ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/718/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
третьої особи ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010952 від 12.10.2017 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Білогір`я, Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, маючої на утримання малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З 17 листопада 2014 року ОСОБА_6 перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.
Так, 24 листопада 2014 року ОСОБА_6 , маючи прямий умисел та корисливі мотиви на незаконне збагачення з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету, знаходячись у денний час доби у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 176 г', подала на реєстрацію заяву та документи для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг для себе та своєї доньки ОСОБА_7 .
Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), регулюється «Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за№ 505 (далі - Порядок).
Пунктом 2 Порядку (у редакції від 31.03.2015, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за № 212), передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Відповідно до п. З Порядку (у редакції від 31.03.2015 затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за № 212), грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї).
Пунктом 5 Порядку (у редакції від 31.03.2015 затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за № 212), передбачено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, а саме прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий; реєстраційний номер облікової картки платника податків; зареєстроване та фактичне місце проживання; реквізити рахунка уповноваженого представника сім`ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; наявність у володінні всіх членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску); наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний. розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних.
Згідно п. 6 Порядку (у редакції від 31.03.2015 затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за № 212), грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів на незаконне збагачення з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету, у денний час доби, у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 176-Г, під час заповнення заяви на отримання грошової допомоги ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що у неї у володінні на праві приватної власності перебуває житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (право власності свідоцтво про право на спадщину, р/н № 1751 від 24.09.2017, загальна площа - 116,4 кв. м., житлова площа - 24,5 кв.м.), з корисливих мотивів, приховала від працівників Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації вказані відомості та зазначила в заяві завідомо неправдиві відомості про відсутність у членів її сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
На підставі вказаної заяви, рішенням начальника Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_8 від 24 листопада 2014 року ОСОБА_6 та членам її сім`ї, а саме доньці ОСОБА_7 призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 24.11.2014 по 23.05.2015 у загальній сумі 1326 гривень щомісячно.
У період часу з 24.11.2014 по 16.05.2016, ОСОБА_6 шляхом обману, маючи прямий умисел та корисливі мотиви на незаконне збагачення та з метою поліпшення свого матеріального становища, заволоділа грошовими коштами резервного фонду державного бюджету в розмірі 23226,39 грн. (двадцять три тисячі двісті двадцять шість грн. 39 коп.), які перераховані Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на банківській рахунок № НОМЕР_2 (який відкритий у ТВБВ № 10026/045 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» № 10026/045 Дарницьке відділення) та якими ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.
Одночасно, згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом з 26.09.2007 по 12.08.2016 ОСОБА_6 мала у власності житловий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (право власності свідоцтво про право на спадщину, р/н № 1751 від 24.09.2017, загальна площа - 116,4 кв. м., житлова площа - 24,5 кв.м.).
Таким чином ОСОБА_6 здійснила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, визнала повністю та суду пояснила, що дійсно, знаючи про існування у власності житлового будинку не на окупованій території, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , вона звернулась до УПСЗН Дарницької районної держадміністрації з заявою про виплатою їй матеріальної допомоги як особі, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України, де зазначила, що не має у власності житла в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України. Розміру матеріальної шкоди в сумі, яка зазначена в обвинувальному акті, ОСОБА_6 не оспорювала.У скоєному щиро покаялась.
Покази обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності ії позиції.
Оскільки обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ії щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.
Враховуючи особу обвинуваченої, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді штрафу.
Разом з тим в судовому засіданні обвинуваченою було заявлено клопотання про звільнення її від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.», оскільки вона має неповнолітню дитину, 2013 р.н.
Прокурор не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 р.».
Відповідно до положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Оцінивши можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 р.», суд встановив, що обвинувачена має неповнолітню дитину, 2013 р.н., не позбавлена батьківських прав, обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Заборон щодо застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 р.» до ОСОБА_6 судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі положень п.в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого представником потерпілого цивільного позову, суд враховує наступне.
Представником Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому представник просила суд стягнути з обвинуваченої на користь третьої особи Київського міського центру по нарахування та здійсненню соціальних виплат матеріальну шкоду в розмірі 22926,39 гривень. В обґрунтування позову представник потерпілого зазначила, що скоєним обвинуваченою кримінальним правопорушенням було завдано матеріальної шкоди на зазначену суму, яка була виплачена обвинуваченій Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та підлягає відшкодуванню на користь останнього.
Дослідивши зміст позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення злочину обвинуваченою було завдано матеріального збитку на суму 22926,39 грн., розміру якого обвинувачена в судовому засіданні не заперечувала.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про можливість задоволення цивільного позову представника Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в повному обсязі.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 / вісімсот п`ятдесят/ гривень.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_6 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (МФО: 820172, рахунок 4086, КФК 2501480, КЕКВ 2730 одержувач ГУДКСУ в м. Києві, центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) 22926 /двадцять дві тисячі дев`ятсот двадцять шість/ гривень 39 коп.
Речові докази: копії документів особової справи ОСОБА_6 залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1