печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.06.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000155, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2016, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого оператором термоз`єднань в ПП «Золоте руно», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Указом Президента України №607/2014 від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1595-VIІ від 22.07.2014 року, відповідно до ст.ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20; 112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року оголошено проведення часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

На виконання Указу Президента України та визначених завдань військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 22.08.2014 з урахуванням стану здоров`я та інших даних здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу під час мобілізації та направлено для її проходження до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 окрема гвардійська механізована АДРЕСА_2 ).

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 105 від 22.08.2014 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду номера обслуги зенітного артилерійського взводу 5 механізованого батальйону.

Згідно ст. 24 ч. 1 п. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року з 22.08.2014 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 122 від 09.09.2014 солдата ОСОБА_5 направлено на лікування до Головного військово-клінічного госпіталю у м. Київ, де він перебував до 25.11.2014 з діагнозом ситуаційно зумовлені реакції на фоні епізодичного вживання алкоголю з виходом в одужання.

26.11.2014 солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також вимог ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, вирішив не з`являтися вчасно на службу без поважних причин.

Реалізуючи свій злочинний умисел солдат ОСОБА_5 , маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до місця проходження служби та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 26.11.2014 о 09:00, умисно без поважних причин не з`явився на службу та став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця проходження служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління.

02.06.2016 о 17:45 солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Київського гарнізону ( АДРЕСА_3 ) і заявив про себе.

15.06.2016 органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

20.06.2017 між між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , якому надані права процесуального керівника у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до статей 468, 469, 472 КПК України, яку сторони подали суду в судовому засіданні та просили затвердити.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Вищевказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Також сторони погодили звільнення ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначили, що сторонами остаточно узгоджені істотні обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, міра покарання.

Судом роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, надходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як визначено ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання, зі звяльненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов в провадженні не заявлявся, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 20.06.2017, укладену між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, і призначити узгоджене стронами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1