Справа № 524/1204/18
Провадження №1-кп/524/198/18
23.02.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката- ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
- 10.10.2008 року Керченським міським судом АР Крим за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК Українки до 4 років позбавлення волі.
-07.02.2013 року Керченським міським судом АР Крим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 277, ч.2 ст. 263 КК Українки до 4 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 16.02.2016 року по відбуття строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України,
До суду надійшов обвинувальний акт від 21.02.2018 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КК України.
Прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у закритому судовому засіданні, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає. У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, наявних ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих.
Захисник ОСОБА_4 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , підтримали думку прокурора щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду. Відносно заявленого прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою заперечували, вважали клопотання необгрунтованим. Обвинувачений зазначив, що намірів переховуватись від суду, а також впливати на свідків та потерпілу у нього не має. Захисник зазначила , що обвинувачений має постійне місце проживання, а тому просила застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.
Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Автозаводському районному суду м. Кременчука.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, закриття кримінального провадження чи його зупинення немає.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст.27 КПК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є злочином проти статевої свободи та статевої недоторканості кримінальне провадження необхідно розглядати у закритому судовому засіданні суддею одноособово.
Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Автозавосдького районного суду м. Кременчука від 04.01.2018 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.02.2018 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст..29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції Україниратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, який має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, до затримання офіційно не працював, відсутність даних на підвердження наявності у нього утриманців, зареєстрований на непідконтрольній території України, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст..177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілу, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.1 ч.4 ст..183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини , передбачені ст. 177,178 КПК України, має право не визначити розмір застави, у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілої, а тому суд не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 177, 178, 179, 194, 314-316, 369, 372 КПК України, суд
Кримінальне провадження розглядати одноособово.
Викликати в судове засідання учасників судового провадження.
Клопотання заявлене прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, АР Крим, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 22 квітня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1