Провадження: № 1-кп/484/334/17
Справа: № 484/3272/17
Вирок
19.10.2017 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, по спеціальності «агроном», працює торгівельним представником « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
08.07.2013 близько 09:50 год. він, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлу пору доби та в умовах необмежної видимості й оглядовості по крайній правій смузі руху сухої асфальтованої проїзної частини дороги, що призначена для руху в одному напрямку, по вул. Грушевського в м. Первомайськ, Миколаївської області, зі сторони мосту через р. П. Буг в напрямку центру міста, наближаючись до зупинки громадського транспорту, яка була розташована справа по ходу його руху, зі швидкістю більше 65,6 км/год., тобто з перевищенням допустимої швидкості в межах населеного пункту, чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України.
В цей же час, у порушення вимог п.4.7, п.4.14 «а» та «г» Правил дорожнього руху України, на проїзну частину дороги поза пішохідним переходом вийшла пішохід ОСОБА_5 (пізніше змінила прізвище на ОСОБА_6 ), яка переходила вул. Грушевського поблизу зупинки громадського транспорту (неподалік магазину «Ізюмінка») справа-наліво по ходу руху автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .
Під час наближення автомобіля марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до лінії руху пішохода ОСОБА_3 грубо та умисно порушив вимоги пунктів 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: керуючи транспортним засобом, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, яка полягала у виході пішохода на проїзну частину дороги, та після виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити (оскільки видимість та оглядовість з місця водія не була обмежена), вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ).
Умисно порушуючи зазначені вище Правила дорожнього руху України, ОСОБА_3 передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, проте легковажно розраховував на відвернення цих наслідків, застосувавши екстрене гальмування та невиправданий в даній ситуації маневр об`їзду пішохода з лівої сторони, але цим уникнути небажаних наслідків не зміг та передньою лівою частиною свого автомобіля (між фарою та номерним знаком) допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), яка переходила проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу та майже завершила цей перехід. Фактично ОСОБА_3 мав можливість уникнути наїзду на пішохода у разі вчасного зменшення швидкості та застосування екстреного гальмування в межах смуги свого руху, тобто при умові незмінного бічного інтервалу при подальшому русі з моменту виникнення небезпеки для руху.
Згідно з висновком експерта (судово-медичної експертизи) № 648-М від 31.10.2013 у ОСОБА_5 виявлено: перелом потиличної кістки, забій головного мозку, перелом лівої сідлової кістки, синець лівого стегна. Дані тілесні ушкодження могли виникнути у строк та при обставинах, вказаних в постанові, при взаємодії з тупими твердими предметами і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.
Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу №2/135 від 26.07.2013: «на момент огляду ходова частина автомобіля «ВАЗ-2101» д.н. НОМЕР_1 знаходилась в технічно несправному, але працездатному стані, рульове керування та робоча гальмівна система знаходились в працездатному стані та не мали технічних несправностей. Технічна несправність ходової частини автомобіля «ВАЗ-2101» д.н. НОМЕР_2 , а саме, невідповідність п.31.4.5 (г) ПДР України виникла до ДТП внаслідок несвоєчасного технічного обслуговування транспортного засобу водієм».
Згідно з висновком судової інженерно-транспортної (трасологічної) експертизи №4/80 від 08.08.2013: «автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактував з тілом пішохода лівою передньою частиною між фарою та номерним знаком».
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №29 від 09.02.2017: «мінімальна величина швидкості руху автомобіля ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 до початку руху транспортного засобу в загальмованому стані складає більше 65,6 км/год.».
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №517 від 14.08.2017: «у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху та з метою уникнення наїзду на пішохода, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.4 та п.12.3 ПДР України. Проведеним дослідженням встановлено, що водій автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. Дослідженням встановлено, що в діях водія автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , маються невідповідності вимогам п.12.4 та п.12.3 Правил дорожнього руху України. При цьому встановлено, що невідповідність вимогам п.12.4 ПДР України не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП, а невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. Згідно результатів розрахунків, наведених в дослідницькій частині даного висновку, було встановлено, що при всіх варіантах вихідних даних водій автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість, шляхом застосування прямолінійного гальмування, запобігти наїзду на пішохода. Проведеним дослідженням було встановлено, що в даному випадку, з технічної точки зору, вказана технічна несправність ходової частини автомобіля ВАЗ-2101 д.н. НОМЕР_1 не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП…Оцінка дій пішохода не потребує спеціальних пізнань в області автотехніки, у зв`язку з чим може бути здійснена органами слідства (суду) самостійно у відповідності з вимогами розділу 4 «Права та обов`язки пішоходів» Правил дорожнього руху України».
Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю у предявленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не оспорював. Цивільний позов прокурора сплаив у повному обсязі. У вчиненому розкаявся. Просив засосувати до нього Закон України «Про амністію», оскільки має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження.
Потерпіла до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.
Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював, тому судом не досліджувались докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні висновками експертиз, а саме: транспортно трасо логічної експертизи №4/80; судової експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №29; та судової експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №517.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання,на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та відшкодування збитків.
Обставин, що обтяжують його покаранні судом не виявлено.
Заявлений прокурором цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь держави в особі Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні Миколаївської області витрат на лікування потерпілої в сумі 2430.54 грн. задоволенню не підлягає, оскільки обвинувачений сплатив дану суму збитків, що підтверджується квитанцією від 12.10.2017 року 1015-5917-6241-3671.
Питання щодо речових доказів і документів, наданих сторонами кримінального провадження суду, слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати, які складаються з оплати за проведення експертиз, на підставі ст. 124-126 КПК України слід покласти на обвинуваченого в тій частині, в якій вони мають доказове значення щодо вини обвинуваченого та з врахуванням наявності документів, які підтверджують вартість експертиз.
Враховуючи вище наведене, характер скоєного злочину та особу винного, тяжкість вчиненого злочину та враховуючи майновий стан винного, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції статті за якою він обвинувачується, із застосуванням ст.. 75 КК України.
Згідно з ч.2 ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" , установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії , що усуває застосування покарання за вчинене діяння , суд , за доведеності вини особи , постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2016 році" , звільняються від відбування покарання особи , які не позбавлені батьківських прав , які на день набрання чинності цим Законом мають дітей , яким не виповнилося 18 років і які вчинили умисний злочин середньої тяжкості. Внаслідок викладеного суд вважає, що до підсудного необхідно застосувати ст. 1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2016 році".
Керуючись ст.ст. 373 , 374 КПК України , суд
ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1.2 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ в Миколаївській області за проведення транспортно трасологічної експертизи №4/80 від 08.08.2013 року в сумі 940.80 грн; судової експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №29 від 09.02.2017 року в сумі 703.68 грн; та судової експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №517 від 14.08.2017 року в сумі 1237 грн.
В задоволенні цивільного позову прокурора відмовити.
Речовий доказ автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 який повернуто власнику ОСОБА_3 залишити останньому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: