Справа № 171/1953/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017 р. за № 0000935 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Ленінське, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, дітей на утриманні не має, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід якому не обирався, раніше судимого:

21.12.2004 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.3, 187 ч.3, ст. 121 ч.2, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.10.2017р. до суду з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно з угодою про примирення від 30.10.2017 р. сторони дійшли згоди про те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Між сторонами досягнуто згоду на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України у вигляді 1 року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. Покласти на ОСОБА_4 відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про примирення та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 просять затвердити вказану угоду про примирення, прокурор не заперечує проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 23.07.2017 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по проїзній частині вул. Б. Хмельницького в с. Грушівка Апостолівського району Дніпропетровської області від перехрестя вул. Б. Хмельницького вул. Кірова, в напрямку перехрестя вул. Садова вул. Б. Хмельницького.

Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини та при наближені до вищевказаного перехрестя, водій ОСОБА_7 побачив нерухомий мотоцикл МТ-10, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Але, при зближенні транспортних засобів, ОСОБА_4 , керуючи мотоциклом, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, раптово розпочав рух мотоциклу, через що, на вищезазначеному перехресті стало зіткнення з передньою частиною мотоциклу з правою передньою бічною частиною автомобілю.

Таким чином ОСОБА_4 грубо порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України: в якому зазначено, що «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що не буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Не виконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , призвело до даної дорожньої транспортної пригоди.

В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру мотоциклу МТ-10, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 було заподіяно об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: забійна рана у потиличній області волосистої частини голови по центру; закритий перелом лівої ключиці у середній її третині, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), не виключно за умов дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку судово-медичного експерта № 165 від 30.10.2017 р., дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні/21 добу (загоєння кісткової тканини перевищує 21 добу).

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/998 від 24.10.2017 року:

1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_7 повинен був діяти згідно вимог м. 12.3 Правил дорожнього руху.

2. В умовах місця події, водій автомобілю «ВАЗ 2106» ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з мотоциклом МТ-10.

3. При заданих механізмах пригоди, дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, однак дані невідповідності не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.

4. У даній дорожній обстановці водій мотоциклу МТ-10 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

5. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія мотоцикла МТ-10 ОСОБА_4 визначалась виконанням вимог п.10.1 ПДР України і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

6. При заданому механізмові події, дії водія мотоцикла МТ-10 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього рух, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається в скоєному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання ним своєї вини є цілком виправданим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, згідно з ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, тому укладання угоди між потерпілим та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.1, 3 ст. 469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст. 471 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, в тому числі в частині узгодженого покарання, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується посередньо.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави за правилами ч.2 статті 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 30 жовтня 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угодою про примирення покарання за даною статтею у вигляді 1 року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. Покласти на ОСОБА_4 відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/998 від 24.10.2017 року в сумі 790 грн. 96 коп. (одержувач платежу: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області; номер рахунку: 0004; МФО 805012, , найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області; призначення платежу: за експертизу № 6/10.1-998 від 24.10.2017 року).

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1