печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003309, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2017, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Василівка, Запорізької області, громадянина України, маючого базову вищу освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10.07.2017 приблизно о 15 год. 45 хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину «Сільпо», що на мінус першому поверсі ТРЦ «Гулівер» за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А. Знаходячись у приміщенні вказаного вище магазину, ОСОБА_4 оглянув виставлений для продажу товар, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого, з корисливих мотивів, перебуваючи біля стелажів з цукерками, взяв з полиці цукерки «Snickers mini» вагою 0,986 кг., артикул 665182, вартістю 200 грн. 55 коп. та Roshen «Ko-ko Choco White» вагою 1,09 кг., артикул 563259, вартістю 178 грн. 43 коп., загальною вартістю 378 грн. 98 коп., що належать ТОВ «Сільпо-Фуд», та заховав вказаний товар у свою сумку чорного кольору та направився на вихід з вищевказаного магазину «Сільпо» через каси. Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як після виходу з приміщення вказаного магазину, після перетину антикрадіжкових рамок був зупинений та затриманий працівниками охорони вказаного вище магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та надав показання, в яких підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Не оспорював кількості та вартості майна, на викрадення якого було вчинено замах, кваліфікації його діянь. ОСОБА_4 зазначив, що усвідомив наслідки своїх дій, щиро розкаявся у скоєному, обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки.

Обвинувачений вважав недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого ним діяння. Розуміє, що в такому випадку буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються, показання обвинуваченого є повними, логічними, відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, за встановлених судом обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як закінчений замах як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання ним винуватості, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

В якості обставин, що характеризують особу ОСОБА_4 , суд враховує, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується формально позитивно, маю базову вищу освіту, не працює, не перебуває на обліку нарколога, психіатра, не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Враховуючи викладені дані про особу винного, конкретні обставини справи, відсутність фактично спричиненої злочином шкоди, оскільки викрадене майно повернуто потерпілій особі, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу у мінімальних межах ч.1 ст. 185 КК України.

На переконання суду таке покарання буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Речові докази: цукерки, передані на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» - залишити потерпілому за належністю; СD-диск зберігати при матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1