Справа № 464/8054/17
пр.№ 1-кс/464/2218/17
У Х В А Л А
08 грудня 2017 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :
слідчий ОСОБА_3 звернулась із клопотання про накладення арешту на право відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . В обгрунтування клопотання покликається на те, що 07.12.2017 року під час несення служби командиром роти № 3 батальйону № 2 УПП у м.Львові ОСОБА_4 , приблизно о 00.05. годи по вул. Сихівська у м.Львові за порушення ПДР України було зупинено автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 . Водій та пасажир автомобіля поводили себе підозріло та були з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Під час поверхневого огляду ОСОБА_5 , було виявлено поліетиленовий згорток в якому містилась подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження та поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, у ОСОБА_6 два поліетиленові пакети в яких містилась порошкоподібна речовина білого кольору. Враховуючи те, що автомобіль «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 можливо є предметом та засобом вчинення кримінального правопорушення просить клопотання задоволити.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із долучений до клопотання документів, наркотичні засоби було виявлено безпосередньо під час поверхневого огляду у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а не в автомобілі «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 . Відтак, такий не є ні речовим доказом, ні знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що відсутні правові підстави для накладення арешту на автомобіль, а тому в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
в задоволенні клопотання клопотання старшого слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1