Справа №705/4608/17
1-кп/705/392/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2018 року місто Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, непрацюючого, раніше несудимого, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 грудня 2017 року судове провадження було передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6
28 грудня 2017 року під час підготовчого судового засідання у справі прокурором було заявлено відвід головуючому у справі судді ОСОБА_6
9 січня 2018 року ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 відвід, заявлений судді ОСОБА_6 , був задоволений.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 року судове провадження було передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 .
У зв`язку із закінченням у судді ОСОБА_7 6 лютого 2018 року терміну відрядження в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, судове провадження, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2018 року, було передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , яким 21 лютого 2018 року справу прийнято до свого провадження і призначене підготовче судове засідання на 14 березня 2018 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважав, що на підставі обвинувального акта можливо призначити судовий розгляд, так як обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, угода з обвинуваченим не укладалась, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акта прокурору відсутні. На запитання головуючого прокурор уточнив, що належність прокурора та судді, які зазначені у обвинуваченні, до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, визначено згідно примітки до статті 368 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 погодились з думкою прокурора.
Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, прийшов до висновку, що при складанні обвинувального акта були допущені порушення вимог статті 291 КПК України, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
У відповідності до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: …5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;….
Обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, виходячи зі змісту диспозиції ч.2 ст.369-2 КК України, а також містить посилання на частину статті закону України про кримінальну відповідальність із зазначенням положення, яке не у повній мірі узгоджується з диспозицією такої частини статті.
Згідно сформульованого у обвинувальному акті обвинувачення, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи на посаді оперуповноваженого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, в порушення вимог статті 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію», безпосередніх службових обов`язків, діючи умисно з корисливих мотивів, в період з травня 2017 року по 27 вересня 2017 року, під час особистих зустрічей з ОСОБА_8 у м. Умань Черкаської області, запропонував останньому надати йому в якості неправомірної вигоди для себе та третьої особи - прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області, тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, грошові кошти в сумі 5 тис. доларів США за здійснення ним ( ОСОБА_3 ), впливу на прокурора щодо здійснення у подальшому, ним прокурором, впливу на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_6 , яка є головуючим по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , щодо вирішення питання про призначення йому ( ОСОБА_8 ) покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі.
Також у обвинуваченні вказано, що у подальшому, 27.09.2017 близько 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, прийняв пропозицію від громадянина ОСОБА_8 на отримання ним наступного дня, тобто 28.09.2017 неправомірної вигоди в розмірі 4 тис. доларів США та 6 срібних монет, обумовлена вартість яких складала 1200 доларів США, з яких для себе в розмірі 200 доларів США та третьої особи - прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в розмірі 5 тис. доларів США, тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_3 , попередньо домовившись з ним про зустріч, за здійснення ним, прокурором, впливу на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_6 , яка також не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі, згідно попередніх домовленостей.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.369-2 КК України як прийняття пропозиції отримати неправомірну вигоду для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Частина 2 статті 369-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вимоги для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.
Диспозиція частини 2 статті 369-2 КК України не містить у собі такого формулювання як «прийняття пропозиції отримати неправомірну вигоду».
Крім того, з пред`явленого обвинувачення вбачається, що саме ОСОБА_3 були вчинені активні дії, які полягали в тому, що він запропонував ОСОБА_8 надати йому неправомірну вигоду, після чого така пропозиція прозвучала зі сторони ОСОБА_8 .
Тобто, зміст сформульованого обвинувачення не відповідає кваліфікації дій обвинуваченого, так як ОСОБА_3 не прийняв пропозицію про одержання неправомірної вимоги, а сам запропонував надати йому таку неправомірну вигоду, після чого прийняв пропозицію.
Крім того, у обвинуваченні відсутні посилання на те, на підставі якої норми Закону прокурор ОСОБА_9 являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави, хоча така ознака являється обов`язковою для кваліфікації за ст.369-2 КК України. Стаття 369-2 КК України містить примітку, в якій визначено, яким саме Законом визначаються особи як такі, що уповноважені на виконання функцій держави, для застосування саме при кваліфікацій дій за ст.369-2 КК України. Проте, у обвинуваченні не вказано, які норми Закону, визначені у примітці до статті, слід застосувати.
Посилання прокурора у підготовчому судовому засіданні на те, що визначення осіб, уповноважених на виконання функцій держави, надано у примітці до статті 368 КК України, безпідставне, так як у примітці до статті 368 КК України визначено поняття службових осіб, а не осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а також наведено чіткий перелік статей КК України, до яких така примітка застосовується. У такому переліку відсутня стаття 369-2 КК України.
Також, у обвинуваченні наявне посилання на обіцянку вплинути на суддю, яка і повинна була прийняти рішення відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, проте у обвинуваченні взагалі не вказано, чи являється така суддя особою, що уповноважена на виконання функцій держави, і, відповідно не зазначено, згідно якої норми Закону суддя віднесена до осіб, уповноважених на виконання функцій держави.
Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 вчиняв злочинні дії, перебуваючи на посаді оперуповноваженого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, в порушення вимог статті 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію», безпосередніх службових обов`язків. У зв`язку з чим незрозуміло, чому дії ОСОБА_3 не кваліфіковані за статтями КК України, які передбачають відповідальність за вчинення протиправних дій службовими особами, а кваліфіковано за ч.2 ст.369-2 КК України, яка передбачає наявність суб`єкта приватної особи, яка фактично є посередником у зловживанні впливом.
Відповідно до вимог статті 337 КПК України розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Суд вважає, що таким чином сформульоване обвинувачення, являється невизначеним і тому незрозумілим, що призведе до неможливості, в разі призначення справи до судового розгляду, проведення такого судового розгляду.
В даному випадку суд бере до уваги положення статті 348 КПК України, згідно якої після початку судового розгляду і після оголошення обвинувачення головуючий роз`яснює обвинуваченому суть обвинувачення і запитує чи зрозуміло воно йому. Вимоги вказаної статті не зможуть бути виконані у тому разі, якщо обвинувачення незрозуміле суду. Крім того, суд буде позбавлений можливості визначитись з обсягом доказів, які необхідно дослідити, так як при невизначеності обвинувачення неможливо встановити, які саме докази будуть стосуватись такого обвинувачення.
Враховуючи наявність порушень КПК України, допущених при складанні обвинувального акта, він підлягає поверненню прокурору, яким був складений, для приведення обвинувального акта у відповідність з вимогами КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291,314 КПК України , суд
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1