Номер провадження 1-кс/643/2301/17
УХВАЛА

10.10.2017 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на постанову працівника Московського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження,
09.10.2017 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про відвід слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді зазначеної скарги. В обґрунтування заяви про відвід заявник посилається на ті обставини, що її скаргу на попередню постанову про закриття цього ж кримінального провадження суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 розглянула 04 квітня 2017 року за її відсутності без належного повідомлення про дату та час судового засідання, оскільки копію рішення від 04 квітня 2017 року та повістку, заявник отримала 08 квітня 2017 року. Але у зазначеному рішенні суддя ОСОБА_4 завідомо недостовірно зазначила, що, нібито, заявник повторно не з`явилася в засідання, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги. Тим самим, заявник вважає, що суддя ОСОБА_4 грубо порушила принципи судочинства, встановлені ст. 129 Конституції України. В зв`язку з такими порушеннями стосовно заявника суддею ОСОБА_4 , остання звернулася із скаргою до Вищої ради правосуддя. Заявник вважає, що в зв`язку з поданням такої скарги, мається конфлікт інтересів при розгляді суддею ОСОБА_4 її скарг. В зв`язку з викладеним, заявник вважає, що суддя ОСОБА_4 поставиться упереджено до розгляду її скарг. Тому, керуючись п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, заявила судді ОСОБА_4 відвід при розгляді скарги.
Перелік обставин, за наявності яких слідчий суддя, судді, присяжний підлягають відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Пуллар проти Сполученого Королівства, Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Ферантелі та Сантанжело проти Італії Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Кастілло Альгар проти Іспанії Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.
Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.
Разом із тим, враховуючи той факт, що у заявника виникла недовіра до судді, що може призвести до затягування строків розгляду скарги, та з метою уникнення сумнівів у заявника в об`єктивності та неупередженості суду, заяву ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на постанову працівника Московського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження задовольнити.
Суддя ОСОБА_1