Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7540/17
Провадження № 1-кп/490/865/2017
У Х В А Л А

12 жовтня 2017 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0003753 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є росіянином, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні злочину, передбачено частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України за таких обставин.

23 серпня 2017 року близько 20.00 години він, перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_6 , 1970 року народження, та, реалізуючи умисел на заволодіння її майном, підбіг до неї с заду та шляхом ривку вирвав з її руки гаманець.
Внаслідок дій обвинуваченого потерпілій була заподіяна матеріальна шкода у загальному розмірі 1.247 грн. 07 коп.
31 серпня 2017 року до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшла укладена між обвинуваченим та потерпілим угода про примирення, відповідно до умов якої ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість та йому призначається покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Оцінюючи надану сторонами угоду, суд виходе з такого.

По-перше, в цьому випадку суть злочину полягає у відкритому заволодінні чужим майном, а його суспільна небезпека - у тому, що обвинувачений в цьому випадку діяв відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілого і нехтуючи думкою очевидців.

За такого коло суспільних відносин, що були порушені обвинуваченим, в цьому випадку не обмежуються ним та потерпілою, адже вчинений злочин посягає також й на громадський порядок, тобто - зачипає інтереси невизначеного кола осіб.

Отже, в цьому випадку умови угоди не повною мірою відповідають вимогам закону, адже ґрунтуються на хибному розумінні передбаченого законом предмету злочину та передбаченого законом об`єкту та предмету злочину.
По-друге, в цьому випадку існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди, зокрема, з боку потерпілої - не було добровільним, отже - сторони не повною мірою примирились.

Так, в цьому випадку сутність злочину полягає у тому, що обвинувачений, діючи зухвало та застосовуючи насильство, придушує тим самим спротив потерпілого його протиправним діям, що й надає обвинуваченому можливість вчинити злочин.

За такого у справах цієї категорії взагалі, та, зокрема, у цій справі думка потерпілої щодо способу протидії нападнику /одним з яких є й вид та міра покарання/, яка природно відчуває острах від дій обвинуваченого та воля якої вже була придушена обвинуваченим, не може вважатись вільною.

По-третє, частина перша статті 8 Кримінально-процесуального Кодексу України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права.

Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права означає те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави.

В цьому ж випадку, як природний наслідок перерахованих вище порушень, покарання, що пропонується обвинуваченому, вочевидь не відповідає сутності вчиненого ним злочину.

Так, угодою пропонується за вчинення зухвалого злочину, що становить небезпеку здоров`ю та спокою для будь-кого з громадян, пропонується призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі, що є меншим за розмір шкоди, що була заподіяна злочином.

Отже, запропонована угода не відповідає вимогам закону, що регулює порядок призначення кримінального покарання.

Більше того, вона вочевидь не відповідає засадам справедливості та принципу верховенства права, адже передбачає застосування неадекватно м`якого покарання за вчинення протиправного діяння, а за такого - не відповідає інтересам суспільства.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 7 статті 474, пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України за такого суд має відмовити у затвердженні угоди та ухвалити про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Керуючись ст.ст. 474 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні угоди про примирення по кримінальному провадженню № 0003753 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є росіянином, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України.

Кримінальне провадження № 0003753 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =
17.10.2017