складає 165 000 грн. Згідно із п.4.1 Договору №172 від 22 грудня 2016 року покупець проводить оплату продукції на протязі 7днів з моменту її отримання.
22 грудня 2016 року було складено накладну №1012 про отримання КП «Трудівник» від ФОП ОСОБА_10 трактора гусеничного б/в на загальну суму до оплати 165 000 грн., яка не відповідала дійсності, адже фактично на той момент зазначений транспортний засіб перебував у ОСОБА_11 , жителя АДРЕСА_3 , однак, зазначений завідомо неправдивий офіційний документ було підписано зі сторони зазначеного КП у графі «Прийняв» головним інженером ОСОБА_6 та в подальшому передано для розгляду в.о.директора ОСОБА_5 , за результатами чого остання здійснила рукописну резолюцію «Бух.оплатити».
В подальшому, 26 грудня 2016 року в.о. директора КП «Трудівник» ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні зазначеного КП, що в м.Сарни Рівненської області, здійснила видачу завідомо неправдивого офіційного документу, зокрема проставила особистий підпис у графі «Підписи» в платіжному дорученні №1171 від 26 грудня 2016 року щодо оплати 165 000 грн. на банківський рахунок відкритого у АБ «Укргазбанк» ФОП ОСОБА_10 за придбання трактора гусеничного б/в по фіктивній накладній №1012 від 22 грудня 2016 року, згідно договору №172 від 22 грудня 2016 року, хоча фактично на той час зазначений транспортний засіб не був отриманий покупцем.
Окрім цього, 22 грудня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 (далі постачальник), з однієї сторони та КП «Трудівник» в особі в.о.директора ОСОБА_5 з другої сторони, укладено договір №173 від 22 грудня 2016 року, відповідно до п.1 якого постачальник зобов`язується надати, а покупець прийняти та оплатити піскорозкидач. Накладні акти виписуються постачальником покупцеві в день надання товару. Загальна сума складає 180 000 грн. Згідно з п.4.1 договору №173 від 22 грудня 2016 року покупець проводить оплату продукції на протязі 7 днів з моменту її отримання.
22 грудня 2016 року було складено накладну №1112 про отримання КП «Трудівник» від ФОП ОСОБА_10 піскорозкидача на загальну суму для оплати 180 000 грн., яка не відповідала дійсності, ажде фактично на той момент зазначений транспортний засіб перебував у ОСОБА_12 , жителя АДРЕСА_4 , однак, зазначений завідомо неправдивий офіційний документ було підписано зі сторони зазначеного КП у графі «Прийняв» головним ОСОБА_13 та в подальшому передано для розгляду в.о.директора ОСОБА_5 , за результатами чого остання здійснила рукописну резолюцію «Бух. оплатити».
В подальшому, 26 грудня 2016 року в.о.директора КП «Трудівник» ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні зазначеного КП, що в м.Сарни по вул.Матросова,2 Рівненської області, здійснила видачу завідомо неправдивого офіційного документу, зокрема, проставила особистий підпис у графі «Підписи» в платіжному дорученні №1172 від 26 грудня 2016 року щодо оплати 180 000 грн. на банківський рахунок, відкритий у АБ «Укргазбанк» ФОП ОСОБА_10 за придбання піскорозкидача по фіктивній накладній №1112 від 22 грудня 2016 року, згідно договору №173 від 22 грудня 2016 року.
Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Окрім цього, 26 грудня 2016 року в.о. директора КП «Трудівник» ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні зазначеного комунального підприємства, що в м.Сарни по вул.Матросова,2 Рівненської області, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснивши підписання платіжного доручення №1071 від 26 грудня 2016 року щодо оплати згідно договору №172 від 22 грудня 2016 року грошових коштів в сумі 165 000 гривень на банківський рахунок відкритого у АБ «Укргазбанк» ФОП ОСОБА_10 за придбання неотриманого фактично на ой час трактора гусеничного б/в, здійснила розтрату коштів місцевого бюджетуна суму 88 050 грн., адже відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи, середня ринкова вартість бувшого у використанні гусеничного трактора ВгТЗ ДТ-75 на момент проведення товарознавчого дослідження в задовільному, технічно справному стані, з урахуванням фізичного та функціонального зносу, з урахуванням коефіцієнту індексу інфляції станом на 22 грудня 2016 року становила 76 950 грн.
В результаті вказаних дій ОСОБА_5 28 грудня 2017 року здійснено безпідставну оплату коштів з місцевого бюджету на користь ФОП ОСОБА_10 в сумі 88 050 грн., у зв`язку з чим територіальній громаді Сарненської міської ради заподіяно матеріальної шкоди у вказаному розмірі.
Окрім цього, 26 грудня 2016 року в.о. директора КП «Трудівник» ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні зазначеного комунального підприємства, що в м.сарни по вул.Матросова,2 Рівненської області, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснивши підписання платіжного доручення №1171 від 26 грудня 2016 року щодо оплати згідно договору №173 від 22 грудня 2016 року грошових коштів в сумі 180 000 грн. на банківський рахунок відкритого у АБ «Укргазбанк» ФОП ОСОБА_10 за придбання піскорозкидача, здійснила розтрату коштів місцевого бюджету на суму 86 900 грн., адже відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи, середня ринкова вартість фактично отриманого бувшого у використанні розкидача мінеральних добрив МВУ-8, модернізованого захисною решіткою, на момент проведення товарознавчого дослідження в задовільному, технічно справному стані, з урахуванням фізичного та функціонального зносу, з урахуванням коефіцієнту індексу інфляції, станом на 22 грудня 2016 року становила 93 100 грн.
В результаті вказаних дій ОСОБА_5 28 грудня 2017 року здійснено безпідставну оплату коштів з місцевого бюджету на користь ФОП ОСОБА_10 в сумі 86 900 грн., у зв`язку з чим територіальній громаді Сарненської міської ради заподіяно матеріальної шкоди у вказаному розмірі.
Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Крім цього, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 , будучи призначеним на посаду головного інженера КП «Трудівник», тобто, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи умисно, в інтересах третьої особи ОСОБА_10 , 22 грудня 2016 року, перебуваючи у приміщенні службового кабінету за місцем своєї роботи по АДРЕСА_5 , склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи.
Так, 22 грудня 2016 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 (далі покупець), з однієї сторони та КП "Трудівник" (далі покупець), в особі в.о.директора ОСОБА_5 , з другої сторони, укладено договір №172 від 22 грудня 2016 року, відповідно до п.1 якого постачальник зобов`язується надати, а покупець прийняти і оплатити трактор гусеничний б/в. Накладні, акти виписуються постачальником покупцеві в день надання товару. Загальна сума договору на 2016 рік складає 165 000 грн. Згідно з п.4.1 договору №172 від 22 грудня 2016 року - покупець проводить оплату продукції на протязі 7 днів з моменту її отримання.
22 грудня 2016 року було складено накладну №1012 про отримання КП "Трудівник" від ФОП ОСОБА_10 трактора гусеничного б/в на загальну суму для оплати 165 000 грн., яка не відповідала дійсності, адже фактично на той момент зазначений транспортний засіб перебував у ОСОБА_11 , жителя АДРЕСА_3 , однак, зазначений завідомо неправдивий офіційний документ було підписано зі сторони комунального підприємства у графі "Прийняв" головним інженером ОСОБА_6 та в подальшому передано для розгляду в.о.директора ОСОБА_5 , за результатами чого остання здійснила рукописну резолюцію "Бух.оплатити".
Окрім цього, 22 грудня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 (далі постачальник), з однієї сторони та КП "Трудівник" в особі в.о. директора ОСОБА_5 , з другої сторони, укладено договір №173 від 22 грудня 2016 року, відповідно до п.1 якого постачальник зобов`язується надати, а покупець прийняти та оплатити піскорозкидач. Накладні, акти виписуються постачальником покупцеві в день надання товару. Загальна сума складає 180 000 грн. Згідно п.4.1 договору №173 від 22 грудня 2016 року покупець проводить оплату продукції на протязі 7 днів з моменту її отримання.
22 грудня 2016 року складено накладну №1112 про отримання КП "Трудівник" від ФОП ОСОБА_10 піскорозкидача на загальну суму для оплати 180 000 грн, яка не відповідає дійсності, адже фактично на той момент зазначений транспортний засіб перебував у ОСОБА_12 , жиетля АДРЕСА_4 , однак, зазначений завідомо неправдивий офіційний документ було підписано зі сторони зазначеного комунального підприємства у графі "Прийняв" головним інженером ОСОБА_6 та в подальшому передано для розгляду в.о.директора ОСОБА_5 , за результатами чого остання здійснила рукописну резолюцію "Бух.оплатити".
В результаті службового підроблення вказаних документів комунальним підприємством "Трудівник", здійснено безпідставну оплату коштів з місцевого бюджету на користь ФОП ОСОБА_10 в сумі 174 950 грн., у зв`язку з чим територіальній громаді Сарненської міської ради заподіяно матеріальної шкоди у вказаному розмірі.
Таким чином, ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акту, вчинив злочин передбачений ч.1 ст.366 КК України видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Допитані в суді обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого діяння не визнали повністю.
В обґрунтування заперечень ОСОБА_5 показала, що вона дійсно працює в.о. директора КП «Трудівник». Вказаному підприємству для проведення робіт на сміттєзвалищі с.Ремчиці Сарненського району був необхідний трактор, пошуками якого підприємство зайнялось у 2016 році. Крім цього, для обробки у зимню пору невеликих вулиць підприємство потребувало піскорозкидач. Однак, необхідної техніки винайти не вдавалось.
Наприкінці 2016 року підприємству було запропоновано необхідну техніку, а тому Сарненською міською радою були виділені кошти, за які придбано трактор та піскорозкидач. Зі слів обвинуваченої було придбано саме цю техніку оскільки ціни, за якою вона придбавалась на той момент були найнижчі у регіоні.
ОСОБА_5 показала, що договір про купівлю техніки дійсно був нею підписаний зі сторони покупця, а з боку продавця договір укладався підприємцем ОСОБА_10 . На момент укладення договорів вказана у них техніка була в наявності в м.Сарни та перебувала по вул.Заводській. Технічний стан вказаної в обвинуваченні техніки під час її придбання перевірявся головним інженером, який особисто оглядав вказану техніку. Обвинувачена заперечує здійснення нею розтрати чужого майна та видачу завідомо неправдивих офіційних документів, посилаючись на ті обставини, що техніку дійсно було придбано для потреб підприємства за грошові кошти, виділені у відповідності до вимог закону Сарненською міською радою.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_6 показав, що він працює на посаді головного інженера КП «Трудівник». Обвинувачений пояснив, що він особисто займався пошуком техніки, яку необхідно було придбати для КП, але уся техніка, яку пропонували на продаж була за завищеною ціною, яка не відповідала її технічному стану. 22 грудня 2016 року підприємством було придбано піскорозкидач та трактор. Зі слів обвинуваченого він особисто ставив свій підпис у накладних під час придбання техніки, яка на момент підписання договорів була в наявності (піскорозкидач був на території підприємства, а трактор - по вул.Заводській, м.Сарни, оскільки він дообладнався відповідним обладнанням для роботи на сміттєзвалищі). ОСОБА_6 показав, що вказана техніка у грудні 2016 року була в наявності на території м.Сарни, так як він особисто до укладання договору купівлі-продажу цієї техніки перевіряв її технічний стан. Враховуючи наведене, обвинувачений вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Суд, заслухавши покази обвинувачених, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, належність та допустимість яких визначена судом відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України дійшов висновку щодо необґрунтованості обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів.
Відповідно до дослідженого судом статуту комунального підприємства «Трудівник» - засновником підприємства є Сарненська міська рада, органом управління якого є виконавчий комітет Сарненської міської ради. Підприємство на контрактній основі очолює директор, який несе повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, самостійно укладає контракти, договори, розпоряджається коштами та управляє майном підприємства в порядку, визначеному законодавством України і цим Статутом (а.к.п.139-149 т.1).
Копія розпорядження міського голови Сарненської міської ради №66-к від 25 травня 2015 року, доводить, що ОСОБА_5 є в.о. директора КП «Трудівник» - на період проходження військової служби у зв`язку із частковою мобілізацією директора КП ОСОБА_14 , який з 21 грудня 2010 року відповідно до контракту є керівником КП (а.к.п.137, 150-152 т.1).
Відповідно до посадової інструкції директора КП, якою визначені функціональні обов`язки, права і відповідальність директора директор визначає, формулює, планує, здійснює і координує всі види діяльності підприємства, організує роботу і ефективну взаємодію виробничих підрозділів (а.к.п.161-165 т.1).
Наказом №46-к від 10 серпня 2016 року по КП «Трудівник» ОСОБА_6 з 11 серпня 2016 року прийнятий на посаду головного інженера КП (а.к.п.242 т.2).
Із наданої суду копії посадової інструкції головного інженера КП встановлено, що головний інженер здійснює керівництво технічними службами підприємства, відповідає, в тому числі, за технічний стан будівель, споруд, устаткування, машин і механізмів, має право в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи (а.к.п.243-244 т.2).
Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 вчинила службове підроблення та розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме : підписала відповідні платіжні доручення щодо оплати грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_10 за придбання піскорозкидача та гусеничного трактора, які фактично отримані не були. Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи службовими особами, вчинили видачу завідомо неправдивих офіційних документів.
Із дослідженого судом витягу з реєстру основних засобів КП «Трудівник» станом на 1 березня 2017 року, вбачається, що на балансі підприємства перебувають піскорозкидач - початковою вартістю 180 000 грн. та трактор гусеничний початковою вартістю 165 000 грн. Дата вводу в експлуатацію, відповідно, 28 грудня 2016 року та 22 грудня 2016 року (а.к.п.173 т.1).
Вказані засоби були придбані відповідно до запита за підписом в.о.директора КП №331 від 8 грудня 2016 року (а.к.п.193 т.1). Грошові кошти на придбання вказаної техніки були виділені на підставі рішення Сарненської міської ради №365 від 15 грудня 2016 року, яким було внесено зміни до міського бюджету на 2016 рік з урахуванням необхідності виконання програм по здійсненню благоустрою міста Сарни та проведення ремонту та утримання вулиць і доріг комунальної власності міста Сарни відповідно до цільових програм по здійсненню благоустрою міста Сарни на 2016 рік (а.к.п.200, 208-210, 211, 212, 214, 215 т.1).
Представник потерпілої особи ОСОБА_7 в суді пояснив, що у 2016 році дійсно виникла необхідність у придбанні гусеничного трактора та піскорозкидача для потреб КП «Трудівник», через що Сарненською міською радою були виділені кошти для придбання такої техніки, при чому міською радою вимагалось проведення оплати такої техніки виключно після її поставки до підприємства. Крім цього, під час придбання техніки міською радою було проаналізовано ринок такої техніки з метою з`ясування дійсної її вартості та було встановлено, що техніка придбавалась за цінами, які не були завищені та відповідали технічному стану придбаних засобів.
Враховуючи наведені вище докази, проведення закупівлі гусеничного трактора та піскорозкидача було здійснено на достатніх правових підставах.
Із наданих стороною обвинувачення договорів №172 від 22 грудня 2016 року та №173 від 22 грудня 2016 року, отриманих на підставі ухвали слідчого судді від 6 лютого 2017 року, встановлено, що ФОП ОСОБА_10 (постачальник) та КП «Трудівник» в особі в.о.директора ОСОБА_5 (покупець) уклали договір, за умовами якого постачальник зобов`язовується надати, а покупець прийняти та оплатити, відповідно, трактор гусеничний б/в вартістю 165 000 грн. та піскорозкидач, вартістю 180 000 грн. За умовами вказаних договорів накладні, акти виписуються постачальником покупцеві в день надання товару, послуг, а покупець проводить оплату продукції на протязі 7 днів з моменту її отримання (а.к.п.21-25, 33-36 т.1).
Відповідно до висновку експерта №1.1-62/17 від 24 березня 2017 року проведеної під час досудового слідства на підставі постанови прокурора Сарненської місцевої прокуратури судово-почеркознавчої експертизи підписи у графах «Покупець» на сторінках 2 договору №172 від 22 грудня 2016 року та договору №173 від 22 грудня 2016 року виконані ОСОБА_5 . Підписи у графах «Постачальник» на сторінках 2 договору №172 від 22 грудня 2016 року та договору №173 від 22 грудня 2016 року, у графах «Відпустив» на накладній №1012 від 22 грудня 2016 року та накладній №1112 від 22 грудня 2016 року виконані ОСОБА_15 (а.к.п.73, 78-84 т.1).
ОСОБА_15 діяв від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності від 6 вересня 2016 року (а.к.п.58 т.1).
Допитаний судом свідок ОСОБА_15 показав, що 22 грудня 2016 року від імені ОСОБА_10 підписав договори із КП «Трудівник» про купівлю-продаж гусеничного трактора та піскорозкидача. Зі слів свідка вказана техніка на момент підписання договору була на території м.Сарни та до моменту підписання договору була оглянута головним інженером КП. Свідок пояснив, що трактор був придбаний ним та ОСОБА_10 у м.Рівне у ОСОБА_16 , а піскорозкидач у м.Запоріжжі за власні кошти. Після укладення договору купівлі-продажу гроші дійсно були перераховані комунальним підприємством 28 грудня 2016 року.
Аналогічні покази в суді дав свідок ОСОБА_10 , який підтвердив, що ними за власні кошти була придбана техніка : трактор та піскорозкидач, які в подальшому у грудні 2016 року за договорами купівлі-продажу були реалізовані ОСОБА_15 , який діяв від імені ОСОБА_10 за дорученням, КП «Трудівник».
Покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_10 співпадають із показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Так, свідок ОСОБА_11 підтвердив, що у нього в господарстві перебував трактор ДТ-75, який він мав намір реалізувати, в зв`язку із чим подав об`яву. За цією об`явою до нього у грудні 2016 року звернулись незнайомі йому особи, які повідомили, що мешкають у м.Сарни та придбали у нього трактор за 35 000 грн., який він одразу ж передав покупцям, які його завантажили і поїхали, після чого трактор до володіння свідка не повертався. Вказані події мали місце у 20-х числах грудня 2016 року.
Із показів свідка ОСОБА_12 судом встановлено, що в його власності перебував піскорозкидач, який був у задовільному стані, оскільки був повністю відремонтований. Вказану техніку свідок продав за грошові кошти у сумі 122 000 грн. ОСОБА_10 , який відвантажив цю техніку орієнтовно 22-23 грудня 2016 року, після чого перерахував свідкові грошові кошти.
Покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_10 підтверджуються, крім цього, наданими стороною обвинувачення повідомленням №02-46/118 від 20 лютого 2017 року за підписом начальника Управління Державної казначейської служби України у Сарненському районі, а також випискою по рахунку, платіжним дорученням №1171 від 26 грудня 2016 року та реєстром бюджетних фінансових розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів №135 від 26 грудня 2016 року (а.к.п. 181-184 т.1), відповідно до яких кошти для ФОП ОСОБА_10 за трактор гусеничний б/в в сумі 165 000 грн. (договір №172 від 22 грудня 2016 року, видаткова накладна від 22 грудня 2016 року №1012) та піскорозкидач в сумі 180 000 грн. (договір №173 від 22 грудня 2016 року, видаткова накладна від 22 грудня 2016 року №1112) перераховано 28 грудня 2018 року на підставі платіжних доручень КП «Трудівник» №1171 та №1172 від 26 грудня 2016 року.
Крім цього, акт позапланової документальної виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Трудівник» за період з 10 грудня 2016 року по 1 січня 2017 року №13-17-19-06/12 від 27 березня 2017 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 17 березня 2017 року, доводить, що проведеною ревізією не встановлено порушень вимог законодавства при надходженні та використанні бюджетних коштів в ході виконання умов договору №172 та №173 від 22 грудня 2016 року, укладених між КП «Трудівник» та ОСОБА_10 , а також при відображенні цих операцій в бухгалтерському обліку. Згідно із вказаним доказом наданими документами підтверджено обсяг та якість розрахунків за вказаними операціями, здійсненими з приводу придбання трактора гусеничного та піскорозкидача (а.к.п. 64-65, 72-98 т.2).
Крім цього, судом допитані свідки ОСОБА_17 , яка працює головним бухгалтером КП та ОСОБА_18 , яка працює економістом КП.
Вказані свідки в суді підтвердили, що на момент підписання договорів купівлі-продажу трактора та піскорозкидача вказана техніка була в наявності, піскорозкидач працював того ж дня за призначенням. Також, свідок ОСОБА_18 повідомила, що закупівля техніки проводилась відповідно до вимог законодавства.
Представник потерпілої особи в суді підтвердив, що як трактор, так і піскорозкидач були доставлені до КП після 15 грудня 2016 року і на момент укладення договорів були в наявності, оскільки була безпосередньо оглянута представником потерпілого в присутності головного інженера ОСОБА_6 представник потерпілого пояснив, що піскорозкидач працював одразу ж після укладання договору за призначенням, крім цього, техніка і на даний момент використовується КП в повному обсязі.
Із наданого стороною обвинувачення протоколу огляду від 9 лютого 2017 року, здійсненого на підставі письмової заяви в.о.директора КП «Трудівник» - ОСОБА_5 (а.к.п.90 т.1), встановлено, що по вул.Матросова,2 м.Сарни Рівненської області розташована територія КП «Трудівник», на якій поблизу приміщення гаражів знаходиться піскорозкидач оранжевого кольору на рамі синього кольору. Піскорозкидач має дві колісні осі та на момент огляду знаходиться на колесах з накачаною гумою. Кузов піскорозкидача кріпиться на рамі та складається з металевих щитків та елементів у формі сітки (а.к.п.91-113 т.1).
По закінченні огляду у ОСОБА_5 відібрано розписку, якою остання зобов`язується зберігати оглянутий в ході досудового слідства піскорозкидач (а.к.п114 т.1).
Також, досліджений судом договір матеріального зберігання №172/1 від 22 грудня 2016 року, укладений між КП «Трудівник» в особі в.о.директора ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_15 , доводить, що КП передало, а ОСОБА_15 прийняв на відповідальне безоплатне зберігання трактор гусеничний б/в, який буде знаходитись на території підприємця виконавця, розташованій по вул.Заводській м.Сарни Рівненської області. Строк дії договору з моменту підписання і до 30 червня 2017 року (а.к.п.68-69 т.1). Вказаний трактор був переданий виконавцеві - ФОП ОСОБА_15 в натурі, що підтверджено актом прийому-передачі від 22 грудня 2016 року (а.к.п.70 т.1).
Факт передачі трактора на зберігання підтверджено письмовим повідомленням КП «Трудівник» від 7 лютого 2017 року (а.к.п.31 т.1).
Із протоколу огляду гусеничного трактору ДТ75, проведеного на підставі письмової згоди ОСОБА_15 (а.к.п.115 т.1) судом встановлено, що вказаний трактор знаходиться на території, належній ПП ОСОБА_15 , розташованій по АДРЕСА_6 . В ході огляду встановлено, що вказаний трактор червоного кольору, знаходиться на металевих гусеницях чорного кольору та металевих коліщатах. На тракторі встановлений двигун на блоці якого наявна металева табличка з маркуванням «62302187». З лівої сторони двигуна встановлено металеву табличку з написом «ПСГНМ 410010 ВЛ2М8016001 №5945729 Дата 1992» (а.к.п.116-133 т.1).
Вказані обставини в суді підтвердив, також, свідок ОСОБА_19 , який пояснив, що ОСОБА_15 йому були залишені ключі від належної йому території, на якій з грудня 2016 року перебував трактор, який в присутності свідка орієнтовно в січні 2017 року оглядався працівниками прокуратури.
Із досліджених судом письмових доказів та показів свідків встановлено, що на момент підписання договорів купівлі-продажу вказана у них техніка була в наявності, в подальшому із володіння КП не вибувала.
Вказані докази не суперечать один-одному, є належними та допустимими, а тому приймаються до уваги судом.
За змістом частини 2 ст.191 КК України об`єктивна сторона цього злочину, який кваліфікований як розтрата майна, виражається у зловживанні службовим становищем, яке, як спосіб заволодіння майном, означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного обертання чужого майна. Розтрата в цьому випадку передбачає незаконне безоплатне відчуження, використання, витрачання майна. Розтрата вважається закінченою з моменту відчуження, витрачення майна. При розтраті на момент пред`явлення вимоги про повернення, ввірене майно у винного відсутнє.
З огляду на наведені вище докази суд вважає встановленим факт наявності на момент проведення досудового розслідування як гусеничного трактора, так і піскорозкидача, які із володіння КП не вибували, а тому в даному випадку в діях ОСОБА_5 відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого 2 ст.191 КК України.
Крім цього, відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стороною обвинувачення в обвинувальному акті зазначено, що в результаті дій ОСОБА_5 здійснено безпідставну оплату коштів з місцевого бюджету на користь ФОП ОСОБА_10 в сумі 88 050 грн., адже середня ринкова вартість бувшого у використанні гусеничного трактора ВгТЗ ДТ-75 в задовільному технічно справному стані, з урахуванням фізичного та функціонального зносу, з урахуванням коефіцієнту індексу інфляції станом на 22 грудня 2016 року становила 76 950 грн.
На доведення вказаних обставин стороною обвинувачення суду надано висновок експертного заключення з оцінки рухомого майна, здійснене оцінювачем ОСОБА_20 , згідно із яким середня ринкова вартість бувшого у використанні гусеничного трактора ВгТЗ ДТ-75, на момент проведення товарознавчого дослідження, в задовільному технічно справному стані, з урахуванням фізичного та функціонального зносу, з урахуванням коефіцієнту індексу інфляції станом на 22 грудня 2016 року становила 76 950 грн. (а.к.п.9-26 т.2).
Відповідно до вказаного вище заключення та постанови прокурора Сарненської місцевої прокуратури про призначення судово-товарознавчої експертизи від 15 лютого 2017 року (а.к.п.5 т.2) - експертиза призначалась з метою визначення вартості гусеничного трактора марки ДТ-75 станом на 22 грудня 2016 року. Із змісту вказаних документів судом встановлено, що безпосередньо придбаний КП гусеничний трактор для визначення його вартості експерту не надавався.
Допитаний судом за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_20 в суді пояснив, що вартість вказаного трактора він визначав шляхом застосування порівняльного метода, який полягає у візуальному огляді трактора та порівнянні його з аналогічними агрегатами, які пропонуються для продажу на інтернет-сайтах. Експерт підтвердив, що рік випуску трактора ним встановлено не було через відсутність документації на трактор. Крім цього, експерт пояснив, що знос трактора ним не враховувався, крім цього, вартість, зазначена у висновку, є ринковою вартістю трактора, яка буде дійсною за умови, що такий агрегат є у працездатному стані, однак, експерту, з його слів, можливості продемонструвати трактор у роботі надано не було, присутні при цьому особи вказали, що такої можливості немає.
Враховуючи наведене, суд вважає, що наданий стороною обвинувачення висновок ґрунтується на припущеннях, а тому такий доказ, відповідно до ч.3 ст.373 КПК України не може бути прийнято судом до уваги.
Крім цього, частиною 1 статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із ч.1 ст.242 КПК України - експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Залучення експерта та проведення судової експертизи - це слідча дія, яка являє собою особливу, передбачену законом форму одержання нових знань, що мають значення для кримінального провадження, за допомогою проведення досліджень особами, які володіють спеціальними знаннями в галузі науки, техніки, мистецтві, ремеслі.
Сутність експертизи полягає у проведенні досвідченою особою (експертом) за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду на основі ЇЇ спеціальних пізнань самостійного дослідження, необхідного для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження, що знаходить своє відображення у висновку експерта.
Із вказаного вище заключення оцінювача вбачається, що вказаний документ є звітом, який призначений для замовника, як власника об`єкта оцінки і не може передаватися оцінювачем іншим юридичним чи фізичним особам без узгодження із вказаним вище суб`єктом. Вказаний звіт виконаний відповідно до замовлення на проведення оцінки.
Таким чином, із змісту документу вбачається, що вказаний документ не є висновком експерта, наданим на виконання постанови прокурора Сарненської місцевої прокуратури від 15 лютого 2017 року.
Також суду надано аналогічний висновок експертного заключення з оцінки майна розкидача, яким встановлено, що середня ринкова вартість бувшого у використанні розкидача мінеральних добрив МВУ-8, модернізованого захисною решіткою, на момент проведення товарознавчого дослідження в задовільному, технічно справному стані, з урахуванням фізичного та функціонального зносу, з врахуванням коефіцієнту індексу інфляції станом на 22 грудня 2016 року становила 93 100 грн. (а.к.п.32-51, 28 т.2).
Постановою прокурора Сарненської місцевої прокуратури від 15 лютого 2017 року у даному кримінальному провадженні було призначено судово-товарознавчу експертизу, до проведення якої залучено експерта ОСОБА_20 (а.к.п.28-31 т.2).
Із змісту ст.ст.242, 69 КПК України вбачається, що проведення експертизи у кримінальному провадженні може бути доручено виключно експерту, яким є особа, яка володіє відповідними знаннями та має право на проведення експертизи відповідно до Закону України «Про судову експертизу».
В судовому засіданні ОСОБА_20 підтвердив, що він є оцінювачем, що підтверджено наявним в матеріалах кримінального провадження кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача від 11 жовтня 2008 року (а.к.п.50 т.2).
Однак, оцінювач, відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про судову експертизу» не відноситься до експертів.
Крім цього, відповідно до реєстру атестованих експертів, що перебуває у відкритому доступі на сайті Міністерства юстиції України дійсно відсутня інформація щодо ОСОБА_21 , як атестованого експерта.
Наведене вище підтверджує, що призначені у даному кримінальному провадженні судово-товарознавчі експертизи проведені із порушенням вимог КПК України, оскільки їх проведення доручено особі, яка не є експертом.
Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухвалені судового рішення.
Враховуючи наведене, суд оцінює висновки заключення з оцінки рухомого майна як неналежні докази, так як вони отримані із порушеннями вимог, встановлених КПК України.
Таким чином, оцінивши в сукупності докази, надані стороною обвинувачення, суд дійшов висновку про відсутність в даному випадку в діях ОСОБА_5 складу та події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у видачі службовою особою завідомо неправдивих документів, а саме : у видачі ОСОБА_5 платіжного доручення №1171 від 26 грудня 2016 року та платіжного доручення №1172 від 26 грудня 2016 року шляхом проставлення особистого підпису у цих документах та у видачі ОСОБА_6 накладної №1012 від 22 грудня 2016 року та накладної №1112 від 22 грудня 2016 року на отримання трактора гусеничного та піскорозкидача, які поставлені КП не були - шляхом підписання ним вказаних офіційних документів.
Об`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища, при чому видачею неправдивих документів є надання фізичним або юридичним особам такого документа, зміст якого цілком або частково не відповідає дійсності.
Відповідно до наданого стороною обвинувачення платіжного доручення №1172 від 26 грудня 2016 року - КП «Трудівник» було перераховано ФОП ОСОБА_10 180 000 грн. за піскорозкидач по накладній №1112 від 22 грудня 2016 року. Надане суду платіжне доручення №1171 від 26 грудня 2016 року підтверджує факт перерахування КП «Трудівник» ФОП ОСОБА_10 165 000 грн. за трактор гусеничний б/в по накладній №1012 від 22 грудня 2016 року (а.к.п.24,25 т.1).
Висновки експерта №1.1-60/17 від 23 березня 2017 року та № 1.1-97/17 від 22 травня 2017 року, проведеної судово-почеркознавчої експертизи, доводять, що підписи під рукописним текстом «Бух.оплатити» на накладній №1012 від 22 грудня 2016 року та накладній №1112 від 22 грудня 2016 року, а також підписи в графі «Підписи» в платіжних дорученнях №1171, №1172 від 26 грудня 2016 року виконані ОСОБА_5 (а.к.п.44-50 т.1, 176-183 т.2).
Із змісту досліджених судом накладних №1012 від 22 грудня 2016 року та №1112 від 22 грудня 2016 року вбачається, що відповідно до вказаних документів постачальником трактора гусеничного б/в вартістю 165 000 грн. та піскорозкидача вартістю 180 000 грн., є ФОП ОСОБА_10 , а платником КП «Трудівник» (а.к.п.63,64 т.1).
Висновок експерта № 1.1-97/17 від 22 травня 2017 року, проведеної судово-почеркознавчої експертизи, доводить, що підписи в графі «Прийняв» на накладній №1012 від 22 грудня 2016 року та накладній №1112 від 22 грудня 2016 року виконані ОСОБА_6 .
На доведення внесення у вказані накладні неправдивої інформації стороною обвинувачення суду були надані накладна №РН-094 від 28 грудня 2016 року на перевезення трактору ДТ-75 з ремонту, а також накладна №34 від 24 грудня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_22 відпущено ОСОБА_10 розкидувач для піску, вапна добрив (а.к.п.59,60 т.1).
Однак, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_15 вказані документи були ним отримані пізніше, аніж була поставлена техніка, що було зроблено з метою підтвердження в подальшому правомірності отримання ним вказаних засобів, а тому вказані в них дати не відповідають даті здійснення угоди із КП.
Покази свідка доводяться документально наданим суду платіжним дорученням №25 від 23 грудня 2016 року, відповідно до якого кошти в рахунок оплати за товар були перераховані ОСОБА_12 ОСОБА_10 23 грудня 2016 року (свідок ОСОБА_12 в суді пояснив, що кошти за придбаний піскорозкидач були перераховані вже після відправки вказаного засобу покупцеві) (а.к.п.116 т.2).
Згідно із вимогами ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню : подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування наведених вище обставин, згідно із ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора.
Таким чином, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях обвинувачених відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України : видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, оскільки в їх діяннях відсутні ознаки об`єктивної сторони такого злочину.
Крім цього, слід врахувати, що відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Частиною 2 ст.93 КПК України зазначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок.
Отже, витребування документів є рівноцінним і самостійним способом збирання документів, однак, вказані документи набувають статусу доказів лише після проведення із ними належних процесуальних дій (огляду, експертизи, тощо).
Стороною обвинувачення документи, які наявні в матеріалах кримінального провадження надані без підтвердження того, що їм надано статусу доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказані докази відповідно до вимог КПК України не оглядались під час досудового слідства, до матеріалів кримінального провадження відповідним процесуальним рішенням не долучались, в зв`язку з чим стороною обвинувачення не доведено, що надані суду документи, на які посилалась сторона обвинувачення, отримані в порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до ч.3 ст.17 КПК України підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Згідно із вимогами ч.4 ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені п.п.1, 2 частини 1 цієї статті (встановлена відсутність події або складу кримінального правопорушення) виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Таким чином, оскільки стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів їх слід виправдати, відповідно, ОСОБА_5 за відсутністю складу та події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 - за відсутністю складу та події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Прокурором у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Сарненської міської ради 174 950 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав.
Представник потерпілого в суді заперечив щодо обґрунтованості заявленого прокуратурою цивільного позову, вказавши, що жодної шкоди Сарненській міській раді завдано не було.
Обвинувачені не визнали в повному обсязі заявлені до них позовні вимоги.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Сукупністю досліджених судом доказів не підтверджено факт заподіяння матеріальної шкоди Сарненській міській раді внаслідок дій обвинувачених на суму, вказану у позові, крім цього, представник потерпілого заперечив факт заподіяння шкоди Сарненській міській раді і просив у задоволенні позову відмовити. Таким чином, у задоволенні позовних вимог прокурора слід відмовити у повному обсязі за безпідставністю.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_23 визнати невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні службовому підробленні, а саме : видачі службовою особою завідомо неправдивих документів та у пред`явленому обвинуваченні у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем - за недоведеністю, а також за відсутністю в діянні обвинуваченої складу та події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України.
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні службовому підробленні, а саме : видачі службовою особою завідомо неправдивих документів, за недоведеністю, а також - за відсутністю в діянні обвинуваченого складу та події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
У задоволенні цивільного позову прокурора Сарненської місцевої прокуратури до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення солідарно на користь Сарненської міської ради 174 950 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити повністю, за безпідставністю заявленої вимоги.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_24