Cправа №359/9508/17
Провадження №1-в/359/77/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника БВК №119 ОСОБА_4 ,

за участю засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні Бориспільської виправної колонії №119 у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, засудженого вироком Святошин-ського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року за ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2017 року період часу з 21 травня 2014 року по 18 січня 2017 року був зарахований в строк відбування пока-рання,

встановив:
В листопаді 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що станом на 7 вересня 2017 року, тобто на день набрання чин-ності Законом України «Про амністію у 2016 році», він вже відбув половину строку приз-наченого йому покарання. Крім того, він досяг пенсійного віку. На цій підставі ОСОБА_5 просить суд звільнити його від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні.

Прокурор ОСОБА_3 заперечує проти задоволення клопотання. В обґрунтуван-ня своїх заперечень він посилається на те, що ОСОБА_5 засуджений за умисне вбивство, а отже відповідно до п. «е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до нього не застосовується амністія.

Представник БВК №119 ОСОБА_4 запречує проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального процесу, а також дослідивши пись-мові докази, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких під-став.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від від-бування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не по-в`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуд-жені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Згідно з п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покаранню підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що, дійсно, станом на 7 вересня 2017 року, тобто на день набрання чин-ності Законом України «Про амністію у 2016 році», засуджений вже відбув половину строку призначеного йому покарання та досяг пенсійного віку.

Однак, відповідно до п. «е» ст.9 цього ж Закону амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, яких засуджено за умисне вбивство (стаття 115 КК України).
Як вбачається з копії вироку Святошинського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 8 років. Вказана обставина виключає застосування амністії до нього.

З огляду на суд вважає, що підстави для застосування амністії до ОСОБА_5 та звільнення його від подальшого відбування покарання відсутні.

Керуючись ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.372, ч.2 ст.376 КПК України суд

ухвалив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1