АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8

розглянувши 20 березня 2018 року в порядку дистанційного судового провадження у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001439 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_9 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, якою було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В апеляції:

- прокурор просить змінити ухвалу суду першої інстанції, виключити посилання на спрямованість умислу, мету і мотив його дій при вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначив, що при постановленні ухвали судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту. Оскільки ОСОБА_7 , на підставі висновку судово-психіатричної експертизи у період часу, що відноситься до інкримінованих діянь і в теперішній час, є неосудною особою, тому несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу, та також мети та мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину. Отже, висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідченням неправильного застосування такого закону.

Вказаною ухвалою суду дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Застосовано відносно ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради.
У відповідності до закону вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно оскаржуваної ухвали до ОСОБА_7 застосованопримусові заходи медичного характеруза таких обставин.

21 травня 2017 року ОСОБА_7 приблизно о 10.25 год. знаходячись в приміщенні супермаркету «Варус-6» по пр.Богдана Хмельницького, буд.118-Д в м.Дніпро, викрав майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме окорок свинячий «М`ясна весна», вагою 0,29кг у кількості 2 шт., вартістю 81 грн. 07 коп. та ковбасу молочну варену «Ювілений», 500 г, у кількості 2 шт., вартістю 112 грн. 36 коп., спричинивши ТОВ «Омега» матеріальний збиток на загальну суму 193 грн. 43 коп. Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
22 травня 2017 року приблизно о 08 од. 14 коп., ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні того ж супермаркету викрав майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: ковбаски з моцарелою і томатами «Алан» вагою 0,346 кг, вартістю 62 грн. 12 коп.; ковбаски з моцарелою і томатами «Алан» вагою 0,392 кг, вартістю 70 грн. 38 коп.; ковбасу дитячу варену вершкову «Ятрань», вагою 0,532 кг, вартістю 87 грн. 58 коп.; ковбасу дитячу варену вершкову «Ятрань», вагою 0,574 кг, вартістю 94 грн. 50 коп.; окорок свинячий «М`ясна весна, вагою 0,230 кг вартістю 32 грн. 56 коп.; окорок свинячий «М`ясна весна, 0,292 кг, вартістю 41 грн. 33 коп., спричинивши ТОВ «Омега» матеріальний збиток на загальну суму 388 грн. 47 коп. Після чого, ОСОБА_7 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з незалежних від його волі причин, оскільки був затриманий з викраденим майном працівниками охорони за касовою зоною супермаркету «Варус-6».
Заслухавши прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу суду змінити, ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень п.1 ч. 1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
За вимогами п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, як госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Як вбачається з матеріалів даного провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що скоєння правопорушення було вчинено ОСОБА_7 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.
Такий висновок суду узгоджується з вищенаведеними нормами закону і ґрунтується на встановлених судом обставинах, що підтверджується висновком № 213 від 19.10.2017 року стаціонарної судово-психіатричної експертизи, згідно якого ОСОБА_7 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. У період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.
А тому, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, в його апеляційній скарзі, стосовно виключення з мотивувальної частини посилання на спрямованість умислу, мету і мотиви дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.
Таким чином, згідно наведеного вище, колегія суддів, вважає необхідним апеляцію прокурора задовольнити, ухвалу суду змінити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з мотивувальної частини ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_7 , який скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, посилання на спрямованість умислу, мету і мотив його дій при вчиненні суспільно-небезпечних діянь.
В решті ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4