№ 336/7535/17
пр.1-кс/336/28/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
У клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.12.2017 року в період з 21.00 до 23.00 години ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи на кухні будинку АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклого конфлікту на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, внаслідок чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_5 наніс потерпілому ще не менше трьох ударів кулаком лівої руки в область обличчя та один удар лівою ногою зверху в область грудної клітини ОСОБА_6 , чим спричини йому набряк головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, закриту внутрішньочерепну травму, від яких ОСОБА_6 помер на місці вчинення злочину.
29.12.2017 року проведено тимчасове вилучення майна, яке добровільно видав свідок ОСОБА_7 в приміщенні службового кабінету № 16 Шевченківського відділення поліції, а саме: бушлат (військова куртка), брюки (військові), кітель (військова куртка), берци (військові чоботи), які на даний час знаходяться у Шевченківському відділенні поліції.
Посилаючись на те, що вилучені речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки можуть бути предметом злочину, зберігати на собі сліди його вчинення і необхідними для проведення судових експертиз, а також відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий просив про накладення арешту на вилучене майно.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та додатково пояснив, що повідомлення про підозру пред`явлено ОСОБА_5 , ОСОБА_7 допитаний як свідок. На даний час досудовим розслідуванням проводиться перевірка щодо причетності ОСОБА_7 до вчиненого злочину. Видані ним речі речовими доказами не визнані. Також прокурор зазначив, що метою накладення арешту є правомірність їх подальшого знаходження у Шевченківському відділенні поліції та проведення експертиз з приводу наявності на речах слідів злочину.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Клопотання слідчого не містить жодних підстав та мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна. Також слідчим не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і яким саме. До клопотання не додані підозра, протоколи допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а надані копії матеріалів досудового розслідування належним чином не завірені.
Крім того, протокол огляду добровільно виданих речей від 29.12.2017 року понятим ОСОБА_9 та слідчим ОСОБА_4 не підписаний.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає передбачених законом підстав для арешту тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 132, 170, 172, 173, 309 КПК України,
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1