Справа № 520/2545/18
Провадження № 1-кс/520/757/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні за № 0000512 від 06.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особі Одеської регіональної філії державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовили та видали у 2013 році на замовлення ОСОБА_5 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , до якої внесли завідомо неправдиві відомості про фактичні межі даної земельної ділянки.

У 2004 році ОСОБА_6 почав приватизувати вище вказану частину будинку із земельною ділянкою, на території якого знаходиться частина будинку, разом з ділянкою, необхідною для його обслуговування. ОСОБА_6 звернувся в організацію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка в той момент перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , з метою проведення геодезичних робіт, з метою розробки технічної документації, необхідної для подальшої приватизації зазначеної земельної ділянки.
Після цього, на належній ОСОБА_6 дільниці почали проводити геодезичні роботи, в результаті чого була підготовлена ??технічна документація, на підставі якої було підготовлено рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про передачу йому в приватну власність земельної ділянки площею 0, 0271 га.
ОСОБА_6 порівнявши кордони, зазначені в технічній документації з фактичними межами сусідньої ділянки, виявив невідповідність, яка виразилась у тому, що межі сусідньої ділянки захопили частину його землі. З метою відновлення кордонів і подальшої приватизації ОСОБА_6 звернувся до Київського районного суду м. Одеси.
В рамках розгляду цивільної справи РФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було доручено проведення топографо-геодезичних робіт, з облаштуванням постійних граничних знаків між належною ОСОБА_6 земельною ділянкою, а також ділянкою ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , відповідно до координат, відповідно до державної геодезичної мережі, а також визначити межі та площу його земельної ділянки, на підставі правовстановлюючих документів, з урахуванням державних актів на право власності суміжних користувачів. Робота була проведена інженером ОСОБА_8 , на замовлення №10 / 08-00052, №10 / 08-00055 від 29.07.2010 року.
За результатами проведеної роботи було встановлено що площа належної ОСОБА_6 земельної ділянки за державним актом становить 271 кв. м., а за фактом становить 246 кв. м., тобто, різниця становить 25 кв. м. Так само, в результаті роботи було встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_5 на 12 кв. м. більше ніж повинна бути відповідно до державного акта, а ділянка сім`ї ОСОБА_9 на 13 кв. м. перевищує площу їх ділянок за державним актом.

Виходячи з вище зазначеного, у 2011 році ОСОБА_5 звернулася в « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за договором №№10 / 08-00055 від 29.07.2010 року з метою отримання нового топографо-геодезичного звіту. В результаті проведеної роботи у ОСОБА_5 з`явився новий топографо-геодезичний звіт, згідно якого невідповідностей, які були вказані в попередньому звіті вже немає, з на підставі цього звіту вона спробувала зареєструвати земельну ділянку, на що державний реєстратор їй відмовив, мотивуючи відмову тим, що в межах її земельної ділянки знаходиться частина іншої ділянки, належної ОСОБА_6 .
З матеріалів кримінального провадження та з допиту свідка ОСОБА_5 вбачається, що вона з 1998 року є власником земельної ділянки площею 328 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , також я є власником частини житлового будинку у розмірі 73/100 частин з 1989 року, який розташований на вищевказаної земельної ділянки. Підтвердженням цього факту є Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії 1V-ОД № 051149, виданий 28.12.1998 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1611 від 28.12.1998 року.

Згідно договору довічного утримання від 05.06.2003 року ОСОБА_10 передала у власність ОСОБА_6 належні їй 27/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 605 кв. м. Даний договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 . Це свідчить по те, що не визначено площу земельної ділянки, яку було передано згідно укладеного правочину ОСОБА_6 , вона у договорі довічного утримання не визначена. ОСОБА_6 за договором довічного утримання від 05.06.2003 року було передано 27/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і відповідно площа переданої у користування земельної ділянки, від загальної площі всієї земельної ділянки 605 кв. м. становить 163 кв. м, таким чином у фактичному користуванні ОСОБА_6 з 2003 року і до цього часу знаходиться земельна ділянка значно більшою площею, чим він отримав у користування пропорційно частки 27/100 за договором довічного утримання від 05.06.2003 року.

З метою отримання в оренду частини земельної ділянки площею 114 кв. м, яка залишилась у її користуванні без оформлення документів після проведеної у 1998 році приватизації більшої частини земельної ділянки у розмірі 328 кв. м., вона звернулась із заявою до Одеського міського голови.

Але із листа від 08.12.2015 року за № 01-26/Р-34-1355/н першого заступника ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_12 , вона дізналась, що на частину належної її земельної ділянки претендує ОСОБА_6 , що нібито запитувана нею земельна ділянка входить до орієнтованих меж земельної ділянки, дозвіл на відведення якої отримав ОСОБА_6 згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.12.2014 року №6027-V1.

У рішенні ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.12.2014 року №6027-V1 не вказана площа земельної ділянки, а наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 20.01.2016 року її було ознайомлено із Технічною документацією ОСОБА_6 , на яку він посилається, як на підтвердження сформування земельної ділянки, встановлення меж, та розрахунку площі земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність шляхом приватизації, і яка набито стала підставою для внесення у Державний земельний кадастр даних про земельну ділянку з присвоєнням цієї земельній ділянки по АДРЕСА_1 площею 271 кв. м кадастрового номеру. Після ознайомлення з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, виготовлену приватним підприємством « ОСОБА_13 » 04.10.2004 року, вважаю її такою, що виготовлена з порушенням чинного законодавства. Отже під час виготовлення зазначеної технічної документації ПП « ОСОБА_13 » були допущені порушення вимог діючого законодавства, передбачених п. п. «г» і «д» ст.56 Закону України «Про землеустрій», а саме кадастрова зйомка було проведена без погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами в порушення вимог ст.198 Земельного кодексу України, згідно вимог якої погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами являється обов`язковим при кадастровій зйомці, за результатами якої в свою чергу згідно вимог п. «г» ст.56 Закону України «Про землеустрій» виготовляються матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, і акт прийому-передачі межових знаків на зберігання не виготовлявся. У матеріалах технічної документації знаходиться технічний паспорт, який був наданий при виконанні технічної кадастрової документації, з датою 25.07.2003 року, а зміст його відноситься до технічного паспорту 1997 року ( площа земельної ділянки вказана 605 кв. м, та відображена інша конфігурація ділянки). Тобто, ОСОБА_6 не виготовив відповідаю чого дійсності технічного паспорту після смерті ОСОБА_10 , а надав технічний паспорт ОСОБА_10 станом на 02.04.2003 року. В матеріалах КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_1 значиться земельна ділянка 605 кв. м, але це не відповідає дійсності, оскільки фактичний розмір ділянки складає 569 кв. м (605 кв.м.-36 кв. м.), і у ділянки зовсім інша конфігурація. Отже ПП « ОСОБА_13 » не звернуло увагу на цю невідповідність, а також організації які складали для ОСОБА_6 технічну кадастрову документацію та топографічний план керувались технічним паспортом КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » 2003 року та визначили площу ділянки ОСОБА_6 у неіснуючому розмірі 271 кв.м.

ОСОБА_6 у якості правовстановлюючого документу на нерухомість та земельну ділянку по АДРЕСА_1 надався Договір довічного утримання від 05.06.2003 року та технічний паспорт на 27/100 житлового будинку за вказаною адресою, виготовлений станом на 22.04.2003 року, але який містіть недостовірну інформацію щодо розміру загальної площі землі та її конфігурації, і стан об`єкта нерухомості перенесений у Технічний паспорт відповідає попередньому стану на 1997 рік.

Слідчий звертається з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, обґрунтовуючи клопотання тим, що матеріали інвентаризаційної справи по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 , як самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані для притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які причетні до можливого вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення та як доказ їх причетності до скоєного злочину. Вказане клопотання слідчий просить розглядати без виклику осіб, у володінні яких такі відомості знаходяться.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, разом з тим від слідчого та прокурора надійшли заяви, в яких останні просили розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів здійснювати за їх відсутності.

Таким чином, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, враховуючи наявність заяв прокурора та слідчого про розгляд клопотання за їх відсутності, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів.

Слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість доводів слідчого та прокурора в частині того, що матеріали інвентаризаційної справи домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути використані в якості доказів в рамках кримінального провадження на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню в рамках кримінального провадження.

Таким чином викладене свідчить про можливість досягнення мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів, а саме шляхом дослідження оригіналів матеріалів інвентаризаційної справи встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що матеріали інвентаризаційної справи по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 , як самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані для притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які причетні до можливого вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення та як доказ їх причетності до скоєного злочину, в цілях забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, враховуючи обґрунтованість клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання слідчого. З метою запобігання зміні або пошкодження речей та документів, вказане клопотання слід розглянути без виклику осіб, у володіння яких вони знаходяться.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 132, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні за № 0000512 від 06.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України задовольнити.
Зобов`язати посадових осіб комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Одеської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 , надати тимчасовий доступ до наступних документів слідчому СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , з можливістю вилучення належним чином завірених копій всіх наявних документів, які знаходяться в реєстраційній справі по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити співробітників комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Одеської міської ради, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1