Справа № 185/693/18
Провадження № 1-кп/185/282/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 19 січня 2018 року за № 0000209 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13 листопада 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 06 січня 2018 року, о 17 годині 10 хвилин, перебував біля приміщення аптеки «Руан», що розташована по вул. Сташкова, 1 м. Павлограда Дніпропетровської області, де в зазначений час помітив, як до приміщення аптеки на велосипеді марки «Минск», темно-синього кольору, під`їхав ОСОБА_4 , та без будь-яких замків залишив вказаний велосипед біля вхідних дверей аптеки, після чого зайшов до приміщення аптеки.

В цей же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення велосипеду марки «Минск», темно-синього кольору, який належав ОСОБА_4 .

Реалізуючи зазначений злочинний умисел ОСОБА_5 , того ж дня, о 17 годині 12 хв. підійшов до вищевказаного велосипеду, де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, від приміщення зазначеного магазину таємно, повторно викрав велосипед марки «Минск», який належить ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 2037 грн.

Після чого ОСОБА_5 з місця злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,заявив про щире каяття та дав показання про те, що він дійсно, 06 січня 2018 року, о 17 годині 10 хв., перебував біля приміщення аптеки «Руан», що розташована по вул. Сташкова, 1 м. Павлограда Дніпропетровської області, де помітив, як до приміщення аптеки на велосипеді марки «Минск», темно-синього кольору, під`їхав ОСОБА_4 . Останній без будь-яких замків залишив вказаний велосипед біля вхідних дверей аптеки та увійшов до приміщення. В цей час він підійшов до вищевказаного велосипеду та таємно викрав його.

В подальшому він продав викрадений велосипед сторонній особі, але згодом, повідомив правоохоронні органи про місце знаходження велосипеда, який був вилучений дільничним інспектором поліції та зі слів останнього повернутий потерпілому

Зазначив, що він повністю згоден з висновками судово-товарознавчої експертизи згідно якої, він спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 2037 грн. 00 коп.

Додав, що щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що зафіксовані кримінальним провадженням та викладені у обвинувальному акті.

Разом з тим зауважив, що викрадений у нього велосипед не був повернутий йому а ні слідчим, як це зазначено у матеріалах справи, а ні дільничним інспектором поліції, який під час спілкування повідомив його, що злочин розкритий, винний встановлений, але викрадений злочинцем велосипед працівникам поліції відшукати не вдалося.

Додав, що розписка, яка надана йому на ознайомлення прокурором про, начебто, отримання на зберігання речового доказу, а саме, викраденого у нього велосипеда «Минск» сфальшована, а підпис у розписці про отримання ним від правоохоронного органу власної речі йому не належить.

Крім того, заява, про небажання приймати участь у розгляді судом цього кримінального провадження та відсутність претензій до обвинуваченого, яка складена та подана до канцелярії суду від його імені також є сфальшованою. Зазначену заяву він не складав, не підписував, та до суду не подавав.

Із зазначеного питання він має намір звернутися до правоохоронного органу із заявою про вчинення посадового злочину працівниками поліції.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати свідків, які не з`явилися в судове засідання, немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілого, кожного окремо, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши потерпілому та обвинуваченому ОСОБА_5 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, кожного окремо, в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що пред`являється ОСОБА_5 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого та потерпілого з приводу пред`явленого обвинувачення мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, підлягає покаранню за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, яке було вчинено в період іспитового строку, призначеного ОСОБА_5 за попереднім вироком суду.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому, активно співпрацював з досудовим та судовим слідством у справі.

Обтяжуючі обставини у справі відсутні.

Наведені обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчинення злочину, вартість викраденого майна, свідчать про стійку злочинну направленість поведінки обвинуваченого, а тому суд приходить до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 має бути засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

13 листопада 2017 року ОСОБА_5 був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.

Відтак, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків.

Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 грн. 00 коп..

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до зазначеного покарання частини покарання, у вигляді двох років трьох місяців позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_5 за попереднім вироком суду від 13 листопада 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити не змінним у вигляді домашнього арешту.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_5 обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 /триста/ гривень. 00 коп.

Речові докази:

- CD диск з відеозаписом з камери відео спостереження, що належить Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області та розташована на стовпі, який перебуває навпроти гуртожитку по вул. Сташкова, 1 м. Павлограда за 06.01.2018 рік зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_6 .