УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

представників Херсонської ВК(№61)- ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника- ОСОБА_6

засудженого- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, - про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою,-

встановив:
Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням, про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у зв`язку із його тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню ним покарання.

ОСОБА_7 засуджений 01.09.2010 Вознесенським міським судом Миколаївської області, за ст.ст.187 ч.3, 71 КК України до 9 років позб/волі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.02.2017 на підставі ст.72 ч.5 КК України, засудженому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.10.2006 по 21.06.2007 та з 16.03.2010 по 09.11.2010. Кінець строку: 17.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів. Крім того, засуджений раніше умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, але після цього повторно вчинив умисний, корисливий злочин. Під час перебування в Херсонській ВК(№61) притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що має 6 (шість) стягнень, які були частково погашені. Адміністрацією установи заохочувався 6(шість) разів. В установі не працевлаштований за станом здоров`я та власним небажанням працювати. Участі в програмам диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях не приймає. За час відбування покарання в Херсонській ВК(№61) зарекомендував себе посередньо.

З характеристики від 03.08.17 ВК 61 слідує, що засудженому 06.06.2016 відмовлено у застосуванні більш м`якого покарання у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення і 22.12.2016 відмовлено у застосуванні УДЗ у зв`язку з тим, що він не довів свого виправлення.

Як вбачається з довідки лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого від 15.09.2017, підписаної головою та членами комісії, ОСОБА_7 встановлено діагноз: ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія. РРТБ. МРТБ верхніх часток легень (інфільтративний) Дестр+ МБТ+М-К+резист I(HRESZ) резист II+(Km Cm Ofx Et PAS) гіст 0. Кат. 4(РТБ) Ког.3. У довідці зазначено, що ОСОБА_7 6 разів викликався до лікаря-інфекціоніста у зв`язку з віл-інфекцією, однак з грудня 2016р. не з`являвся. На час огляду загальний стан засудженого відносно задовільний. Лікування по 4-ї категорії, при прийомі протитуберкульозних препаратів допускає пропуски, від ін`єкцій капреоміціна відмовився у категоричній формі.

Згідно роз`яснень наданих у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу № 8 від 28.09.1973 року, сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку засудженого та його захисника, які просили задовольнити заявлені вимоги, представників установи, прокурора, які заперечували проти задоволення даного клопотання, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з поведінки засудженого під час відбуття покарання, ступеню його виправлення, наявності ухилення від призначеного лікування, а також з того, що хвороба засудженого ОСОБА_7 не перешкоджає його подальшому відбуттю покарання в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст.84 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання, засуджених, захворівших тяжкою хворобою» від 28 вересня 1973 р. №8, суд
постановив :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня оголошення.

СуддяОСОБА_1