Справа № 727/1157/18
Провадження № 1-кп/727/156/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження /ЄРДР №000078/ з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , по обвинуваченню ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку утримання під вартою. Посилається на те, що на даний час лише розпочався розгляд кримінального провадження по суті, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків шляхом залякування, погроз, або іншим чином з метою змусити їх змінити показання, надані в ході досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що є особою раніше судимою за вчинення умисних та корисливих злочинів, а також інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинений ним під час незнятої та непогашеної судимості. При цьому, підстав для застосування до нього іншого запобіжного заходу не вбачається. Таким чином, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Сам обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до 16.06.2018 року, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 09.10.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 07.12.2017 року.
У вказаній ухвалі від 09.10.2017 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою зазначено обставини, які стали підставами для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Крім того, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.12.2017 року та від 02.01.2018 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався. А також ухвалою суду від 19.02.2018 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк застосування до 20.04.2018 року.
Станом на даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження, свідки по справі ще не допитані, а також, суд вважає, що обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжних заходів суд не вбачає.
При цьому, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, і який відповідно до ст.12 КК України, віднесений до тяжких злочинів. Окрім того, враховує той факт, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення умисних та корисливих злочинів.
При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Під істинними вимогами публічного інтересу в даному конкретному випадку, суд розуміє обставини цього кримінального провадження та її наслідки.
Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
Таким чином, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, характер вчиненого кримінального правопорушення, відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше неодноразово судимою за умисні та корисливі злочини, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім цього, суд вважає, що в даному конкретному випадку слід скористатися ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочину із застосуванням насильства.
За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою до 16.06.2018 року.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , визначений ухвалою суду від 19.02.2018 року, у вигляді тримання під вартою - продовжити до 16.06.2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику УВП №33 м. Чернівці.
Головуючий суддя: ОСОБА_1 .
Копію цієї ухвали мені вручено 17.04.2018 року

Обвинувачений ___________________________________________