АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001213 від 30.11.2017 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.12.2017р. щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання заступника начальника СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03год. 30 хв. 29 січня 2017 року.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість злочину, в якому ОСОБА_8 підозрюється, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, а також доведеність наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України та прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки слідчим доведено, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати зазначену ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що органом досудового розслідування не надано суду доказів того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що прокурором в судовому засіданні Кримінальне провадження №11-сс/794/307/17 Слідчий суддя: ОСОБА_10
Категорія: ч.2ст.286КК України Доповідач: ОСОБА_1

районного суду не було доведено наявність обставин, які вказують на недостатність застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст.177КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не було враховано те, що підозрюваний раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину, в справі відсутні докази негативної репутації підозрюваного, ОСОБА_8 готовий відшкодувати моральну і матеріальну шкоду, , а тому вважає, що є всі підстави для обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора, який просив ухвалу районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_8 у вчиненні необережного, закінченого, тяжкого кримінального правопорушення, в результаті якого настала смерть людини, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а в матеріалах справи є достатньо доказів для його обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Із врахуванням вищенаведеного та вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_8 , саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання у апеляції на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Що стосується посилань апелянта на те, що ні в ухвалі слідчого судді, ні в клопотанні слідчого не зроблено посилання на докази, які підтверджують наявність ризиків, передбачених в ст.177 КПК України, на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, який відноситься до тяжкого кримінального правопорушення. Даний злочин ним було скоєно на автомобілі з іноземною реєстрацією, в стані алкогольного сп`яніння з порушенням відразу декількох пунктів Правил дорожнього руху України, а саме: п.п. 1.5, 2.9 «а», 12.3. Відразу після здійснення наїзду на пішохода, не дивлячись на те, що особи, які перебували з ним в автомобілі просили його зупинитись, останній не зупинився, не надав потерпілому ніякої допомоги. Свідкам, які перебували з ним в автомобілі наказав нікому нічого не розповідати. Після цього, побачивши, що автомобіль отримав механічні ушкодження, зняв з нього номерні знаки та залишив у лісі в сусідньому селі. Потім поїхав на КПП «Порубне», що біля кордону з Румунією, де його було затримано працівниками поліції.

Більше того, як вбачається із протоколу допиту неповнолітнього ОСОБА_11 в якості свідка, останній показав, що після наїзду на пішоходу до поліції не пішов, оскільки був наляканий погрозами ОСОБА_12 . Також, свідки по даній справі, які перебували з підозрюваним в автомобілі під час наїзду на пішохода, є односельчани ОСОБА_8 .
Вищевказані обставини слідчим суддею було враховано і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище докази, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутності правових підстав для скасування судового рішення.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки не суперечать правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, на які посилається апелянт.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 422 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.12.2017р. про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13 Струбіцька