Справа № 405/98/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" січня 2018 р. м. Кропивницький
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Красилівка Ставищенського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України, а саме за вчинення кримінальних правопорушень кваліфікуючими ознаками яких є заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, вчинене групою осіб, а також вбивство, вчинене через необережність, за наступних обставин.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , на підставі наказу СБ України №163-ос від 15.02.2017 прийнятий на військову службу за контрактом осіб СБ України.
Згідно з наказом начальника ДКР СБУ №138-ос від 03.10.2017 ОСОБА_4 призначений на посаду оперуповноваженого 2 сектору 2 відділу 1 управління Головного управління військової контррозвідки у військовому званні «старший лейтенант».
Будучи працівником СБ України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Разом з цим, ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Громадянин ОСОБА_4 , 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив. В подальшому, діючи з прямим умислом спрямованим на уникнення негативних наслідків щодо себе та кримінальної відповідальності за ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 , групою осіб без попередньої змови разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 помістив ОСОБА_9 в салон автомобіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та з метою приховування вищевказаного злочину та його слідів, перевіз ОСОБА_9 до затопленого водою камяно-видобувного кар`єру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області. На краю кар`єру, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , витягнули ОСОБА_9 з автмообіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та поклали поблизу куща, з метою сховати його в іншому місці та унеможливити виявлення ОСОБА_9 правоохоронними органами. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зіштовхнув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » з краю карєру у воду. Продовжуючи приховування злочину та його слідів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 помістили ОСОБА_9 до багажнику автомобіля «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким у повсякденній користувався ОСОБА_4 та вирушили в поле між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області з метою сховати ОСОБА_9 . У зв`язку із необхідінсттю приступити до виконання службових обовязків, орієнтовно о 06:00 год. ОСОБА_6 покинув ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вирушивши до Благовіщенського відділення поліції Гайворонського відідлу поліції ГУНП в Кіровоградській області. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він будучи працівником правоохоронного органу, в порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив, та з метою приховування злочину, групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перемістив ОСОБА_9 до камяно-видобувного карєру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області де зкинув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 », який являється предметом злочину, а ОСОБА_9 помістив у автомобіль «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким користувався у повсякденній діяльності, після чого спільно із ОСОБА_8 продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396 КК України, а саме заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, вчинене групою осіб.
Він же, 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив. В подальшому, діючи з прямим умислом спрямованим на уникнення негативних наслідків щодо себе та кримінальної відповідальності за ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 , групою осіб без попередньої змови разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 помістив ОСОБА_9 в салон автомобіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та з метою приховування вищевказаного злочину та його слідів, перевіз ОСОБА_9 до затопленого водою камяно-видобувного кар`єру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області. На краю кар`єру, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , витягнули ОСОБА_9 з автмообіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та поклали поблизу куща, з метою сховати його в іншому місці та унеможливити виявлення ОСОБА_9 правоохоронними органами. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зіштовхнув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » з краю карєру у воду. Продовжуючи приховування злочину та його слідів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 помістили ОСОБА_9 до багажнику автомобіля «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким у повсякденній користувався ОСОБА_4 та вирушили в поле між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області з метою сховати ОСОБА_9 . У зв`язку із необхідінсттю приступити до виконання службових обовязків, орієнтовно о 06:00 год. ОСОБА_6 покинув ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вирушивши до Благовіщенського відділення поліції Гайворонського відідлу поліції ГУНП в Кіровоградській області. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він будучи працівником правоохоронного органу, в порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив, та з метою приховування злочину, групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перемістив ОСОБА_9 до камяно-видобувного карєру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області де зкинув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 », який являється предметом злочину, а ОСОБА_9 помістив у автомобіль «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким користувався у повсякденній діяльності, після чого спільно із ОСОБА_8 продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність.
03.01.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України. Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та при цьому зазначив, що він не розписувався про виклик на 02.01.2018 року та невірно зрозумів слідчого, який йому повідомляв про необхідність прибути, з приводу оголошеної підозри не може пояснити як це сталось, провину визнає частково.
Заслухавши учасників, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
03.01.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості кваліфікуючими ознаками якого є вбивство, вчинене через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 України, а також у вчиненні заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого злочину, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом допиту свідка, висновком експерта, протоколом додаткового допиту підозрюваного, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту підозрюваного (а.к. 13-26,42-47, 27-32,33-38,39-41, 48-55,57-58).
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є злочинами середньої тяжкості, санкцією яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1, 2 та 3 ст.177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний разом з іншими особами намагалися приховати сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме вивезли труп ОСОБА_9 з місця ДТП до іншого населеного пункту, в адміністративних межах Благовіщенського району, де попередньо засунувши у штани ОСОБА_9 камінь, тіло останнього спустили до занедбаної криниці з метою неможливості в подальшому його спливу на поверхню води, після чого автомобіль, на якому було вчинено ДТП, також було скинуто до заповненого водою кар`єру; можливість підозрюваним впливати на потерпілих та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, не тільки шляхом застосування погроз, а і шляхом змови, оскільки останні перебували з підозрюваним у дружніх стосунках, що підтверджується протоколами допитів, які містяться в матеріалах клопотання, а відтак вони можуть надати неправдиві показання з метою сприяння уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.
Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Крім того, слідчим суддею встановлено факт переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, оскільки останній знаючи про допит, 02.01.2018 року не з`явився, про що частково визнав у судовому засіданні, а тому на думку слідчого судді прокурор довів обставини, зазначені п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 35 днів, тобто в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст.176-197 КПК України, слідчий суддя, -
клопотання слідчого військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 35 днів, а саме з 16 години 20 хвилин 05.01.2018 р. до 16 години 20 хвилин 08.02.2018 р.
Дата закінчення дії ухвали 08.02.2018 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10