В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до ЄРДР за№ 0011454 від 11.08.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Київської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 10 серпня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин прийшла до магазину «Білла», що належить ПІІ «Білла Україна» та знаходиться за адресою м. Київ вул. Будівельників,40 з метою придбання предметів гігієни.

Пройшовши в торговий зал, ОСОБА_4 помітила на вітрині предмети гігієни, на придбання яких в останньої не вистачало коштів, та у неї виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме предметів гігієни, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_4 взяла з вітрини предмети гігієни, а саме: дезодорант «Олд Спайс», вартістю 39 гривень 20 копійок; дезодорант «Олд Спайс», вартістю 37 гривень 11 копійок; дезодорант «Nivea», в кількості 2 штук, вартістю 30 гривень 40 копійок кожний, а всього на загальну суму 60 гривень 80 копійок; дезодорант « Lade speed stick» в кількості 2 штук, вартістю 46 гривень 40 копійок кожний, а всього 92 гривні 80 копійок; крем для ніг «Dove», вартістю 23 гривні 20 копійок; мило «Dove» в кількості 8 штук, вартістю 19 гривень 60 копійок, а всього на загальну суму 156 гривень 80 копійок; спрей «Dove», в кількості 2 штук, вартістю 37 гривень 60 копійок кожний, а всього на загальну суму 75 гривень 20 копійок; гель «Арко», вартістю 54 гривні 40 копійок, а всього ОСОБА_4 взяла товару на загальну суму 539 гривень 51 копійка.

В подальшому, ОСОБА_4 , впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, розуміючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», бажаючи приховати скоєний злочин поклала вказані вище предмети гігієни до сумки, яка знаходилася у неї при собі.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_4 , утримуючи в руках сумку, в якій знаходились предмети гігієни, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, почала рухатись в напрямку виходу з приміщення магазину, проте на виході з магазину спрацювати сигнальні рамки системи «антикрадіжка» та ОСОБА_4 була затримана працівниками охорони магазину.

ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, а саме таємно викрасти з магазину «Білла» предмети гігієни, та розпорядитись ними на власний розсуд, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони торгової зали.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченої, яка будучи допитаною в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялася у вчиненому.
Остання виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Також, крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просила суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами справи.
Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позицій.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального Кодексу України,за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

З урахуванням наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями скоїла закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогла з причин, що не залежали від її волі.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей відносно яких остання батьківських прав не позбавлена.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для визнання обтяжуючої обставини рецидиву злочину, як про те вказано в обвинувальному акті, суд не знаходить, так як обвинувачена раніше не судима, а рецидивом злочинів, згідно ст. 34 КК України, визнається вчинення нового умисного злочину особою, що має судимість за умисний злочин.

Також суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судима, не заміжня, має середню освіту), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання, а саме позбавлення волі зі звільненням від відбування такого покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі та зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: 4 дезодоранти, крем для ніг, мило, спрей, гель, - залишити у володінні власника.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1