пр. № 1-кп/759/1069/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001696 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища, одруженого, не судимого, працюючого інспектором по безпеці праці Управління праці та соціального захисту населення Святошинської Київської міської державної адміністрації у м. Києві;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 27.02.2017 приблизно о 10 год. 20 хв., знаходячись в під їзді буд. АДРЕСА_3 , вчинив опір працівникам правовохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків при наступних обставинах.

Так, 27.02.2017 о 10 год. старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського управління поліції майор поліції ОСОБА_6 , виконуючи свої службові обов`язки отримав повідомлення від тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу поліції №1 (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського управління поліції, розташованого по вул. Чорнобильській, 13-Б в м. Києві майора поліції ОСОБА_7 , про те, що потерпіла по кримінальному провадженню відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001446 від 19.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , 1982 р.н., з участю якої було заплановано проведення слідчої дії на 10 годину в приміщенні Святошинського УП ГУНП України в м. Києві за адресою : м. Київ, пр-кт Перемоги, 109, з`явитись до слідчого не може, оскільки невідомі особи вибивають вхідні двері та не дають можливості вийти з помешкання. Оскільки дане помешкання, а саме квартира АДРЕСА_4 , знаходиться на обслуговуваній території та співробітники вищевказаного підрозділу здійснюють оперативне супроводження зазначеного кримінального провадження, та слідчим в порядку ст. 40 КПК України було надано доручення на забезпечення явки потерпілої, було прийнято рішення прослідувати до вказаного помешкання з метою перевірки отриманої інформації.

Приблизно о 10 год. 19 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , прибули до будинку АДРЕСА_3 та зайшли до під`їзду, направившись до ліфтової кабіни. Водночас вони звернули увагу на раніше їм незнайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які стояли під стіною праворуч та ніби когось очікували. Дані чоловіки викликали підозру, оскільки вони могли бути саме тими особами про яких повідомляла ОСОБА_8 , інших сторонніх громадян в під`їзді не було, тому саме вони могли очікувати потерпілу з подальшим перешкоджанням прибуття її для участі у проведення слідчій дії до Святошинського УП ГУ НП України в м.Києві.

На підставі п. 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», від 07.11.2015 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було прийнято рішення перевірити у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 документи, що посвідчують їх особи. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , представившись співробітниками поліції, показали свої службові посвідчення та висловили вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу. На законну вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_5 почав поводити себе агресивно та висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою, брутально намагаючись принизити, як працівника правоохоронного органу та людину, відмовившись виконати законну вимогу. Розуміючи, що ситуація загострюється, ОСОБА_7 зателефонував черговому та дав вказівку викликати працівників патрульної поліції, поряд з цим враховуючи той факт, що ОСОБА_5 мав значні фізичні переваги - міцну, кремезну статуру та явні ознаки зайняттям певних видів спорту, напрямку тяжкої атлетики. Після того, як ОСОБА_5 , почувши, про виклик наряду патрульної поліції, почав поводити себе ще більш агресивніше, та намагався здійснювати спроби вийти з під`їзду, штовхаючи при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в цей момент перешкоджали йому це зробити. Тому ОСОБА_7 схопив ОСОБА_10 за ліву руку та намагався стримувати останнього. В свою чергу, враховуючи агресивну поведінку ОСОБА_5 та його дії, ОСОБА_6 , діючи на підставі п. 11 ч. 4 ст. 42 «Поліцейські заходи примусу» закону України «Про Національну поліцію» від 07.11.2015 року, дістав з кобури пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими снарядами несмертельної дії, та утримуючи у своєї правій руці голосно попередив про можливість його застосування. Однак ОСОБА_5 на вимогу та законні дії працівників поліції, не відреагував та продовжив рух в бік ОСОБА_6 , щоб вийти з під`їзду. Після цього ОСОБА_6 зробив попереджувальний постріл в повітря. Тоді ОСОБА_5 , підскочив до ОСОБА_6 та почав наносити йому удари кулаками в область голови та тулуба, та наніс при цьому близько 5 ударів та притиснув у кутку спричинивши фізичний біль та тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 503/Е від 07.04.2017 року, у вигляді : «Закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синця у правій вилично-щічній ділянці з садном у виличній ділянці, крововиливу на слизовій верхньої губи в проекції 1-4 зубів справа з переходом на червону кайму та на шкіру; 4 садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції середніх третин 3-ї та 4-ї п`ясної кістки, на тильній поверхні п`ясно-фалангового суглобу 3 пальця правої кисті. Які відповідно п.п. 4.6 та 2.3.3 «Правил», закрита черепно-мозкова травма, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Вказані тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В свою чергу ОСОБА_6 , щоб припинити протиправні дії ОСОБА_5 , здійснив постірл в сторону ОСОБА_5 . Однак, після цього останній продовжив чинити опір та гамагався відштовхнути ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від себе та втекти з під`їзду. Але в цей момент прибули співробітники патрульної поліції, які допомогли затримати ОСОБА_5 , затосувавши при цьому засіб обмеження рухомості-кайданки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, пояснивши, що дійсно 27.02.2017 приблизно о 10 год. 20 хв., знаходячись в під`їзді буд. АДРЕСА_3 , вчинив опір працівникам поліції-раніше невідомим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вимагали від нього документів для перевірки. Він висловився на їх адресу нецензурною лайкою, відмовившись надати документи. При цьому, один із працівників поліції ОСОБА_7 викликав працівників патурльної поліції та він намагався вийти з під`їзду, штовхаючи при цьому вказаних працівників поліції, які йому перешкоджали. ОСОБА_7 схопив його за руку, він вдарив іншого працівника поліції ОСОБА_6 в голову та по тулубу, але був зупинений тим, що ОСОБА_6 вистрілив в нього по тулубу. Після цього був затриманий. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання цією особою покладених на нього службових обов`язків, щодо охорони громадського порядку, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Злочини, передбачені як ч. 2 ст. 342 КК України, так і ч. 2 ст. 345 КК України згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який офіційно працює, не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується виключно позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжували б покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинені злочини у виді штрафу за ч. 2 ст. 342 КК України та у виді обмеження волі за ч. 2 ст. 345 КК України, а остаточне покарання слід призначити за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України. При цьому слід застосувати ст. 75 КК України, і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов в справі не заявлявся.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.;

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: