Справа № 133/354/18
УХВАЛА
19.02.2018

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого Козятинського ВП

Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000246 від 19.04.2015, за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася з погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000246 від 19.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що 22 січня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 296 КК України.

Під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_7 свою вину в інкримінуємих йому злочинах не визнав та на підставі ст. 63 Конституції України давати покази відмовився.

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1)протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , в якому він вказав, що саме підозрюваний ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили йому тілесні ушкодження;

2)протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , в якому він вказав, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили тілесні ушкодження його брату ОСОБА_8 ;

3)протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , в якому він вказав, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

4)протоколом впізнання, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого на представлених фотознімках він впізнав ОСОБА_7 ;

5)протоколом впізнання, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого на представлених фотознімках він впізнав ОСОБА_7 ;

6)протоколом слідчого експерименту, що було проведено за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній розповів про події, що відбувалися 19.04.2015 біля 00 годин 30 хвилин на території кафе «Поділля» с. Жежелів, де йому було спричинено тілесні ушкодження;

7) протоколом слідчого експерименту, що було проведено за участю свідка ОСОБА_11 , під час якого останній розповів про події, що відбувалися 19.04.2015 біля 00 годин 30 хвилин на території кафе «Поділля» с. Жежелів, де його брату ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження;

8)висновком експерта № 60 від 16.06.2015 згідно якого було встановлено ступінь тяжкості спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень;

9)протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , який розповів та показав на місці події, де саме відбувалася бійка, під час якої ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження;

10) протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 , який розповів та показав на місці події де саме відбувалася бійка, під час якої ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження;

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке відповідно до санкції ч. 2 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: необхідно запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а також попередженню перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність зазначених ризиків обгрунтовується тим, що ОСОБА_7 вину у вчиненному кримінальному правопорушенні не визнав, від дачі показів відмовився.

Будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою немає.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання і підтвердили обставини вказані в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечив проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що він з`являвся на всі виклики слідчого та суду, і не порушував свої процесуальні обов`язки, на потерпілого та свідків ніякого тиску не чинив.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що прокурором не були доведені обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої ст.194 КПК України, а саме те, що існують достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; та, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши слідчого, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника- адвоката ОСОБА_5 та думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
В п.1 ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , в якому він вказав, що саме підозрюваний ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили йому тілесні ушкодження;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , в якому він вказав, що саме підозрюваний ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили йому тілесні ушкодження;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , в якому він вказав, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили тілесні ушкодження його брату ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , в якому він вказав, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

-протоколом впізнання, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого на представлених фотознімках він впізнав ОСОБА_7 ;

- протоколом впізнання, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого на представлених фотознімках він впізнав ОСОБА_7 ;

-протоколом слідчого експерименту, що було проведено за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній розповів про події, що відбувалися 19.04.2015 біля 00 годин 30 хвилин на території кафе «Поділля» с. Жежелів, де йому було спричинено тілесні ушкодження;

- протоколом слідчого експерименту, що було проведено за участю свідка ОСОБА_11 , під час якого останній розповів про події, що відбувалися 19.04.2015 біля 00 годин 30 хвилин на території кафе «Поділля» с. Жежелів, де його брату ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження;

-висновком експерта № 60 від 16.06.2015 згідно якого було встановлено ступінь тяжкості спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень;

-протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , який розповів та показав на місці події де саме відбувалася бійка, під час якої ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження;

- протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 , який розповів та показав на місці події де саме відбувалася бійка, під час якої ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження;

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий суддя вважає, що вказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, в розумінні положень п.1 ч.1 ст.194 КПК України.
Разом із цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не були доведені обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої ст.194 КПК України, а саме те, що існують достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; та, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, у клопотанні слідчого зазначено, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1-4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, необхідно запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
В контексті практики Європейського суду з прав людини ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Така практика Європейського суду з прав людини узгоджується із приписами ч.1 ст.178 КПК України, згідно із якими при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
В судовому засіданні стороною захисту було надано копії документів, із яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 має у власності житло в смт.Глухівці Козятинського району Вінницької області, де він постійно проживає зі своєю дружиною; він займається підприємницькою діяльністю, а отже має систематичний заробіток; в цьому ж населеному пункті проживає його мати, яка є пенсіонером і потребує його догляду.
Вказане свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки у місці свого постійного проживання.
Окрім того, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що він з`являвся на всі виклики слідчого та суду, і не порушував свої процесуальні обов`язки.
Такі доводи сторони захисту слідчий і прокурор в клопотанні про обрання запобіжного заходу та в судовому засіданні не спростували.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано доказів існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
В клопотанні слідчий також посилається на те, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.
Оцінюючи наявність або відсутність такого ризику, слідчий суддя враховує, що події, які є предметом доказування в даному кримінальному провадженні, мали місце в квітні 2015 року. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено 22.01.2018 . Отже, принаймні із моменту висунення ОСОБА_7 офіційного звинувачення у вчиненні інкримінованих йому правопорушень пройшло достатньо часу.

Проте, у клопотанні слідчий не навів будь-яких доказів, які б прямо чи опосередковано вказували на те, що підозрюваний ОСОБА_7 протягом цього часу незаконно впливав на потерпілого та свідків.

Більш того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що за весь цей час він не спілкувався із ОСОБА_14 і останній не здійснює будь-якого впливу на нього чи свідків, не погрожував їм та не схиляв до відмови від дачі показів чи зміни їхніх показів.

. У рішенні у справі «Лабіта проти Італії» (2000 р.) ЄСПЛ зазначив, що небезпека чинення тиску на свідків та ризик фальсифікації доказів могли виступати юридичними підставами обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проте правоохоронні органи не вказали жодного факту, який міг би довести, що зазначені підстави справді існували, не навели жодного доказу можливої неправомірної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що наявність такого ризику також не було доведено стороною обвинувачення.

В клопотанні слідчий також вказує на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлено необхідністю попередження перешкоджанню ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином.
За змістом п.4 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, аніж зазначеним в пунктах 1-3 ч.1 цієї статті, .
Аналіз зазначеної норми процесуального закону, у взаємозв`язку із приписами пунктів 1-3 ч.1 ст.177, ч.1 ст.184 КПК України, дає підстави для висновку, що слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу повинен вказати яким же саме іншим чином підозрюваний, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню та обґрунтувати наявність такого ризику відповідними доказами.
Проте, клопотання слідчого, в порушення наведених вимог кримінального процесуального законодавства, таких доводів не містить.
В той же час в клопотанні слідчий вказує, що наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 не визнав вину та відмовився від дачі пояснень.
Такі висновки слідчого також є необґрунтованими, оскільки в силу положень п.4 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який момент відмовитися їх давати.
Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 19.10.2015 у справі №5-163кс15 зазначив, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатував факт, що посилання на невизнання підозрюваним своєї вини при обранні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суперечить важливому елементу концепції справедливого суду, а саме праву не свідчити проти себе та презумпції невинуватості.
З огляду на те, що слідчим та прокурором не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні, та, враховуючи ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 немає.
Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Керуючись ст.ст.131,132,176-178,183,184,186,192-194,196,197 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_7 та учасникам судового провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана учасниками судового провадження безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ- підпис ОСОБА_1
З оригіналом вірно:
Слідчий суддя
Секретар

Дата документу 19.02.2018