Дата документу Справа № 333/6732/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/6732/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/743/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2016 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 24 листопада 2016 року, зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 24 листопада 2016 року по 14 грудня 2016 року, з розрахунку, визначеному у ч.5 ст.72 КК України. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що останній не згодний з призначеним покарання, вважає його надто суворим. Вказує на те, що свою вину визнав, у вчиненому щиросердо розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, а також має хронічні захворювання.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 19 листопада 2016 року, приблизно о 23-00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду №5 будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя - ключа, відчинив водійські двері автомобіля ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_1 , незаконно проник до салону автомобіля, звідки відчинив капот, та шляхом вільного доступу таємно викрав акумуляторну батарею, яка належить ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким, в подальшому, з метою особистого збагачення, розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на суму 1200 грн.

Крім того, 23 листопада 2016 року, приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду №3 будинку №5 по вулиці Новокузнецькій в місті Запоріжжі, скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, за допомогою фізичної сили відчинив заднє ліве вікно автомобіля Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_2 , незаконно проник до салону автомобіля та, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в салоні автомобіля, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 12 220 гривень.

Крім того, 23 листопада 2016 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя - ключа, відчинив водійські двері автомобіля ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_3 , незаконно проник до салону автомобіля, та реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в салоні автомобіля, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_11 .

Далі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в салоні автомобіля, за допомогою важелю, відчинив капот, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав акумуляторну батарею, яка належить ОСОБА_11 , та покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким, в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 спричинено майнову шкоду на загальну суму 4400 гривень.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і вважав, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, є обґрунтованими та ніким з учасників провадження не оспорюються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статі Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є раніше неодноразово судимим, в т.ч. за аналогічні правопорушення, вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиросердо розкаявся, частково відшкодував матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна потерпілому ОСОБА_8 .

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Призначене ОСОБА_6 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, фактично судом вже враховані при призначенні покарання, та правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, і підстав для пом`якшення призначеного покарання, не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 15 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 15 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_13