Справа № 182/6537/17
Провадження № 1-кс/0182/2191/2017
У Х В А Л А
Іменем України
14.11.2017 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0004470 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександропіль, Солонянського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є депутатом, не є пенсіонером, не є інвалідом, раніше судимого:

17.10.2006 року Нікопольським міським судом за ст. 186 ч. 2 КК України, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

04.06.2007 р. Нікопольським міським судом за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. З КК України, ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

11.02.2010 р. Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 391, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

10.07.2013 р. Нікопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. З, ст. 186 ч. 2, ст.ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;

21.01.2014 р. Нікопольським міськрайонним судом за ст. 186, ч. 2, ст. 70 ч. 4, ст. 71 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненому 11.11.2016 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.2 ст. 186 КК України, яке мотивоване наступним:

23.10.2017 приблизно о 02.00 год. ОСОБА_7 разом з невстановленою слідством особою, знаходилися поблизу магазину «АТБ - Маркет» по вул. Шевченко, 188 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де побачили потерпілого ОСОБА_8 , який рухався по вказаній вулиці. В цей час невстановлена слідством особа запропонувала ОСОБА_4 спільно відкритим шляхом заволодіти майном потерпілого ОСОБА_8 , на що ОСОБА_7 надав свою добровільну згоду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, групою осіб, діючи спільно, з єдиним умислом, прослідкувавши за потерпілим до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , підійшли до ОСОБА_8 , який стояв біля вхідних дверей під`їзду, після чого невстановлена слідством особа кулаком правої руки нанесла удар в область голови потерпілого, від чого останній впав на землю.

Після чого, ОСОБА_7 із кишені штанів потерпілого відкрито заволодів мобільним телефоном «Prestigio Multi Phone» PSP5455, вартістю 2565 грн. 90 коп., який належав потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинили йому збиток на вказану суму, та, утримуючи викрадене майно, з місця злочину втекли разом, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_8

показаннями свідка ОСОБА_9 ;

свідченнями підозрюваного ОСОБА_7 ,

іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що є наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, а саме:

наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів, пов`язаних з відкритим викраденням чужого майна, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також встановлено, що ОСОБА_4 раніше був судимий за вчинення корисливих та тяжких корисливих злочинів, у тому числі ряду злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, проте незважаючи на це знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин за попередньою змовою групою осіб;

ОСОБА_4 офіційно не має сім`ї, міцних соціальних зв`язків в місцях його проживання не має, що зможе спонукати останнього до переховування від органів досудового розслідування, прокурора та суду;

у ОСОБА_4 постійного місця роботи або навчання не має, тому вчинення корисливих злочинів, очевидно, є його шляхом заробітку та існування, тобто останній у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, аналогічні інкримінованому;

ОСОБА_4 до цього раніше був 5 разів судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, та звільнився по відбуттю покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України лише 11.11.2016, і на протязі року знову вчиняє аналогічний злочин, що свідчить про не виправлення підозрюваного, тобто особа, розуміючи, що за вказані діяння йому загрожує покарання у виді позбавлення волі свідомо вчиняє аналогічне кримінальне правопорушення, таким чином вказане свідчить про велику імовірність повторного вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, існує необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.І ст. 177 КПК України;

у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суду та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

ОСОБА_4 не має постійного джерела легальних доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;

у ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, то дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Прокурор у в суді клопотання слідчого підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчого, просили суд застосувати більш м*який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання захисника з наступних підстав.

13.11.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Підозра, оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою.

Частинами 3 та 5 ст. 122 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження, в тому числі, при визначенні запобіжного заходу, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин , на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України без застосування запобіжного заходу не можливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

За думкою суду існують ризики того, що підозрюваний дійсно може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на потерпілого.

Проте, як зазначив слідчий, на теперішній час по провадженню допитані потерпілий та свідки, підозрюваний з`являвся за викликом до слідчого.

Крім того до суду не надано жодних доказів того, що підозрюваний вчиняв тиск на потерпілого чи свідків по даному кримінальному провадженню.

Також ОСОБА_4 зазначив, що має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе запобігти зазначеним ризикам.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176 179, 184, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати постійне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обовязок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали два місяці, рахуючи з 14.11.2017 до 14.01.2018 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1