У Х В А Л А
20.07.2017 Справа №607/896/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 07.08.2017р. в рамках кримінального провадження №0003743, про накладення арешту на майно,

за участю: заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільської області звернувся в рамках кримінального провадження №0003743 від 23.12.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 367 КК України, ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на приміщення АДРЕСА_1 , шляхом заборони гр. ОСОБА_5 вчиняти дії з користування вказаним приміщенням і просить зобов`язати Тернопільський міський відділ ДВС здійснити опис приміщення та його опечатування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, що у ньому наведенні та доповнень, наданих під час його розгляду.

Слідчий ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту заперечує, посилаючись на те, що воно є необґрунтоване, ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого у кримінальному провадженні вже накладений арешт на приміщення шляхом заборони його відчуження та розпорядження будь-якими особами. Дане приміщення, власником якого є ОСОБА_5 , на підставі договору оренди передано в орендне користування ПП «Консалтингова компанія «Бізнес центр», в приміщенні розміщується бізнес-центр, зроблений ремонт та перепланування. Крім того зазначає, що в рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_3 31.07.2017р. подано позовну заяву про стягнення матеріальної шкоди, повернення у власність майна, а саме стягнення з Тернопільської ОДПІ суми матеріальної шкоди, заподіяної ПП «Приватбуд-А» в сумі 916 440,43 грн.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_3 і слідчого ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0003743 ОСОБА_3 перебуває в статусі потерпілого.

Ухвалою слідчого судді від 06.04.2016р. №607/8961/16-к накладено арешт на приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження та розпорядження ним будь-якими особами.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Оглянувши клопотання та додані до нього документи встановлено, що потерпілим ОСОБА_3 не подано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, а відтак, що він уповноважений звертатися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання про арешт майна не містить відомостей, які б підтверджували факт повідомлення про підозру будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, оскільки стаття 171 КПК України чітко встановлює, що арешт накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У клопотанні не вказано хто є власником майна, на яке просить накласти арешт ОСОБА_3 з відповідним підтвердженням.

Також, всупереч ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні не зазначено розмір позовних вимог та відсутні докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, для відшкодування якої саме ОСОБА_3 , як фізична особа, звертається із клопотанням про арешт майна і при тих обставин, що із клопотанням звертається фізична особа ОСОБА_3 , хоча майно, яке за його твердженням було незаконно відчужено, належало юридичній особі ПП «Приватбуд-А».

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню особі, яка його подала для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 від 07.08.2017р. про накладення арешту на майно повернути ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1