Справа № 404/5666/17
Номер провадження 1-кс/404/1769/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому матеріали скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє як захисник в інтересах свого підзахисного-підозрюваного ОСОБА_6 , про його незаконне затримання і необхідність негайного звільнення підозрюваного з під варти, який утримувався в ізоляторі тимчасового тримання Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2017 року в Кіровський районний суд міста Кіровограда звернувся зі скаргою адвокат ОСОБА_5 , який діє як захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про незаконність затримання і необхідність негайного звільнення підозрюваного з під варти, який утримувався в ізоляторі тимчасового тримання Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області.

В судовому засіданні захисник вимоги скарги підтримав, наголошує, що в протоколі про затримання підозрюваного час фактичного затримання не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 був затриманий одразу після вчинення дій, в яких він підозрюється у кримінальному провадженні 0001194, тобто 10.09.2017 року о 22:40 год. ОСОБА_6 погодився з доводами захисника.

Слідчий з прокурором заперечили проти задоволення скарги, пославшись на її необґрунтованість та безпідставність.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу позбавлену свободи, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. (ч. 3 ст. 206 КПК України).

Зі змісту поданої скарги та долучених до неї матеріалів вбачається, що 11 вересня 2017 року, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчим Кіровоградського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, у зв`язку з розпочатим досудовим розслідуванням по означеному кримінальному провадженню, був оформлений чинний протокол затримання ОСОБА_6 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину з попередньою кваліфікацією за п.1 ч.2 ст.115 КК України. На момент розгляду скарги про незаконність затримання,

службова особа поліції має у наявності такий протокол затримання підозрюваного, в якому зазначений період затримання особи, який триває до теперішнього часу. Таким чином, існує чинний, належний і допустимий документ, який спростовує припущення захисника і його підзахисного про відсутність чи недоведеність інших правових підстав, у зв`язку з якими особа, затримана і тимчасово позбавлена свободи.

12.09.2017 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Тобто, відсутні передумови для правозастосування положень ст.206 КПК України, якими врегульовані загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, що оскарженню на досудовому провадженні підлягають:

- бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

- рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

- рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

- рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

- рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

- рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

- рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

- рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженими під час досудового розслідування є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Захисник хибно тлумачить фактичний зміст положень ст.206 КПК України, якою врегульовано тільки загальні обов`язки слідчого судді щодо основоположних прав особи, тобто такої людини, яка процесуально не пов`язана з проведенням будь-якого досудового розслідування.

У даному випадку існує кримінальне провадження, а ОСОБА_6 має процесуальний статус підозрюваного, тобто у розумінні ч. 3 ст.26 КПК України, правильним буде відмовити у задоволенні скарги.

Підозрюваному та його захиснику роз`яснюється, що вони на стадії досудового розслідування, а саме: під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу вправі безперешкодно реалізувати належне їм право на висловлення сумнівів, заперечень та зауважень на правові підстави, час та обґрунтованість протоколу затримання, а також реалізувати право на апеляційне оскарження постанови слідчого судді про можливе застосування запобіжного заходу-тримання під вартою. Тотожні питання підлягають вирішенню і в порядку ч.2 ст.303 КПК України, згідно якої, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 КПК України.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 , який діє як захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про незаконність затримання і негайне звільнення підозрюваного з під варти, по кримінальному провадженню 0001194, з попередньою кваліфікацією за п.1 ч. 2 ст.115 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1