Справа №591/5186/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/517/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/5186/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 27 жовтня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки під час розгляду клопотання не було доведено того, що він переховувався від органів досудового розслідування, прокурором не надано доказів вручення ОСОБА_9 жодної повістки про виклик до прокуратури, розшукові дії проводилися не за місцем проживання обвинуваченого, повідомлення про підозру вручено не у передбачений законом спосіб. Зазначає, що слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_9 добровільно з`явився за першим викликом працівника поліції, є учасником бойових дій та курсантом військової академії, повністю визнає свою вину, щиро кається, має постійне зареєстроване місце проживання, сталі соціальні зв`язки та є єдиним працездатним годувальником у сім`ї.

20.09.2017 до Зарічного районного суду м. Сум звернувся прокурор військової прокуратури Сумського гарнізону з клопотанням, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, займаючи посаду номера обслуги першої артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», 13.12.2016 близько 04 год. 00 хв., діючи спільно з іншим військовослужбовцем в умовах особливого періоду, викрав з території ВЧ ПП НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , бронежилет та кевларову каску, які є військовим майном. Крім того, в зазначений час ОСОБА_9 незаконно придбав на території військової частини бойові припаси, а саме, 1706 набоїв калібру 5,45 мм та 440 патронів калібру 7,62 мм. Викрадені бойові припаси та військове майно ОСОБА_9 збув іншій особі за грошові кошти в сумі 1000 грн. та за психотропну речовину амфетамін, яку став незаконно зберігати в квартирі АДРЕСА_3 . 14.12.2016 в ході проведення слідчий дій у вказані квартирі була виявлена психотропна речовина амфетамін масою 0,1462 г.

14.12.2016 до ЄРДР за № 0002384 були внесені відомості про вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263 і ч.1 ст.309 КК України, а 24.02.2017 про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.410 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів згідно встановленого законом порядку, однак місце його знаходження невідоме, на виклики для участі в проведенні слідчих дій він не з`являється, тому є підстави вважати, що він переховується від органів досудового слідства, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеному ризику, то прокурор просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою у разі його затримання.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 22.09.2017 вказане клопотання прокурора було задоволено та надано дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою його приводу до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.10.2017 до ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що пред`явлена ОСОБА_11 підозра є обґрунтованою та існують ризики, передбачені п.п.2 і 3 ч.1 ст.177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть їм запобігти.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 і ч.3 ст.410 КК України, часткове існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, за який законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років, існують ризики, передбачені п.п.2-3 ч.1 ст.177 КПК України, і застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме протоколами огляду місця подій, допиту іншого підозрюваного, висновками експертів та експертиз, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні.

Колегія суддів вважає, що, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може вчинити дії спрямовані на знищення доказів, а також незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженню, що і свідчить про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Вказані висновки Європейського суду з прав людини з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру у невстановленому законом порядку, то вони є безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у зв`язку з невстановленням місця знаходження ОСОБА_9 , повідомлення про підозру було вручено його матері та уповноваженій особі сільської ради за місцем проживання підозрюваного, що узгоджується з ч.1 ст.278 і ч.2 ст.135 КПК України, а тому відсутні підстави вважати, що повідомлення було вручено у не передбачений законом спосіб.

Є необґрунтованими і твердження адвоката про те, що ОСОБА_9 добровільно з`явився за першим викликом працівника поліції, оскільки вони не підтверджуються жодними наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. До того ж, згідно рапортів працівників Конотопського ВП від 30.04.2017 та 12.05.2017 за останнім місцем проживання ОСОБА_9 був відсутній. Крім того, розшукові дії проводилися не лише в м. Конотопі, а також і за місцем реєстрації ОСОБА_9 в іншій області, тому і в цій частині апеляційна скарга є необґрунтованою.

Таким чином, доводи захисника про те, що під час час розгляду клопотання не було доведено того, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, не заслуговують на увагу. Тим більше, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України слідчим суддею встановлений не був та не оцінювався у сукупності з іншими обставинами, які зазначені в ст.194 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, не можуть бути прийнятими до уваги також доводи захисника про те, що прокурором не надано доказів вручення ОСОБА_9 жодної повістки про виклик до прокуратури, оскільки таке вручення не виявилося можливим внаслідок не встановлення місця знаходження підозрюваного, що у свою чергу стало підставою для оголошення його в розшук.

Вказані в апеляційній скарзі захисника обставини як те, що ОСОБА_9 є учасником бойових дій, навчається у військовій академії, повністю визнає свою вину, щиро кається, має постійне зареєстроване місце проживання, сталі соціальні зв`язки та є єдиним працездатним годувальником у сім`ї, хоча і знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, але вони не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 27 жовтня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4