Справа № 611/298/13- к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2013 року Барвінківський районний суду Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши провадження за клопотанням Міністерства юстиції України в інтересах засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність вироку Тимірязівського районного суду Північного адміністративного округу м. Москви від 17.08.2011 року з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Московського міського суду від 12.12.2011 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Жовтневе Барвінківського району Харківської області, який ніде не працює, одруженого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
04.03.2013 року Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення у відповідність вироку Тимірязівського районного суду Північного адміністративного округу м. Москви від 17.08.2011 року щодо ОСОБА_4 у вигляді 12 років позбавлення волі, у відповідність із законодавством України.
Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Тимірязівського районного суду Північного адміністративного округу м. Москви від 17.08.2011 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 30; п.п. а, г ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, за приготування до злочину, тобто до незаконного збуту наркотичних засобів організованою групою в особливо великих розмірах, при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних від особи обставин, та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі; у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 150 Кримінального кодексу Російської Федерації, тобто втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність шляхом іншого с пособу, будучи особою,яка до досягла вісімнадцятирічного віку, а також батьком, на якого законом покладені обов`язки щодо виховання неповнолітнього, пов`язаного з втягненням неповнолітнього у злочинну групу і в скоєнні особливо тяжкого злочину, та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ ОСОБА_4 визначено остаточне покарання шляхом часткового його складання і визначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з одбуванням покаранням в виправній колонії суворого режиму.

Згідно даного вироку, ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин. ОСОБА_4 в неустановлений слідством час, але не пізніше 5 лютого 2010 року з корисних міркувань, з метою власного збагачення, шляхом незаконного збуту наркотичних засобів в особливо крупному розмірі на території м. Москви та Московської області, вирішив здійснити організовану злочинну групу з чітким плануванням та розподілом ролей. Своїх співучасників ОСОБА_4 підібрав із списку довірених осіб особу, у відношенні до якої справу виділено у окреме провадження (колишню дружину ОСОБА_5 ) та особу, яка не досягла віку кримінальної відповідальності (неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ). При цьому ОСОБА_4 відвів на себе роль організатора (лідера) злочинної групи і координатора дій членів організованої злочинної групи. Для здійснення злочинних задумів, ОСОБА_4 , шляхом мобільного зв`язку дзвонив до невстановленого співучасника на ім`я ОСОБА_7 і, використовуючи спеціальні кодові терміни, повідомляв йому про необхідну кількість наркотиків. Далі, ОСОБА_4 з особою, по відношенні до якої справа виділена в окреме провадження та особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, приїздили на автомобілі до вказаного співучасника, де ОСОБА_4 з особою, по відношенні до якої справа виділена в окреме провадження, отримавши наркотичні засоби, передавали його особі, яка не досягла віку кримінальної відповідальності - неповнолітній ОСОБА_6 ..

Так, 3 березня 2010 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому слідством місці, реалізуючи спільний з учасниками групи злочинний намір, шляхом мобільного зв`язку, домовився про зустріч з невстановленим слідством співучасником по імені ОСОБА_7 з метою отримання у нього наркотичного засобу - мета дона в особливо великих розмірах, для подальшого збуту.

В цей же день, близько 19 год. 50 хв., продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 з особою, по відношенні до якої справу виділено в окреме провадження та особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, на автомобілі ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_1 , під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , де не в установленому слідством місці отримали від не встановленого слідством співучасника наркотичний засіб - метадон, масою 36.59 гр., що складає особливо великий розмір. Далі в цей же день, близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 , особа, по відношенні до якої справа виділено в окреме провадження та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, незаконно, з метою подальшого збуту наркотичного засобу та зберігавши вказаний наркотичний засіб, доїхали до перехрестя вул. Лобненської та Дмитрівського шосе м. Москви, де були затримані працівниками 3 відділу Служби по САО Управління ФСКН Росії по м. Москві.

Крім того, ОСОБА_4 винен у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність шляхом іншого способу, будучи особою,яка досягла вісімнадцятирічного віку, а також батьком, на якого законом покладені обов`язки щодо виховання неповнолітнього, пов`язаного з втягненням неповнолітнього у злочинну групу і в скоєнні особливо тяжкого злочину. Так, в невстановлений слідством час, проте не пізніше 5 лютого 2010 року, при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_4 та особа, по відношенні до якої справа виділена у окреме провадження ( ОСОБА_8 ) , будучи батьками, на яких законом покладено обов`язки по вихованню їх неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втягли її в злочинну групу як особу, яка не досягла віку кримінальної відповідальності для участі у скоєнні особливо тяжкого злочину незаконного збуту наркотичних засобів у особливо великих розмірах організованою групою.

За вказаним вироком суду, строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховується з моменту його затримання, з 03 березня 2010 року.

Ухвалою Московського міського суду від 12.12.2011 року, вказаний вирок суду змінено: виключено із описово мотивувальної частини вироку при описі злочинів, скоєних ОСОБА_4 , посилання на прізвище, ім`я, по-батькові ОСОБА_5 . В іншій частині вирок залишений без змін.

04.06.2011 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про його передачу на відбуття покарання до України, мотивуючи тим, що він є громадянином України, а більшість його родичів проживають в Харківській області.

Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття ОСОБА_4 в Україну для подальшого відбування покарання.

Згода Російської Сторони на передачу ОСОБА_4 з Росії в Україну для подальшого відбування покарання надається після направлення рішення суду України про приведення вироку Тимірязівського районного суду м. Москви від 17 серпня 2011 року з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Московського міського суду від 12.12.2011 року, у відповідність із законодавством України.

Згідно даних листа за підписом заступника голови начальника Державної міграційної служби України ОСОБА_9 від 15.05.2012 за № 4894-0-33-12/12.2/6, ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ст. 3 Закону України Про громадянство України є громадянином України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 цієї Конвенції компетентні власті держави виконання вироку перетворюють вирок за допомогою проведення судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин , згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Як регламентовано положеннями ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 7 Кримінального кодексу України, громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим кодексом. При цьому, суд України не вправі ревізувати висновки суду іншої держави щодо встановлених ним фактичних обставин справи.

Згідно вимог ч.3 ст. 609 КПК України, в разі прийняття рішення про прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави для подальшого відбуття покарання на території України, Міністерство юстиції України вправі звернутись до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

У відповідності до положень ч.1 ст. 610 КПК України, таке клопотання Міністерства юстиції України відповідно до ч. 3 цього кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього кваліфікується за ч. 3 ст. 307 КК України. Санкція за цей злочин передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. А також втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність батьком, або особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання неповнолітнього кваліфікується за ч. 2 ст. 304 КК України. Санкція за цей злочин передбачає покарання від чотирьох до десяти років позбавлення волі. Ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Санкція п.п. а, г ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до двадцяти років з позбавленням права займати певну посаду або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого та зі штрафом в розмірі до одного міліонна рублів або в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого.

Санкція ч. 4 ст. 150 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років з обмеження волі на строк до двох років або без такої.

За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавленні волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним привести у відповідність із законодавством України вирок Тимірязівського районного суду Північного адміністративного округу м. Москви від 17.08.2011 року щодо ОСОБА_4 , а саме, відповідно до санкції ч. 2 ст. 304 КК України та ч. 3 ст. 307 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, ст. ст. 602, 603, 609, 610 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Привести у відповідність із законодавством України вирок Тимірязівського районного суду Північного адміністративного округу м. Москви від 17.08.2011 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Жовтневе Барвінківського району Харківської області, який ніде не працює, одруженого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджено за ч. 1 ст. 30; п.п. а, г ч. 3 ст. 228-1; ч. 4 ст. 150 Кримінального кодексу Російської Федерації.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 304 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати ОСОБА_4 засудженим на строк 12 (дванадцять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Тимірязівського районного суду Пінічного адміністративного округу м. Москви від 17 серпня 2011 року, при приведенні його у в відповідність із законодавством України, рахувати з 3 березня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області, протягом 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя: ОСОБА_1