Справа № 192/1455/17
Провадження № 1-в/192/516/17
Ухвала
Іменем України
"20" жовтня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, і просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд клопотання засудженого у їх відсутність (а.с. 11).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, що з`явились, враховуючи, що згідно положень Закону України «Про амністію у 2016 році», неявка належним чином повідомленого представника виправної установи не перешкоджає розгляду клопотання, суд постановив проводити розгляд клопотання у відсутність представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , засуджено вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі (а.с. 8-9).

Крім того, ОСОБА_3 був засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2006 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування покарання за яким він був звільнений постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 січня 2009 року на підставі ст. 3 п. «а» Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року (а.с. 10).

Тобто ОСОБА_3 є особою, стосовно якої протягом останніх десяти років було застосовано амністію і після цього він знову вчинив умисний злочин.

Згідно п. е ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Таким чином, в силу зазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, і тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та керуючись ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1