г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2590/17
Номер провадження 1-кп/213/365/17
В И Р О К
Іменем України
30 жовтня 2017 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0001159 від 02.09.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 22.04.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст.71 КК України частково приєднано вирок суду від 13.08.2012 року, до відбуття визначено строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 04.02.2015 року Синельниковським районним судом Дніпропетровської області із застосуванням ст.82 КК Ураїни замінено невідбутий термін 1 рік 5 місяців 2 дня позбавлення волі на обмеження волі, звільнений 24.07.2015 року згідно ухвали Самарського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2015 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяці 4 дні, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст. 358 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , приблизно на початку серпня 2017 року, знаходячись поблизу будинку №28 по вул. Недєліна в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, знайшов пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 видане Пенсійним фондом України 04.09.2012 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 при цьому у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на підроблення вказаного пенсійного посвідчення, тобто іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою протиправного використання у власних цілях, а саме для безкоштовного проїзду у громадському транспорті. Після чого, ОСОБА_3 привласнив знайдене ним пенсійне посвідчення, з метою його підробки та подальшого його використання та, знаходячись у себе вдома, за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , діючи умисно, вклеїв на пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 видане Пенсійним фондом України 04.09.2012 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поверх полімерної плівки свою фотокартку, таким чином підробив офіційний документ з метою подальшого використання.

Згідно висновку експерта № 30/2.1,2.3/2356 від 14.09.2017 року на пенсійному посвідченні № серії НОМЕР_2 мало місце вклеювання фотокартки поверх полімерної плівки, якою вкритий бланк посвідчення, інших змін первинного змісту в документі не виявлено.

02.09.2017 року приблизно о 08:40 годині ОСОБА_3 знаходився біля будинку №22 по вул. Гірників, в Інгулецькому районі, м. Кривого Рогу, з метою використання підробленого пенсійного посвідчення, про підробку якого останньому було достовірно відомо, під час складання адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 178 КУпАП, де реалізуючи свій злочинний умисел, з метою звільнення від обов`язку нести адміністративну відповідальність, пред`явив співробітнику поліції підроблене пенсійне посвідчення№ НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 видане Пенсійним фондом України 04.09.2012 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому, згідно висновку експерта № 30/2.1,2.3/2356 від 14.09.2017 року, мало місце вклеювання фотокартки поверх полімерної плівки, якою вкритий бланк посвідчення, інших змін первинного змісту в документі не виявлено, та таким чином, ОСОБА_3 використав завідомо підроблений ним документ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів. Пояснив, що має освіту 8 класів, професію не здобув, офіційно працевлаштуватись не може, постійно шукає роботу і при можливості підробляє де вдається, на отримані від цього гроші утримує себе. Проживає сам, утриманців не має. Злочин вчинив для того, щоб користуватись пенсійним посвідченням на громадському транспорті, не сплачуючи за проїзд. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358 КК України за ознаками підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, особу винного, який є не одруженим, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо - скарг на нього не надходило (а.с.38), на обліку у лікаря психіатра не перебував і не перебуває, з серпня 2000 року перебував під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в березні 2014 року через виїзд (а.с.36), раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості (а.с.33-35). При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Окрім того, суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високій, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також, як високий. При цьому на думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставина, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.71 КК України. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

При цьому, суд, із врахуванням тяжкості злочину, особи винного ОСОБА_3 та пом`якшуючих і обтяжуючих обставин справи, на підставі ст. 75 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку. Разом з цим, в силу вимог п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок, в силу вимог п.п.2, ч.2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, по сукупності злочинів, остаточно, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: пенсійне посвідчення НОМЕР_2 від 04.09.2012 року на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження (а.с.20,21) залишити в матеріалах кримінального провадження №0001159.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи №30/2.1, 2.3/2356 від 14.09.2017 року в розмірі 742 грн. 20 коп.

Матеріали кримінального провадження №0001159 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/2590/17, пр. №1-кп/213/365/17.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .