Справа № 643/4447/15-к
Номер провадження 1-кп/643/265/17
УХВАЛА

08.09.2017 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , за ч.2,,3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_7 , за ч.2,3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_8 за ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_9 за ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 18 ч.2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_10 за ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 317, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_11 за ч.2 ст. 307 КК України,
ОСОБА_12 за ч.2 ст. 307 КК України,
В провадженні Московського районного суду м.Харкова з 21.09.2016 року перебуває вказане кримінальне провадження.
08.09.2017 року, під час підготовчого судового засідання головуючим у справі - суддею ОСОБА_1 заявлено самовідвід з тих підстав, що із одним з обвинувачених у справі, - ОСОБА_9 він підтримував дружні стосунки під час навчання в школі, що може викликати певні сумніви у його неупередженості та безсторонності під час розгляду справи.
Прокурор проти задоволення заяви про самовідвід не заперечував.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, які проти задовлення заяви про самовідвід не заперечували, дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
Перелік обставин, за наявності яких слідчий суддя, судді, присяжний підлягають відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Пуллар проти Сполученого Королівства, Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Ферантелі та Сантанжело проти Італії Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Кастілло Альгар проти Іспанії Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.
Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.
Разом з тим, враховуючи, що розгляд кримінального провадженні по суті не розпочатий, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, які не висловлювали заперечень проти заявленого самовідводу, з метою забезпечення права обвинувачених на розгляд їх справи незалежним і безстороннім судом та виключення можливості виникнення сумнівів у учасників кримінального провадження щодо неупередженості та об`єктивності головуючого судді, які можуть призвести до затягування розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе задовольнити заявлений головуючим у справі самовідвід.
Керуючись ст. 75,76, 81, 369-372 КПК України,
Заяву головуючого у справі - судді ОСОБА_1 про самовідвід - задовольнити
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий - ОСОБА_1
Судді:
ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 .