Провадження № 1-кп/161/166/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 січня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001704 від 12.04.2017, який надійшов до суду 31.07.2017 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду 28.04.2007 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 10 квітня 2017 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні роздягальні, що знаходиться на третьому поверсі «Палацу культури», що по вул.Б.Хмельницького, 1 у м.Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з правого карману куртки неповнолітнього ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace 3» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1976 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місця і часу, зазначених в обвинувальному акті, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace 3» належний потерпілому ОСОБА_6 , вартість якого не заперечив. При цьому, ствердив, що мобільний телефон викрав не з куртки ОСОБА_7 , а зі стільця. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати його. В ході судового розгляду заявив клопотання про застосування амністії відносно нього, просив звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 підтвердив факт викрадення належного йому мобільного телефону, вартість та найменування якого зазначені в обвинувальному акті. Претензій до обвинуваченого не має, збитки відшкодовано, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні як свідок неповнолітній ОСОБА_7 показав, що дійсно 10 квітня 2017 року, близько 19 години 00 хвилин, в приміщенні роздягальні на третьому поверсі «Палацу культури», у нього був викрадений мобільний телефон, який він попередньо залишив у кишені своєї куртки. При цьому, на місці події він бачив ОСОБА_4 .

Окрім того, винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України стверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.05.2017 з оформленими фототаблицями, з якого вбачається, що неповнолітній свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка перебувала в «Палаці культури» у місці Луцьку поблизу роздягальні;

- протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.04.2017, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , повідомив орган досудового розслідування про викрадення належного йому мобільного телефону;

- відповіддю генерального директора ПТ «Донкредит» ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_4 звертався у вказану установу з приводу закладу мобільного телефону марки «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

- довідкою ПП ОСОБА_9 про вартість викраденого майна;

Із врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, всі обставини справи та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за тяжкі умисні корисливі злочини, відбував реальну міру покарання, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, вчинив злочин, що відносяться до категорії середньої тяжкості, вину визнав частково, відшкодував завдані збитки, на утриманні має неповнолітню дитину, не працює, потерпілий при призначенні покарання поклався на розсуд суду, а тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом він має дитину, якій не виповнилося 18 років ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), щодо якої не позбавлений батьківських прав, при цьому перешкод для застосування амністії судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий