Копія
1-кп/154/123/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Сонячний, Азовського району, Ростовської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого трактористом ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», розлученого, громадянина України, росіянина, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
ОСОБА_4 14.03.2018 року близько 18 год., знаходячись на АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_5 , що виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи умисно та керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень, завдав удар нижньою частиною стопи в область попереку ОСОБА_5 , який від цього удару впав на землю на спину. Після чого ОСОБА_4 , лежачому на землі потерпілому, наніс прямий удар ногою в область лівих ребер, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на грудній клітці зліва, в проекції V ребра, по умовній середній аксилярній лінії, перелому V ребра зліва по умовній середній аксилярній лінії тіла, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що протягом тривалого часу у нього із ОСОБА_5 неприязні відносини. 14.03.2018 р. близько 18 год. в с. Житані, Володимир-Волинського району, Волинської області він наніс один удар ногою по тілу ОСОБА_5 , а потім другий удар в область ребер. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просив суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.
Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я є доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, котрі обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утримання неповнолітніх дітей та дитину з інвалідністю, а також беручи до уваги сукупність помякшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про призначення покарання у виді обмеження волі та виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1