Єдиний унікальний № 500/3546/16-к
Провадження № 1-кп/500/75/18
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
29 березня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002106 від 21.08.2015 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

29.03.2012 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на строк 1 рік;

17.10.2013 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

21.01.2014 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 510 грн,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 лютого 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 квітня 2018 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від явок в суд у зв`язку з чим надавався дозвіл на його затримання та в подальшому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просять змінити його на більш м`який.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від явок в суд, до нього неодноразово застосовувався привід, але обвинувачений був відсутній за місцем проживання у зв`язку з чим був наданий дозвіл на його затримання та був в подальшому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів під час розгляду судом відносно нього кримінального провадження. Тому, враховуючи вищевикладені обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання на шістдесят днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді утримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 25 травня 2018 року.

Ухвала припиняє свою дію 25 травня 2018 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя