АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/6113/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/26/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, що приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2017 рокуу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002659 від 06 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
за участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити вирок щодо нього та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, посилаючись в обґрунтування доводів скарги на повне визнання ним вини та щире каяття.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі положень ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

В обґрунтування доводів скарги прокурор послався на те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Прокурор вважає, що судом, при призначенні покарання обвинуваченому, належним чином не було враховано, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, перебуваючи на волі, вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку. Окрім того, судом не враховано, що, відповідно до ст.67 КК України, в діях ОСОБА_6 є рецидив злочину.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2017 рокуОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.
Цим вироком вирішено питання про долю речових доказів.

За обставин викладених у вироку, ОСОБА_6 , повторно, 05 вересня 2017 року в період часу з 15-45 по 16-10 годин, перебуваючи в приміщенні магазину «1002 дрібниці», що розташований по вул. Мусорського 18 в м. Кривому Розі, на прилавку вітрини, неподалік касової зони, побачив належний потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Iphone» 4S білого кольору та, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, викрав з зазначеного прилавку телефон вартістю 2000,00 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, обвинувачений, доводи апеляційної скарги підтримав та наполягав на її задоволенні, в задоволенні апеляційної скарги прокурора просив відмовити.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла до такого.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які визнавались обвинуваченим в суді першої інстанції, та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційних скаргах, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання його особі та ступеню тяжкості вчиненого злочину внаслідок суворості та скарги прокурора, який стверджує, що покарання, призначене ОСОБА_6 є несправедливим, через м`якість, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

За змістом ст.ст.409, 414 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто такого покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із вироку видно, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Судом враховано, що обвинувачений раніше судимий, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вчинив злочин в період іспитового строку та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (том 1, а.п.42, 50, 51, 52-53, 55, 56, 57). Також, судом прийнято до уваги стан здоров`я обвинуваченого та думку потерпілого ОСОБА_8 , який жодних претензій до обвинуваченого не має та просить призначити йому покарання на розсуд суду (том 1, а.п.14, 58, 59).

Отже, суд першої інстанції, з урахуванням наведеного, дійшов висновку, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, та обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією інкримінованого злочину.

Також, при призначенні покарання судом належним чином виконано положення ч.1 ст.71 КК України та вірно визначено остаточне покарання, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого строку покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду й вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 , призначено покарання, з урахуванням обставин провадження в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального закону, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, та будь-яких підстав для призначення більш суворого або більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах, не вбачає, оскільки призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Доводи скарги прокурора стосовного того, що судом при призначенні покарання обвинуваченому належним чином не враховано рецидив злочину, як обтяжуючу покарання обставину та те, що він вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку є безпідставними, оскільки судом зазначене фактично було прийнято до уваги.

Щодо доводів обвинуваченого про наявність підстав для призначення йому менш суворого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки злочин, за який він засуджений цим вироком, вчинений під час відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, отже суд правомірно застосував до ОСОБА_6 положення ст.71 КК України, які не передбачають можливість його звільнення згідно ст.75 КК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на досудову доповідь, надану уповноваженим органом з питань пробації, який вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, виходячи з відомостей, що характеризують особу, способу його життя, історії вчинених правопорушень, а також високого рівню ризику, ймовірності вчинення повторного злочину (а.п.73-75).
Отже, беручи до уваги те, що всі обставини, які впливають на вид і міру покарання, належним чином враховані судом першої інстанції, в тому числі і ті, на які посилаються обвинувачений та прокурор у своїх апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним, обґрунтованим, вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання, та підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, що приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2017 року залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Кримінального касаційного Суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3