Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

№560/2010

31 серпня 2010 року Апеляційний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Романова О.В.,

суддів: Шеніна П.О. та Фоміна Ю.В.,

з участю: прокурора Філя С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 1)10 року, -

встановив:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, не одружений, судимий 18 березня 2005 року Коростенським міськрайонним судом за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі, відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду від 9 червня 2009 року не відбута частина покарання ? відповідно до ст. 82 КК України замінена на 2 роки виправних робіт з відрахуванням на користь держави 20 % заробітку щомісячно,-

засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України на 9 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана відбута частина покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2005 року і остаточно для відбування визначено ОСОБА_2 покарання 9 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючий, в силу ст. 89 КК України не судимий, -

засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі.

. В

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишений попередній - взяття під варту.

Згідно вироку, 24 жовтня 2009 року біля 7 години засуджений ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння засудженого ОСОБА_3 розташоване в с. Вигів Коростенського району, вул. Мошківська, 4, де на протязі дня в період з 7 до 20 години в приміщенні літньої кухні спільно розпивали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5, які перебували в стані алкогольного сппянні на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень групою осіб.

Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі значною силою прикладання, умисно, групою осіб, нанесли численні удари руками та ногами по різних частинах тіла потерпілого ОСОБА_5 спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді масивних крововиливів під м'які тканини та в жирову клітковину по всій передній поверхні грудної клітини та в передню стінку верхної частини живота, місцями крововиливи з розшаруванням м'яких тканин в надкісниці ребер та грудини; поперекового перелому тіла грудини в середній його частині з крововиливами по передній та задній поверхні грудини; переломів ребер зліва 1 - по парастернальній лінії, 2-3 по середньо-ключичній лінії, 4 - до зовні в середньо-ключичної лінії, 5-6 по передньо-пахвинній лінії, 7,8,9 - по середньо пахвинній лінії (всі переломи прямого типу, більшість з розривами пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в міжреберні м'які тканини навколо лінії перелому); переломів ребер справа 2-7 по середньо ключичній лінії, 8 - по пахвинній лінії (всі переломи прямого типу, більшість з розривами пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в міжреберні м'які тканини навколо лінії перелому); великого синця, який розташований переважно по нижній половині грудини, з розповсюдженням латерально в обидва боки до рівня середньої ключичної лінії; 4-х синців по лівому краю грудини, які спричинили смерть потерпілого, яка настала 25 жовтня 2009 року.

Крім того, в ході заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спричинили потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця на обох повіках правого ока; синця на обох повіках лівого ока з переходом на ліву вилицю та частину щоки; синця в районі завитка лівої вушної раковини; синця по всій поверхні спинки носа з переходом на його обидва крила за виключенням кінчика носа; садна по лівому крилу носа; садна в верхній частині спинки носа; садна в ділянці зовнішнього кінця лівої брови; садна в діліянці лівої вилиці з переходом на ліву щоку; синця по лівого гомілково-ступневого суглоба з переходом на внутрішню поверхню лівої п'яти; садна по зовнішній поверхні нижньої частини правої гомілки; садна по передній поверхні середньої частини правої гомілки; синця по правій боковій поверхні тазу з переходом на зовнішню половину правої сідниці; синця по правій боковій поверхні попереку; синця по верхньо-зовнішньому квадранту лівої сідниці; садна в ділянці правого плечового суглоба; 3-х синців по задній поверхні середньої частини лівого передпліччя; синця в проекції лівого ліктьового суглоба; множинних точкових саден в кількості біля ЗО по тильній поверхні лівої китиці та по задній поверхні нижньої частини лівого передпліччя; садна по задній поверхні правого променево-зап'ястного суглоба; 2-х синців по задній поверхні правого променево-зап'ястного суглобу; синця по внутрішній поверхні середньої частини правого передпліччя; крововиливів під м'які покриви голови з внутрішньої сторони в правій тім'яно-потиличній ділянці які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв'язку з настанням смерті не знаходяться.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати та постановити новий вирок, яким його виправдати за ст. 121 ч. 2 КК України, посилаючись на те, що вирок незаконний, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовані норми кримінального закону, не враховані характеризуючи його дані. Засуджений ОСОБА_2 послідовно стверджував про те, що він наніс потерпілому лише два удари ногою по шиї, які не могли спричинити смерть потерпілого. Не є беззаперечними доказами його вини показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7, а виявлені на тілі потерпілого тілесні ушкодження, згідно висновків експертизи, могли бути ним отриманні при падінні.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, обговоривши доводи апеляції, перевіривши справу в межах доводів апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5, яке спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 вину визнав частково та показав, що він 24 жовтня 2009 року близько 7 години ранку велосипедом приїхав додому до ОСОБА_3. Слідом за ним туди ж прийшов ОСОБА_5. Там він спільно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. В ході розпиття спиртного ОСОБА_5 став ображати його нецензурною лайкою. Він обурився такою поведінкою та двічі вдарив його ногою по шиї. Після цього він залишив помешкання, велосипедом поїхав на роботу. Так як на роботі нікого не було, то він повернувся додому. Більше він в будинок ОСОБА_3 не повертався. Від двох нанесених ним ударів по шиї не могла настати смерть потерпілого.

'

Засуджений ОСОБА_3 вину визнав частково та показав, що 24 жовтня 2009 року зранку до нього додому прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_2, і вони втрьох та його сестра ОСОБА_7 в літній кухні стали розпивати самогон, під час розпиття спиртного ОСОБА_5 висловився на їх адресу нецензурною лайкою. Він з ОСОБА_2 робили йому зауваження, але ОСОБА_5 не реагував. Після цього ОСОБА_2 піднявся та вдарив рукою в обличчя ОСОБА_5 який в той час сидів на стільці. Від цього удару ОСОБА_5 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_2 його підвів, і сварка між ними продовжилась. Потім ОСОБА_2 знову бив ОСОБА_5, від ударів той впав на підлогу і ОСОБА_2 став бити ОСОБА_5, наносячи тому удари ногами та руками по тілу. Скільки той наніс ударів, він не памятає. Він також наніс ОСОБА_5 два удари ногою по тулубу. Після цього ОСОБА_2 пішов на роботу, а він - до пивного бару.

. ...... " ' .

З оголошених та досліджених в судовому засіданні показань засудженого ОСОБА_3 слідує, що він з ОСОБА_2 били ОСОБА_5 по черзі руками та ногами в область грудей та по різних частинах тіла. При

цьому була присутня його сестра ОСОБА_7. Особисто він його бив, так як вважав, що

останній підпалив його будинок (т. 1 а.с. 175 -177).

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що 24 жовтня 2009 року зранку ОСОБА_2 гукнув її сина та запропонував піти з ним. Ввечері цього ж дня біля 20 години до її будинку прийшов ОСОБА_9, який сказав, що привіз її сина ОСОБА_10, що той не дуже п'яний, а побитий і через це не може самостійно пересуватись. Вона та Олександр занесли ОСОБА_5 в будинок. Роздягнувши та оглянувши сина, на його тілі вона побачила численні садна, синці, одяг ОСОБА_5 був в крові. Вранці, коли син виходив з дому, то на його тілі будь - яких тілесних ушкоджень не було. Син був у свідомості і їй розповів, що вранці він пішов з ОСОБА_2 в будинок до ОСОБА_3, де вони розпивали спиртне, а потім між ними виникла сварка. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_2 тривалий час вдвох били його ногами по різних частинах тіла.

Свідок ОСОБА_7 пояснила в судовому засіданні, що 24 жовтня 2009 року зранку до них прийшли один за одним ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Перший запропонував розпити спиртне і дав гроші на його купівлю. Її брат придбав пляшку самогону, яку вони вчотирьох розпили. Під час цього ОСОБА_5 без будь-якої причини обізвав нецензурними словами ОСОБА_2. Той розсердився та почав бити ОСОБА_5 кулаками в обличчя. Останній від цього впав зі стільця на жому сидів. Після цього лежачого ОСОБА_5 почав бити взутими ногами ОСОБА_2. До нього приєднався її брат ОСОБА_3, який теж бив взутими ногами ОСОБА_5. Микола ще бив ОСОБА_5, оскільки підозрював, що той спалив їх будинок. ОСОБА_10 опору не чинив і нікого у відповідь не бив.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що вони в якості понятих були присутні при відтворенні обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3 При проведенні цієї слідчої дії ОСОБА_3 розповів про те, що в літній кухні він та ОСОБА_2 побили ОСОБА_5. Розповів, що першим ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_2, а коли ОСОБА_5 впав на підлогу, то вони вдвох стали бити ОСОБА_5 ногами та руками по тілу. Потім ОСОБА_3 став показувати, куди саме та як він спільно з ОСОБА_2 наносили удари ОСОБА_5.

З оголошених в суді показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що 25 жовтня 2009 року він знаходився на чергуванні в приймальному відділенні Коростенської ЦМЛ. Біля 12 години було доставлено ОСОБА_5. Під час огляду хворого було встановлено, що на його тілі маються численні тілесні ушкодження, було встановлено діагноз: перелом ребер, підшкірна енфізема та підозра на гемопневмоторакс, виражену дихальну недостатність. Його було госпіталізовано до хірургічного відділення лікарні. При цьому, коли він запитав у ОСОБА_5 про походження його тілесних ушкоджень, той повідомив, що напередодні його побили знайомі в с. Вигів, вказуючи на те, що їх було саме декілька, а не один (т. 2 а.с. 37-38). Аналогічні обставини випливають з показань свідка ОСОБА_14, який уточнив, що потерпілий розповів, що його побили двоє односельчан в с. Вигів.

Показання засудженого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 були перевірені в ході відтворення обстановки та обставин події за їх участю (т.1 а.с. 209-216,232-235).

Свої показання, з приводу того, що ОСОБА_5 побили ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_3, свідок ОСОБА_7 підтвердила та на них наполягла на очній ставці з засудженим ОСОБА_2П.(т.1 а.с. 223-224).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 167, при дослідженні трупа ОСОБА_5 були виявлені багато чисельні тілесні ушкодження, які утворились внаслідок дії тупих твердих предметів, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя та знаходяться причинному зв'язку з настанням смерті. Не виключене виникнення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого за обставин, на які вказував ОСОБА_3 під час допиту в якості підозрюваного та в ході відтворення обстановки та обставин події за його участю (т. 1 а.с. 65-66).

Відповідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 194, не виключене виникнення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_7 під час допиту та в ході відтворення обстановки та обставин події за її участю (т.1 а.с. 72).

Суд першої інстанції дав відповідну оцінку показанням засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і вважав, що не визнаючи повністю свою вину, вони намагається уникнути відповідальності за вчинене, вважав їх неправдивими. Ці показання засуджених спростовуються показаннями ОСОБА_7, яка була очевидцем вчинення злочину і яка послідовно як на досудовому слідстві так і в суді, а також при проведенні очної ставки стверджувала, що саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нанесли безліч ударів ОСОБА_5 і крім них потерпілого ніхто більше не бив, та показаннями потерпілої ОСОБА_8, яка вказувала, що зі слів свого сина їй відомо, що сина били ОСОБА_15 та ОСОБА_3, а також вище наведеним висновком судово-медичної експертизи не відповідають дійсним обставинам справи.

Суд обгрунтовано взяв за основу показання засудженого ОСОБА_3, які він давав в ході досудового слідства про обставини вчинення ним та ОСОБА_2 злочину, так як вони узгоджувались з показаннями свідків по справі, потерпілого, відповідали письмовим доказам по справі та фактичним обставинам вчинення злочину.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину - заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 J1.A., яке спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб, і вірно кваліфікував їх дії за ст. 121 ч. 2 КК України.

Посилання в апеляції на те, що виявлені на тілі потерпілого ушкодження, згідно висновків експертизи, могли бути ним отриманні при падінні безпідставне, оскільки з висновків проведених по справі судово-медичних експертиз слідує, що вказане питання експерту не ставилося і таких висновків судово-медичного експерта в справі немає.

Покарання засудженому ОСОБА_2 судом призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України, відповідає тяжкості злочину та даним про його особу, який раніше судимий за ст. 121 ч. 2 КК України, та тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та відповідним чином судом мотивоване.

Викладеним спростовуються вище наведені доводи апеляції про недоведеність вини засудженого ОСОБА_2

Разом з тим, апеляційний суд відмічає, що судом першої інстанції при кваліфікації дій засуджених, неправильно вказано, що даний злочин ними вчинений за попередньою змовою, оскільки, згідно постанов про пред'явлення обвинувачення та обвинувального висновку вказана ознака їм не предявлялася, а тому на підставі ст. 365 КПК України вона підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку. Тому вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2010 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінити.

На підставі ст. 365 КПК України із мотивувальної частини вироку виключити вказівку суду про те, що злочин був вчинений ними за попередньою змовою.

В решті вказаний вирок залишити без зміни.

Судді: