ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6.09.2017 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/9197/17 щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на станції Бєзрічна Олов`янинського району Читінської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження в.о. директора ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» ОСОБА_7 № 957-п від 31.10.2012 ОСОБА_8 призначено на посаду начальника зміни відділу контролю на авіаційну безпеку служби авіаційної безпеки Центрального аеропорту Одеса.

Відповідно до положення про службу авіаційної безпеки № 05-09 від 09.07.2015 служба авіаційної безпеки ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» є самостійним структурним підрозділом ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», який створюється та ліквідується за наказом директора.

У своїй діяльності служба авіаційної безпеки ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» керується вимогами та положеннями, викладеними у: Конституції України, Повітряному кодексі України, Законі України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації», Законі України «Про транспорт», наказів Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації «Про затвердження Положення про службу авіаційної безпеки авіаційного суб`єкта» від 15.03.2005 року № 188; указах Президента України та відомчих нормативних та організаційно-розпорядчих документах Міністерства інфраструктури України, Державної авіаційної служби України, статуті ТОВ «МА «Одеса», міжнародних документах, що ратифіковані Україною, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації (ІКАО), Європейської конференції цивільної авіації (ЄКЦА) з питань забезпечення авіаційної безпеки та безпеки польотів міжнародної цивільної авіації.

Головними завданнями служби авіаційної безпеки ТОВ «Міжнародний аеропорт» «Одеса» є організація та проведення контролю на безпеку членів екіпажу повітряних суден, пасажирів, їх ручної поклажі, багажу, вантажу та бортових припасів, у т. ч. бортового харчування, кур`єрських і поштових відправлень, осіб та транспортних засобів.

Крім того, служба авіаційної безпеки ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» при виконанні своїх функцій тісно взаємодіє зі службами та підрозділами ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» і КП «Міжнародний аеропорт «Одеса», органів внутрішніх справ в аеропорту «Одеса» та підрозділами митного, прикордонного та інших державних видів контролю, підрозділом Служби безпеки України в аеропорту «Одеса», Управлінням державної охорони України, в частині що їх стосується.

Відповідно до вищевказаного положення служба авіаційної безпеки, проводить контроль на безпеку членів екіпажів повітряних суден, пасажирів, їх ручної поклажі, багажу, вантажу, кур`єрських і поштових, відправлень та бортових припасів, у тому числі бортового харчування, використовуючи при цьому технічні засоби контролю на безпеку, фізичний огляд та особистий контроль з метою виявлення предметів і речовин, заборонених до перевезення повітряним судном згідно з технологією, затвердженою керівником суб`єкта авіаційної діяльності відповідно до Інструкції з організації та здійснення контролюю на безпеку в аеропортах України.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами корупційних правопорушень є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно- правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» організаційно- розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Відповідно до ст. 81 Цивільного кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Тобто, ОСОБА_8 , будучи суб`єктом корупційного правопорушення, всупереч вищевказаному положенню та законодавчим актам України, 25.04.2017, як начальник зміни відділу контролю на авіабезпеці служби авіаційної безпеки Центрального аеропорту «Одеса» встановив, що у пасажира ОСОБА_9 , який прибув до Одеського аеропорту з метою здійснення посадки на літак рейсу у напрямку Республіки Туреччина у ручній покладі наявні одна пляшка горілки, три пляшки віскі та вісім банок червоної ікри, які останній хотів подарувати своєму знайомому, який мешкає у Турецькій республіці.

В ході проходження реєстрації на рейс та під час здійснення огляду ручної покладі ОСОБА_9 , працівниками авіаційної безпеки було запропоновано пройти до окремого приміщення служби авіаційної безпеки аеропорту, пояснюючи це необхідністю проведення детального огляду наявної у нього ручної покладі,

В цей час до службового приміщення також зайшов начальник зміни відділу контролю за авіаційною безпекою служби авіаційної безпеки аеропорт «Одеса» ОСОБА_8 , та пояснів ОСОБА_9 , що у нього знаходяться заборонені до вивезення в ручній покладі предмети, а саме: одна пляшка горілки, три пляшки виски та вісім банок червоної ікри.

У ході розмови, у ОСОБА_8 виник злочинний намір на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди. Він повідомив ОСОБА_10 про те, що зазначені предмети повіни бути поміщенні до багажного відділення та одночасно запропонував, у разі передачі йому грошових коштів у сумі 700 гривень він дозволить ОСОБА_9 перевезення зазначених речей у ручної покладі в салоні літака, який прямував до Республіки Туреччина.

Усвідомлюючи подальше псування багажу, ОСОБА_9 погодився на незаконну вимогу ОСОБА_8 та передав останньому грошові кошти в сумі 700 (сімсот) гривень в якості неправомірної вигоди.

Надалі, ОСОБА_8 після отримання від ОСОБА_9 вказаної суми грошей, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою намагання уникнення передбаченої законодавством України відповідальності і не бажання бути викритим у своїй злочинній діяльності, передав зазначені грошові кошти інспектору відділу контролю на авіабезпеці служби авіаційної безпеки Центрального аеропорту «Одеса» ОСОБА_11 , яка не була обізнана про джерело походження цих коштів.

Після передачі неправомірної вигоди ОСОБА_8 був затриманий співробітниками Управління СБ України в Одеській області. В ході огляду місця події ОСОБА_11 добровільно видала грошові кошти у сумі 700 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст.368 ч.1 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав покази, які співвідносяться з обставинами вчинення злочину, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст.368 ч.1 КК України за ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням службового становища.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, враховує дані, які позитивно характеризують обвинуваченого.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу з призначенням додаткового покарання.
З урахуванням положень ст. 96-2 п.4 КК України, які визначають, що спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику ( ОСОБА_9 ), суд вважає неможливим призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді спецконфіскації.
Питання подальшого зберігання речових доказів суд вирішує у відповідністю з положеннями ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 17 000 гривень, з позбавленням права обіймати організаційно - адміністративні посади строком 1 рік без спеціальної конфіскації.

Речові докази, визнані постановою слідчого від 13.06.2017, зберігати в матеріалах провадження, крім банкнот в сумі 700 гривень, які підлягають поверненню за належністю ОСОБА_9 .

Судові витрати у сумі 6932 гривні 80 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_12