Постанова

Іменем України
01 березня 2018 р.

м. Київ
Справа № 191/420/17
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/774/1089/17

Провадження № 51 506 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 07 січня 2017 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки,
за ст. 185 ч. 1 КК України,
за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з моменту фактичного затримання.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 25 листопада 2016 року о 22 годині на перехресті вул. Туполєва та вул. Центральна в смт Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області за допомогою розвідного ключа таємно викрав колісні опори з контейнеру євробака загальною вартістю 647 гривень, чим заподіяв ТДВ «Дніпрокомунтранс» матеріальну шкоду на вказану суму.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року скасовано вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та за ст. 185 ч. 1 КК України ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
У решті вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Указує на те, що вирок апеляційного суду ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки апеляційний розгляд здійснено без участі ОСОБА_6 , хоча в апеляційній скарзі прокурора порушувалося питання про погіршення його становища, що відповідно до ст.ст. 412, 438 КПК України є підставою для скасування вироку апеляційного суду.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу обґрунтованою та просив її задовольнити.
Мотиви суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ст. 185 ч. 1 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

У ст. 438 ч. 1 КПК України наведено підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, зокрема: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до вимог ст. 401 ч. 4 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор Синельниківської місцевої прокуратури оскаржував вирок суду першої інстанції у зв`язку із застосуванням закону, який не підлягав застосуванню при призначенні ОСОБА_6 покарання. Зазначав, що суд першої інстанції у порушення положень ст. 63 ч. 2 КК України призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців, тоді як такий вид покарання встановлюється від 1 до 15 років. Просив скасувати вирок суду першої інстанції в частини призначення покарання, ухвалити свій вирок і призначити ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 1 КК України покарання у виді позбавлення на строк 1 рік, тим самим порушив питання про погіршення становища ОСОБА_6 .

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, дані про те, що ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату і час апеляційного розгляду відсутні. Повістку на ім`я ОСОБА_6 було повернуто у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Крім того, згідно матеріалів провадження ОСОБА_6 не має реєстрації місця проживання, під час кримінального провадження змінював місце постійного проживання. Суд апеляційної інстанції не з`ясував причини неотримання ОСОБА_6 повістки про виклик та причини його неявки, здійснивши апеляційний розгляд без його участі, чим порушив наведені вимоги кримінального процесуального закону та не забезпечив його права на захист як сторони кримінального провадження, передбаченого ст. 20 КПК України.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора задоволенню.
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, здійснити апеляційний розгляд відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3