УХВАЛА

22 грудня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заступника військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваногоОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянув в судовому засіданні в м. Рівне клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у клопотанні, яке підтримав під час його розгляду, просить накласти арешт на належний ОСОБА_4 , автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

З клопотання слідує, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 13.12.2017 року у якому військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України (далі це ж кримінальне провадження), а саме що він, будучи службовою особою наділений владними повноваженнями, умисно перевищив їх в умовах особливого періоду та з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах, можливо, у зговорі з ФОП ОСОБА_6 , розробили тіньову схему розкрадання бюджетних коштів, що в свою чергу наносить шкоду економічній та воєнно економічній безпеці України.

Прокурор доводить, що враховуючи те, що санкція злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є необхідним у накладенні арешту на зазначений автомобіль, задля запобігання можливості його відчуження.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у накладенні арешту, вказуючи, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_4 висловив аналогічну думку.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Санкція ч.3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна.

Таким чином, доводи прокурора щодо арешту майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є обґрунтованими, відповідають положенню п.3 ч.2 ст. 170 КПК України.

Майно, на яке просить накласти прокурор арешт, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ст.ст. 60,61 СК України.

Арешт майна передбачає способи обтяження, як заборона, обмеження розпоряджатися або користуватися майном, що передбачено п.4 ч. 5 ст. 173 КПК України.

Прокурор у клопотання та під час його розгляду не вказав, у який спосіб обтяження слід накласти арешт.

У відповідності до ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи положення ч.2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбаченихч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України, і арешт є необхідним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Визначаючи спосіб обтяження, слідчий суддя враховує, що автомобіль «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю подружжя, та не є об`єктом інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, а тому з метою недопустимості позбавлення співвласника майна можливості користуватись належним майном, є доцільним накласти арешт на майно, шляхом заборони його власнику чи іншій особі розпоряджатись майном.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони власнику ( власникам) чи іншій особі, будь яким чином розпоряджатись зазначеним автомобілем, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000198 від 13.12.2017 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1