Справа № 461/1602/18
Провадження № 1-кс/461/1327/18
12.03.2018 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,
Слідчий СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , звернувся в суд з клопотанням про надання дозволу слідчому СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 або оперуповноваженим КП Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на тимчасовий доступ до інформації оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Слідчий в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.
Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Інформація, яку просить отримати в цьому клопотанні сторона кримінального провадження відноситься до охоронюваної законом таємниці, а саме до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання.
Слідчий у клопотанні не довів, що неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою інформації, що міститься в оператора мобільного зв`язку Такі обставини можуть доводитись, наприклад, допитом свідків, фото-, відеозаписами, самими поясненнями осіб.
В порушення вищезазначених вимог слідчий не довів можливість використання як доказів відомостей, які містять охоронювану законом таємницю та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання.
Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.
Крім цього, відповідно до п.15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі засаді змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом у їх переконливості. Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, відтак не довели слідчому судді переконливість та обґрунтованість клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159, 162, 163 КПК України, слідчий суддя ,-
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий Суддя ОСОБА_1