Провадження № 1-кс/520/1136/13
УХВАЛА

21.10.2013 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О. при секретарі Лазнікові І.В., за участю старшого прокурору відділу прокуратури Одеської області радника юстиції ОСОБА_1, обвинуваченого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеської області Є.О. Бірюкова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, працюючого інженером телекомунікаційних систем ТОВ « Комунсервіс», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачаться, що 06.10.2011 року о 08.46 годині водій ОСОБА_4 грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, передбачені п.2.3 «б»; 12.3 Правил дорожнього руху, керуючи власним технічно справним автомобілем « Ford Fusion», д/з ВН 6621 СЕ рухався в умовах необмеженої видимості по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вулиці ОСОБА_5 , де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві смуги руху в кожному напрямку, якій позначені дорожньою розміткою, з боку вулиці 25-ї Чапаївської Дивізії у напрямку вулиці Левітана, в лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 40-35 км/год., та наближаючись до міжквартального проїзду в районі дома №26 по вул. Ак. Корольова, завчасно побачивши, що попереду, у правій попутній смузі руху, перед між квартальним проїздом, розташованим з правого боку за ходом руху його автомобіля, зупинився невстановлений органами слідства автомобіль, водій якого віддав пріоритет свого руху та дав дорогу автомобілю «BMW 325і», д/з ВН7999ВМ, під керуванням водія ОСОБА_6, яка виїжджала на головну дорогу, виконуючи маневр лівого повороту у напрямку вул. 25-ї Чапаївської Дивізії, рухаючись зі швидкістю білко 2 км/год., не вжив заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації , не вживши заходів для зупинки свого транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення правової бокової частини автомобіля « Ford Fusion» з передньою частиною автомобіля «BMW 325і». В результаті зіткнення керований ОСОБА_2 автомобіль виїхав за межі проїжджої частини на правий за ходом руху тротуар, де скоїв наїзд на пішоходів, які перебували на розташованій там зупинці громадського транспорту в статичному положенні, та спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_8 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, на думку слідчого, своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

За данним фактом слідчим відділом ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000313.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено зі старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області, про застосування відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що після закінчення досудового слідства підозрюваний ухилявся від отримання обвинувального акту що може свідчить про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства або суду і в подальшому.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на його застосування до підозрюваного.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його недоведеним, та таким що порушує вимоги діючого кримінально-процесуального кодексу.

Так, на думку сторони захисту, у слідчого взагалі відсутнє право звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням досудове слідство по вказану кримінальному провадженню закінчено 26.07.2013 року зверненням до суду з обвинувальним актом. Повернення обвинувального акту 15.08.2013 року для усунення недоліків не є підставою для поновлення досудового розслідування, тому слідчій на вправі звертатися до суду із відповідними клопотаннями. У матеріалах справи існує постанова про обрання міри запобіжного заходу від 24.02.2012 року, відповідно до якої ОСОБА_2 обрана міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, яка до сьогодні не відмінена та не скасована, а тому е дійсною. ОСОБА_2 завжди своєчасно зявлявся на виклик до слідчого або у суд, а тому відсутні підстави для заміни міри запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку слідчій суддя вважає не доведеними з боку слідчого та прокурора необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_2.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.

Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведене наявність хоча б одного з вищенаведених ризиків документально підтверджені всі явки підозрюваного на виклики до слідчого та суду. Пояснення слідчого про начебто неможливість вручення обвинувального акту після закінчення досудового слідства не підтверджуються письмовими доказами.

Крім того у матеріалах кримінального провадження ( т.1 а/с 149) є постанова слідчого від 24.02.2012 року про обрання відносно ОСОБА_2 міри запобіжного заходу підписки про невиїзд, яка не відмінена та не скасована. Згідно п.9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності КПК України, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності новим КПК України. Таким чином постанова про обрання ОСОБА_2, міри запобіжного заходу підписка про невиїзд продовжує свою дію на сьогодні, тому клопотання про обрання нової міри запобіжного заходу при вже існуючої незаконно.

Слідчим суддею, також звертається увага на те, що відповідно до ч.2 ст.283 КПК України загальними положеннями закінчення досудового розслідування є таки дії: 1) закриття кримінального провадження; 2) звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У діючому кримінальному процесуальному кодексу України не передбачене поновлення досудового слідства після повернення судом обвинувального акту для усунення недоліків. Ухвалою від 15.08.2013 року, якою було повернено обвинувальний акт по ОСОБА_2 для усунення недоліків було зобовязано прокурора усунути недоліки протягом двох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.09.2013 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Однак, починаючи з 17.10.2013 року слідчий Бірюков Є.О. у порушенні вимог КПК України почав проводити слідчі дії, до яких відноситься і відповідне клопотання.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеської області Є.О. Бірюкова, погодженого з старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області. Радником юстиції ОСОБА_1, про застосування запобіжного заходу у тримання під вартою у відношенні ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області у пятиденний строк після оголошення.

Суддя Луняченко В. О.