апеляційний СУД М. КИЄВА
17 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючої судді Дембовського С.Г.
суддів Єленіної Ж.М., Гладія С.В.
за участю прокурора Тертичного О.А.
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2009 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, освіта середня- спеціальна, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,
- засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 3 роки позбавлення волі.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець АДРЕСА_2 українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, має на утриманні малолітнього сина, раніше судимий:
- 29.11.2002 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 357 ч.3, 70 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 1.07.2005 року на підставі ст. 3 п. «б» Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року,
Справа № 11 «а» 268/10 Головуючий у першій інстанції: Почупайло А.В.
Категорія: 186 ч. 2 КК Доповідач: Гладій С.В.
- засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком, відповідно до ст. 81 КПК України, вирішено долю речових доказів.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винуватими в тому, що 17 січня 2009 року близько 13 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 повторно, біля будинку № 148/1 по проспекту Перемоги в м. Києві, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я, відкрито заволоділи мобільним телефоном «Нокіа-2610» вартістю 230 гривень, сім-картою оператора мобільного зв'язку «МТС» вартістю 50 гривень, каблучкою із золота вартістю 340 гривень потерпілого ОСОБА_5, заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 630 гривень.
В апеляції прокурора, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, без оспорення вироку відносно засудженого ОСОБА_2, доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_3, ставиться питання про скасування вироку відносно останнього у зв'язку з мякістю призначеного йому судом покарання, яке обране на думку прокурора без урахування обставини, яка обтяжує покарання − рецидиву злочинів та про постановления нового вироку з призначенням ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
В апеляції засуджений ОСОБА_2, також без оспорення доведеності вини та правильності юридичної оцінки його дій, з урахуванням молодого віку, наявності малолітнього сина, матері інваліда 3 групи, каяття, просить вирок суду змінити та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.
Заслухавши доповідача, прокурора Тертичного О.А., який апеляцію підтримав, просить вирок суду в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_3 скасувати і постановити новий вирок з призначенням ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та який вважає апеляцію засудженого ОСОБА_2 необґрунтованою, засудженого ОСОБА_3, про залишення вироку суду щодо нього без змін, засудженого ОСОБА_2, який просить вирок суду змінити та із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи принесених по справі апеляцій, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритому заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_3 за ознакою повторності, обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку та який ніким з учасників судового розгляду не оспорюється.
Повно та об'єктивно встановивши фактичні обставини по справі суд вірно дії ОСОБА_2 і ОСОБА_3 кваліфікував за ч. 2 ст. 186 КК України, що також ніким не ставиться під сумнів.
Відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 покарання, яке обране судом з урахуванням тяжкості вчиненого ними злочину, даних за їх особи і обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.
Саме по собі не врахування судом при призначенні покарання засудженому ОСОБА_3 обставини, яка обтяжує покарання - рецидиву злочину, не є підставою для призначення йому більш суворішого покарання, оскільки дана обставина, що обтяжує покарання не зазначена в обвинувальному висновку. Окрім того, на думку колегії суддів, з урахуванням його ролі у злочині, саме призначене судом першої інстанції засудженому покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
Обґрунтовано суд, з урахуванням молодого віку ОСОБА_2, каяття, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Однак враховуючи, що саме він був ініціатором злочину, який вчинений в стані алкогольного сп'яніння, його активну роль в ньому, суд прийшов до вмотивованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства.
Ствердження ОСОБА_2 в апеляції про наявність у нього малолітнього сина і матері-інваліда, за відсутності даних про знаходження їх на його утриманні, та вищенаведених обставин, не є підставами для застосування до засудженого ст. 75 КК України.
Будь-яких порушень вимог кримінально-процесуального законодавства які б тягнули скасування вироку по справі не встановлено.
За таких обставин принесені по справі апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -
Апеляції прокурора, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, та засудженого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2009 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без змін.
СУДДІ:
Дембовський С.Г. ЄленінаЖ.М. Гладій С.В.