Справа180/1274/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
за участю обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 від 11.06.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Марганці Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, без освіти, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-11.09.2014 року Лозовським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11 червня 2015 року, приблизно о 13-02 год., обвинувачена ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перелізла через паркан, яким огороджена територія домоволодіння АДРЕСА_3 , де, шляхом пошкодження вікна, проникла до приміщення будинку, звідки таємно, умисно викрала ноутбук марки «Асус», вартістю 9740,50 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

18 лютого 2016 року, приблизно о 19-45 год., обвинувачена ОСОБА_6 , за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою відкритого викрадення чужого майна, зайшли через хвіртку на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , відчинивши вхідні двері проникли всередину будинку. Тут же, помітивши власницю будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 застосувала до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме - повалила її на підлогу та нанесла декілька ударів по тулубу, здолавши тим самим її волю до опору, після чого повторно, відкрито викрала з кишені халату потерпілої мобільний телефон «Нокиа», вартістю 223,33 грн., та з шухляди письмового столику викрала грошові кошти в сумі 700 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 923,33 грн.

12 травня 2017 року, приблизно о 21-42 год., обвинувачена ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перелізла через паркан, яким огороджена територія домоволодіння АДРЕСА_5 , де, шляхом пошкодження вікна, проникла до приміщення будинку, звідки таємно, умисно, повторно викрала паркетницю марки «Протон», ручну дриль ДР-10Ф, вартістю 350 грн., металевий секатор, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 350,00 грн.

В другій половині травня 2017 року, приблизно о 12-05 год., обвинувачена ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні літньої кухні, розміщеної на території домоволодіння АДРЕСА_6 , з метою відкритого викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисних мотивів, заволоділа мобільним телефоном «Флай», вартістю 429,00 грн., який знаходився на ліжку, застосувавши до потерпілої ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось у нанесенні поштовху в область обличчя потерпілої для подолання її волі до опору, після чого зникла з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 429,00 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, розкаялась та пояснила, що злочини вчиняла оскільки не було коштів. Просить суд суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджує докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким в судовому засіданні не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні доведена повністю і її дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, тому що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно; за ч. 3 ст. 186 КК України, тому що вона вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло; за ч. 2 ст. 186 КК України, тому що вона вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що ОСОБА_6 посягнула на чуже майно, скоївши тяжкий злочин.

Суд також враховує особу обвинуваченої, яка раніше судима за скоєння корисливих злочинів, нові злочини вчинила в період іспитового терміну, не працює, незаміжня, на обліку у лікарів не перебуває.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченої, являється вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченої і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки вчинення тяжких корисливих злочинів в період встановленого судом випробувального терміну дає підстави вважати, що обвинувачена схильна до вчинення корисливих злочинів, не зробила для себе належних висновків і тому являється небезпечною для суспільства.

Оскільки обвинувачена вчинила злочин в період іспитового терміну, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 вересня 2014 року, то призначати обвинуваченій покарання необхідно за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов не заявлений.

Враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі обвинуваченій ОСОБА_6 , наявні ризики вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 ніде не працює, не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної.

Судові витрати за проведення експертиз суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої, долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворго покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково, у вигляді 6 місяців, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 вересня 2014 року, і призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, шляхом взяття під варту в залі суду.

Термін відбування покарання відраховувати з моменту затримання.

Речові докази парктеницю «Пртон», ручну дриль та металевий секатор залишити потерпілому ОСОБА_9 , мобільний телефон «Флай» залишити потерпілій ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1385,08 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1