Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/373/17-к
У Х В А Л А
"17" листопада 2017 р.

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Олевськ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст.. 303 КПК України -,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 27.10.2017 року звернувся до Олевського районного суду Житомирської області із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Олевського ВП ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК України в якій просить вжити заходи реагування на порушення його процесуальних прав слідчим ОСОБА_6 і процесуальним керівником досудового розслідування кримінального провадження № 0000652 ОСОБА_5 , яка жодним чином не здійснює нагляд за додержанням законів, КПК України; винести ухвалу про внесення до ЄРДР і провести перевірку свідків, які підписалися у протоколі про його ніби то «відмову» давати свідчення, хоча фактично він заявляв про свідчення за участю призначеного йому адвоката ОСОБА_4 , оскільки дії останніх підпадають під кримінальне правопорушення за завідомо неправдиві показання під час досудового розслідування, згідно ч.1 ст. 384 КК України; винести постанову про надання ОСОБА_3 статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.
Слідчий СВ Олевського ВП ГУ НП у Житомирській області ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги визнали частково.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З клопотання вбачається, що ОСОБА_3 повідомив орган досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.384 КК України, яке виразилось в наданні неправдивих показань свідками під час досудового розслідування. Однак зазначені відомості не були внесенні до ЄРДР, тому скаржник звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч.5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 11 КК України надано визначення злочину, як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситись ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Тобто з положень ст.ст. 214, 303 КПК України, слідує те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Тому враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що ОСОБА_3 повідомив орган досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, що вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000652, та беручи до уваги, що ні слідчим ні прокурором не були надані будь-які відомості стосовного того з якої причини зазначене повідомлення не було внесено до ЄРДР як того вимагає ст.. 214 КПК України то слідчий суддя вважає, що зазначені відомості підлягають внесенню до ЄРДР для їх перевірки шляхом проведення досудового розслідування тому в цій частині скарга підлягає до задоволення.
В іншій частині скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Згідно ст.. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Таким чином за правилами ст. 303 КПК України, передбачено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Також вказана норма КПК України наводить вичерпний перелік суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Тобто скарга має бути подана саме на бездіяльність, дії чи рішення слідчого або прокурора, якщо він у визначений КПК України строк зобов`язаний був здійснити певну процесуальну дію (передбачену ст.. 303 КПК України), однак не здійснив її.
Як вбачається із скарги, ОСОБА_3 просить слідчого суддю вжити заходи реагування на порушення його процесуальних прав слідчим ОСОБА_6 і процесуальним керівником досудового розслідування кримінального провадження № 0000652 ОСОБА_5 , яка жодним чином не здійснює нагляд за додержанням законів, КПК України; винести постанову про надання ОСОБА_3 статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні.
Як вбачається із вищезазначеного п. 5 ст. 303 КПК України, що на досудовому провадженні можна оскаржити тільки рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, оскільки надання статусу потерпілого не належить до компетенції суду.
Що стосується другої вимоги, щодо вжиття заходів слідчим суддею реагування на порушення прав скаржника слідчим та прокурором який жодним чином не здійснює нагляд за додержанням законів, КПК України то слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст.. 303 КПК України чітко передбачено яку бездіяльність слідчого чи прокурора на досудовому провадженні можна оскаржити до суду, при цьому що бездіяльність виражається в тому, що слідчий чи прокурор внаслідок своєї пасивності (бездіяльності) не вчинили певну дію яку мали б вчинити відповідно до норм КПК України чим і порушили права скаржника, до того ж слід зазначити, що до повноважень слідчого судді належить здійснення, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні тому слідчий суддя приходить до висновку, що вимога яка містить загальний вираз щодо недотримання законів та КПК України слідчим та прокурором без зазначення конкретної дії яку вони не вчинили не може свідчити про порушення прав ОСОБА_3 на досудовому провадженні внаслідок їхньої бездіяльності, крім того слідчий суддя контролює дотримання передбачених прав, а не вживає заходи реагування.
І відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Частиною 4 статті 535 КПК визначено, що органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.
Керуючись ст.ст.303, 305 КПК України, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст.. 303 КПК України задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.384 КК України до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 ..

Зобовязати слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 ..

В решті вимог скарги відмовити.

Повний текст ухвали буде складено на протязі п`яти днів.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1