Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-4853ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що захисником не дотримано вимог пунктів 1, 4 ч. 2, ч. 4 ст. 427 КПК, відповідно до яких: у касаційній скарзі зазначаються найменування суду касаційної інстанції та обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Так, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить найменування суду касаційної інстанції відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК, а також до неї не додано усіх оформлених належним чином документів, що підтверджують повноваження захисника відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 50 КПК.

Крім того, посилаючись на ч. 1 ст. 438 КПК, як на підстави для зміни оскаржуваних судових рішень, захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наводить обґрунтування їх незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК із урахуванням положень статей 5, 370, 374, 404, 412, 413, 414, 419 цього Кодексу і статей 12, 50, 65-67, 70, 72, 115, 263 КК у їх взаємозв`язку, не зазначає у чому конкретно полягають ці порушення та яким чином вони вплинули чи могли вплинути на законність чи обґрунтованість оскаржуваних судових рішень. Також він не зазначає, у чому виявляється явна несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 115 і ч. 1

ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 12 років і 3 роки відповідно та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК у виді позбавлення волі на строк 12 років; чому призначене покарання є надто суворим із огляду на його вид і розмір.
Крім того, захисник не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 і встановити десятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3