Провадження №1-кп/761/735/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0014147 від 07.11.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, студент 3-го курсу НПУ ім.Богомольця, не одруженого, працюючого барменом ТОВ «Альянс-2008», утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

07 листопада 2016 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебував біля дитячого майданчика, розташованого поряд з будинком № 5, що по вул. Шпака в м. Києві.

В цей час ОСОБА_3 побачив на дитячому майданчику раніше незнайомих неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та вирішив здійснити напад на останніх з метою заволодіти їх речами, які вони мали при собі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 підійшов до раніше незнайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_3 дістав заздалегідь заготовлений предмет, а саме газоболонний пістолет моделі «МР-654К», калібру 4,5 мм, № НОМЕР_1 , який мав при собі. Після чого ОСОБА_3 приклав газобалонний пістолет моделі «МР-654К», калібру 4,5 мм, № НОМЕР_1 , до ноги ОСОБА_7 , та наказав останньому, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 віддати йому цінні речі, які вони мали при собі.

_

В свою чергу, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сприйняли погрозу зброєю з боку ОСОБА_3 , як можливість її застосування у випадку протидії чи невиконання його вимог, а тому, усвідомлюючи загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_3 віддав мобільний телефон марки «Nokia», який належить ОСОБА_8 , який для потерпілого матеріальної цінності не має, у свою чергу ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_3 віддав свій мобільний телефон марки «iPhone 4S», ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 2100 грн., в корпусі темного кольору, в якому перебувала картка мобільного оператору «Лайф», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої грошові кошти були відсутні.

В подальшому ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_3 віддав банківську карту «ПриватБанк», яка матеріальної цінності для нього не має. Після цього оглянувши мобільний телефон марки «Нокіа», що належить ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , сприйнявши для себе його малозначність, повернув його ОСОБА_7 .

А всього ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 2100 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 вчинивши напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, заволодів чужим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився чужим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 187 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру матеріальниї шкоди, яка ніким не оспорюється, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав суду показання про те, що дійсно він у 07 листопада 2016 року вночі проходив по вул.Шпака м.Києві, де побачив раніше незнайомих йому потерпілих. Підійшов до них з пістолетом і пригрозив ним, щоб останні віддали йому наявне у них коштовне майно. Після того, як у одного з потерпілих забрав мобільний телефон, залишив місце події, а на наступний день його було затримано працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся, вказав на те, що відшкодував матеріальну шкоду потерпілому у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала напад (розбій).

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який працює офіційно та навчається, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений та утриманців не має, за місцем проживання характеризується позитивно.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 , слід визнати щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

У зв*язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його молодого віку, стану здоров`я, способу життя та сукупності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість його виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з винної особи на користь держави, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Судові витрати на проведення судових криміналістичної та товарознавчої експертиз, на загальну суму 1 583 (одна тисяча п*ятсот вісімдесят три) гривні 28 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «iPhone 4S», ІМЕІ: НОМЕР_2 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 08.11.2016 року залишити у володінні потерпілого ОСОБА_9 .

Речовий доказ: предмет ззовні схожий на пістолет, приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 08.11.2016 року та переданий на зберігання до камери схову Шевченківськоьго УП ГУ Нп в м.Києві знищити.

Речовий доказ: батарею живлення від мобільного телефону марки «Нокіа», приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 09.11.2016 року залишити у володінні потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1