Провадження № 1-кп/643/414/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003604 від 03.06.2017року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, маючої малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 28.05.2017року, приблизно о 18год.00хв., знаходячись біля першого під`їзду будинку №11 по вул.Гвардійців Широнінців м.Харкова, в ході конфлікту, який виник на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між нею та ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, схопила правою рукою ОСОБА_6 за волосся та різко потягнула, в результаті чого ОСОБА_6 впала на асфальтовану поверхню землі та лівою молочною залозою і лівою стороною чола вдарилась об бордюр та асфальтовану поверхню. Після чого ОСОБА_4 міцно тримаючи ОСОБА_6 сидячи на спині останньої, таким чином позбавивши потерпілу можливості до спротиву, нанесла їй декілька ударів у потиличну та завушну ділянку голови , та протиправні дії ОСОБА_4 були припинені лише в результаті втручання сторонніх осіб. В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №2177-С/17 від 27.06.2017року спричинені синці на голові, лівій молочній залозі, які виникли від дії тупих твердих предметів, садно на правій руці, яке виникло від дії тупого твердого предмета з обмеженою діючою поверхнею за механізмом удару-тертя, та могли бути отримані 28.05.2017року при вище викладених обставинах. За ступенем тяжкості вище вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України визнала повністю та надала пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорювала. У скоєному щиро розкаюється. Просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження за її відсутності.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою злочину, підстав для самообмови судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченій, враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинила злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , встановлено, що вона раніше не судима, не працює, розлучена, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

У відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею злочину, дані про особу обвинуваченої, обставину що пом`якшує покарання, та приходить до висновку, що їй слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до неї амністії, звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого повторно 08.06.2011року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , матір`ю якого є ОСОБА_4 .

Із повідомлення Служби у справах дітей по Московському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 09.11.2017року за №06-24/3928-17, вбачається, що ОСОБА_4 не позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила в травні 2017року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1