Справа № 359/129/18
Провадження №1-в/359/135/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Бориспільською виправною колонією №119 клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в:
10.01.2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році".

Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував.
Представник БВК № 119 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку засудженого, прокурора та представника БВК № 119, дослідивши матеріали клопотання, та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із особової справи, ОСОБА_4 засуджено 25.11.2016 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.259 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03.08.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03.03.2017 року вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.11.2016 року залишено без змін.

Вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.11.2016 року набрав законної сили 03.03.2017 року.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Таким чином, умови застосування та перелік осіб на яких поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", визначені положеннями цього Закону.

Відповідно до ст. 11 даного Закону рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за злочин, який у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого (ч.1 ст.259 КК України), а тому на ОСОБА_4 не розповсюджується дія ст. ст. 1, 3, 5, 7 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Статтею 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" закріплено - звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

В той же час, з даної норми слідує, що обов`язковою передумовою для її застосування до конкретної особи є те, щоб ця особа відповідала не одній із, а всім умовам, зазначеним в цій статті, а саме: 1) відноситься до категорії осіб, зазначених у ст.1 цього Закону; 2) бути засудженим за умисний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років; 3) на день набрання чинності цим Законом відбути не менше половини призначеного строку основного покарання.

Таким чином, саме сукупність вищезазначених умов може бути підставою для застосування ст. 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" до особи, яка їм відповідає.

З клопотання засудженого, вбачається, що він має малолітню доньку ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також матір інваліда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, згідно довідки начальника державної установи «БВК № 119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 станом на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» на 07.09.2017 року засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відбув 1/2 строку призначеного покарання (1/2 строку настане лише 20.11.2018 року).

Таким чином, вказані обставини виключають можливість застосування до засудженого ОСОБА_4 положень ст.4 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки відсутня одна із обов`язкових умов, визначених цією статтею.

Крім того, на засудженого ОСОБА_4 не розповсюджується дія ст. 2 зазначеного Закону, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підтвердження того факту, що ОСОБА_4 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій.

Ці обставини в сукупності вказують на те, що засуджений ОСОБА_4 не підпадає під дію Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки не має усіх належних умов, визначених даним Законом, для його застосування.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього амністії є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ та Законом України "Про застосування амністії в Україні" від 01.10.1996 року №392/96-ВР, ст. 86 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році" - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 22.01.2018 року.

Суддя ОСОБА_1