н/п 1-кп/640/883/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнєберезово, Шебекинського району, Бєлгородської області, Російської Федерації, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою не працюючого не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, без реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, -
в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
встановив:
06.09.2017, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на території пляжу знайшов, а таким чином придбав, 12 металевих патронів та 3 металевих предмети, зовні схожих на протитанкові снаряди, які у подальшому, усвідомлюючи, що це бойові припаси, носив при собі в пакеті без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту (за піною металу).
Після цього, 06.09.2017, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на носіння бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи відсутність передбаченого законом дозволу на такі дії, носив вказані металеві предмети в пакеті, тим самим приховуючи, з метою подальшого збуту, однак знаходячись на вул. Чернишевського, 39 у м. Харків, ОСОБА_5 був зупинений співробітниками правоохоронних органів.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
До суду в підготовчому судовому засіданні надана угода від 25 вересня 2017 року про визнання винуватості, укладена між сторонами кримінального провадження прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю його захисника, за змістом якої вони погодились, що обвинувачений беззастережно визнає вину та погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином . Шкода не спричинена.
У судовому засіданні обвинувачений винуватим у вчиненні злочину визнав, підтвердив, що угоду про визнання винуватості він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор та захисник також просили затвердити угоду.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, передбаченої ч.1 ст. 263 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого, в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, характеризується задовільно, має захворювання.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, із покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених ч.1, ч.2 ст. 76 КК України .
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
Угоду про визнання винуватості між прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину передбаченому ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням на строк 1 рік .
У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1