Єдиний унікальний номер:343/1565/17
Номер провадження: 1-в/0343/227/17
У Х В А Л А
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
25 вересня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області спільне клопотання адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр № 118» та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :
Адміністрація Державної установи «Долинський ВЦ № 118» разом зі спостережною комісією при Долинській райдержадміністрації звернулись в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Долинський ВЦ № 118» підтримав клопотання та пояснив, що засуджений ОСОБА_5 прибув в Долинський ВЦ 20.01.2017 року. Після прибуття в Долинський ВЦ засуджений був працевлаштований на виробництві установи.За час відбування покарання порушень режиму відбування покарання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошувалось одне заохочення правами начальника установи, а саме надано дозвіл на короткочасний виїзд засудженого. На даний час засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на дільниці МПП «Таля».Просив задоволити клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання, вказавши, що даний засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, він двічі був засуджений з випробувальним терміном, однак належних висновків для себе він не зробив та знову вчинив тяжкий злочин, за скоєння якого відбув незначний, порівняно з призначеним, строк покарання, тому просив відмовити в умовно-достроковому звільненні засудженого.
Засуджений ОСОБА_5 , пояснив, що бажає, щоб його умовно-достроково звільнили. Додатково пояснив, що він зрозумів свою вину у вчиненому, судові витрати він оплатив в добровільному порядку. На даний час його батьки по стані здоров"я потребують його підтримки та догляду. Крім нього у батьків є ще чотири дочки, які проживають в Чернівецькій області.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, його поведінку та ставлення до праці, оглянувши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав:
За змістом ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї Постанови № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначає, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
ОСОБА_5 засуджений 20.01.2016 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч.1ст.14, ч.2ст.187, ч.2ст.68, ст.ст.71,72 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна .
Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області від 07.04.2016 року вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, - змінено.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28.03.2015 року по 07.04.2016 року.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.12.2016 року замінено засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину остаточного основного покарання у виді позбавлення волі, визначеного 20.01.2016 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області за ч.1 ст. 14 ,ч. 2 ст. 187 КК України, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців 7 днів.
Зараховано в строк відбування покарання у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 час його перебування в Коломийській виправній колонії управління ДПтС України в Івано-Франківській області (№41) з 12 грудня 2016 року до моменту набрання цієї ухвалою законної сили (якщо вона не буде скасована чи змінена) з розрахунку, що одному дню такого перебування відповідають 2 (два) дні обмеження волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 28 березня 2015 року за вчинення тяжкого злочину. У зв`язку з проведеними йому судами різних інстанцій перерахунками на підставі ст. 72 КК України 2/3 частини терміну покарання - 11 серпня 2017 року, фактично невідбута частина терміну покарання засудженого ОСОБА_5 станом на 25 вересня 2017 року становить 1 рік 7 місяців 16 днів.
З характеристики від 22.08.2017 року, наданої ДУ «Долинський ВЦ № 118», вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в установах відбування покарань перебуває з 30.03.2015 року.
Під час тримання в УВП №33 м.Чернівці не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошувалось два заохочення правами начальника установи.
З 27.04.2016 року відбував покарання в Коломийській ВК (№41). Був працевлаштований в клубі установи. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались.
20.01.2017 року прибув в Долинський виправний центр (№118). Був працевлаштований на виробництві установи, пізніше з 24.05.2017р. на дільниці МПП «Таля», де працює по даний час. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувалось одне заохочення правами начальника установи.
Суд вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Разом з тим, на думку суду, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ч.1,3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України, дотримання якого засудженим ОСОБА_5 , підтверджується його позитивною характеристикою.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 отримали належну оцінку судом при винесенні ухвали про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на строк 02 роки 06 місяців 7 днів обмеження волі.
З часу прийняття такого рішення пройшов нетривалий строк, під час якого засуджений ОСОБА_5 отримав тільки одне заохочення.
Окрім цього, невідбута частина покарання з урахуванням перерахунку відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, становить 1 рік 7 місяців 16 днів. Тому наявність, в конкретному випадку, лише формально-юридичних підстав, не свідчить про виправлення засудженого та не надає йому право на беззаперечне умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Наявність у засудженого батьків: ОСОБА_7 , 1949 р.н. та ОСОБА_8 1946 р.н., які потребують догляду та допомоги, не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки , як встановлено в судовому засіданні у вказаних осіб є ще чотири повнолітні дочки, які також згідно Закону зобов"язані піклуватись про батьків.
Таким чином, дані про особу засудженого та вищеописані обставини не дають суду достатніх підстав дійти до переконання, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
А тому, враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд вважає, що клопотання ДУ "Долинський ВЦ №118", яке погоджено з спостережною комісією Долинської РДА про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 є передчасним та таким що не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, ст.81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Відмовити у задоволенні спільного клопотання адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр № 118» та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: