Справа № 544/203/18
№ пров.1-кп/544/51/2018
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
іменем України
06 березня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт із угодою про примирення в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000040 від 07.02.2018, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, тимчасово не працюючого, утриманців не має, військовозобов`язаного, такого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділення Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто підозру про те, що він на початку грудня 2017 року, у вечірній час, проходячи по вул. Європейська м. Пирятин Полтавської області поблизу перехрестя з вул. Перемоги, побачив ОСОБА_5 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння спав на узбіччі. Скориставшись безпораднім станом ОСОБА_3 ОСОБА_5 з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно викрав з кишені останнього мобільний телефон Nokia 2760, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 1402/4 від 14.02.2018 з урахуванням ступеню зносу 218,70 грн, та сім карту МТС вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 1402/4 від 14.02.2018 з урахуванням ступеню зносу 33,95 грн, заподіявши протиправними діями потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 252,65 грн.

Після скоєння крадіжки з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 21 лютого 2018 року була укладена угода про примирення.

Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана учиненням обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), відшкодована потерпілому ОСОБА_5 у повному обсязі.
Виходячи з викладеного, у відповідності до ст. 65 КК України сторони узгодили, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням з призначенням іспитового строку.
Потерпілий ОСОБА_5 просив угоду затвердити та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.
У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), відповідає змісту обвинувального акта.

Кримінальне правопорушення (злочин), учинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Суд також упевнився, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільний позов заявлено не було.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.02.2018 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон Nokia 2760, що належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.
Оскільки обвинуваченим у повному обсязі відшкодовано матеріальну шкоду завдану потерпілому ОСОБА_5 , то у застосуванні арешту потреба відпала, суд вважає за можливе скасувати арешт.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справ "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 21 лютого 2018 року в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 07 лютого 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.02.2018 на майно, для забезпечення шкоди завданої злочином, що належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон Nokia 2760.

Речові докази по справі: мобільний телефон Nokia 2760 та сім карта мобільного оператора «МТС», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: