Справа № 317/4078/17
№/п 1-в/317/21/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК №99 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у

м.Запоріжжі, клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка, Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 06.01.2017 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.ст.156 ч. 2, 69 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі з забороною займати посади пов`язані з вихованням дітей до 18 років на 3 роки, зараховано в строк покарання згідно ст. 72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 року по 10.05.2017 року,

про застосування до нього умовно-дострокового звільнення ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

У клопотанні зазначається, що ОСОБА_5 був засуджений за ст.ст. ст.156 ч. 2, 69 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі з забороною займати посади пов`язані з вихованням дітей до 18 років на 3 роки та з 07.06.2017 року відбуває покарання у Біленьківський виправній колонії №99 Запорізької області.

Початок строку покарання: 17.11.2016 року.

Кінець строку покарання: 24.05.2018 року.

Вирок набув чинності : 10.05.2017 року.

До суду за запитом надійшли матеріали, із яких вбачається наступне.

Із характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуває покарання у ДУ «Біленьківський виправній колонії №99» з 07.06.2017 року, порушень режиму тримання не допускає, стягнень не має, перебуваючи у СІЗО мав 3 стягнення. За виконання покладених обов`язків має одне заохочення правами начальника установи.

На виробництві установи не працевлаштований.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості.

Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними не завжди належний догляд.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.

До виконання робіт із благоустрою установи підходе не завжди з розумною ініціативою.

У реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій участі не приймає.

До скоєного злочину ставиться байдуже, не розкаюється.

За вироком суду позову не має.

13.07.2017 року комісією адміністрації колонії відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання; 13.07.2017 року комісією колонії також відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтею 82 Кримінального кодексу України у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, за бажанням засудженого; 28.09.2017 року комісією колонії відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтею 81 Кримінального кодексу України у вигляді умовно-дострокового звільнення від покарання, у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст. 336 КПК України.

У судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) заперечував проти задоволення вказаного клопотання у зв`язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення, та до нього передчасно застосовувати умовно дострокове звільнення.

Прокурор у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Суд, розглянувши клопотання, особову справу засудженого, вислухавши його пояснення, точку зору представника адміністрації, висновок прокурора, вважає, що клопотання не засноване на законі, є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у СІЗО мав 3 стягнення, має лише 1 заохочення, на виробництві установи не працює і бажання не виявляє.
Неодноразово, а саме, 13.07.2017р., 28.09.2017 р., засудженому було відмовлено у застосуванні ст.ст.81, 82 КК України з тих підстав, що засуджений не стає на шлях виправлення.
За таких обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, що згідно закону виключає можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, клопотання є передчасним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.336, 537, 539 КПК України, ст.ст.153,154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1