Справа № 748/701/17 провадження № 11-кп/795/214/2018 Категорія - ч.2 ст. 121 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001448 від 06.12.2016, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2017 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Білоус, Чернігівського району Чернігівської області,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати вирок місцевого суду, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

В апеляційній скарзі прокурор, просив вирок місцевого суду відносно ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за частиною 2 статті 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від

22 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 14901 гривню 51 копійку.

Обвинуваченому ОСОБА_6 залишено запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , постановлено рахувати з часу затримання 14.02.2017.

На підставі частини 5 статті 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 06.12.2016 по 08.12.2016 та з 14.02.2016 по 20.06.2017 у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21.06.2017 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Деснянського районного сулу міста Чернігова від 08.12.2016, скасований.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , вказав, що при оцінці доказів судом першої інстанції не врахована суперечливість показань свідків обвинувачення між собою та дослідженим у судовому засіданні доказами. Жодний із допитаних свідків не вказав, що саме ним потерпілому були нанесені тілесні ушкодження, які призвели до його смерті. Показання свідків направлені на уникнення ними відповідальності, оскільки всі учасники події знаходились у нетверезому стані і жоден з них не пам`ятає, хто наносив удари потерпілому. Зазначив, що вина його у даному кримінальному правопорушенні не доведена.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що призначене судом покарання не є достатнім для обвинуваченого ОСОБА_6 який вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, за час слідства та судового розгляду кримінального провадження у суді щиро не розкаявся, не засудив свою поведінку, а навпаки вибудував захисну версію про спричинення потерпілому тілесних ушкоджень іншою особою. Обвинувачений формально задовільно характеризується за місцем проживання, систематично вживає алкогольні напої, сім`ї не має, молодий за віком, працездатний, але ніде не працює.

Судом першої інстанції, встановлено, що 06 грудня 2016 року, в нічний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно руками та ногами наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми органокомплексу шиї: синець шиї, крововилив в м`які тканини шиї, м`язи спини та навколо трахеї, перелом підязикової кістки і щитовидного хряща, закритої травми грудної клітки з крововиливами в м`які тканини грудної клітки і переломами ребер, ран голови та обличчя, синців обличчя, саден лівої нижньої кінцівки, синця та саден лівої верхньої кінцівки, котрі утворилися не менше ніж від одинадцяти травмуючих впливів. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням 06 грудні 2016 року смерті ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, котра підтримала подану прокурором апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, його вина повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового і судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 не заперечував про виникнення 05.12.2016, в вечірній час, в будинку ОСОБА_10 , під час вживання алкогольних напоїв конфлікту між ним та ОСОБА_9 , в ході якого, він наніс потерпілому удари руками в область тулубу і в обличчя, у відповідь, потерпілий його не бив, а тільки відштовхував.

З показань свідка ОСОБА_10 , наданих ним під час розгляду справи в суді першої інстанції, вбачається, що 05.12.2016, приблизно о 23 годині, він був присутній під час конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та бачив, як ОСОБА_6 ногою наніс один удар ОСОБА_9 в область грудей і той впав.

Допитана під час розгляду справи в місцевому суді свідок ОСОБА_11 показала, що 05.12.2016, перебуваючи в будинку її співмешканця, чула, як під час конфлікту, обвинувачений ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 вийти в іншу кімнату поговорити. Коли вони йшли, ОСОБА_6 коліном вдарив потерпілого в спину. Вона зрозуміла, що може бути бійка, злякалася, і вибігла з будинку, а через 20-30 хвилин повернулася і побачила, що потерпілий лежав неподалік від телевізора, на підлозі у другій кімнаті, а ОСОБА_6 сидів над ним з чаркою горілки, і сказав, що ОСОБА_9 «хрипить».

З показань свідка фельдшера ОСОБА_12 , наданих нею під час розгляду справи в суді першої вбачається, що 06.12.2016 до її зателефонував дільничний та повідомив, що вбили чоловіка і попросив прийти до господарства ОСОБА_10 . У будинку вона побачила на підлозі чоловіка, без ознак життя, у якого була розбита голова, обличчя набрякле до невпізнання. Обстановка в будинку була не порушена. Біля дивану валялася якась палиця, схожа на диванну ручку. Підлога була вимита.

Згідно протоколу огляду місця події, фотоілюстрованою таблицею до нього від 06.12.2016, у будинку АДРЕСА_1 , у кімнаті АДРЕСА_3 на підлозі виявлено труп громадянина ОСОБА_9 (Том 1, а.к.п.178-191).

Відповідно до висновку експерта №265 від 29.12.2016, в слідах на наволочці (об.№1), та висновку експерта №266 від 29.12.2016, на перемикачі з телевізора (об.№1), знайдено кров людини. Походження даних слідів крові від потерпілого ОСОБА_13 , експертом не виключається (Том 2, а.к.п.122-125, 127-130).

Згідно висновків експертиз, в слідах на штанах (№268 від 29.12.2016), черевиків (№241-ц від 29.12.2016), на шапці (№267 від 29.12.2016), вилучених згідно протоколу огляду місця події від 06.12.2016, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , виявлено кров людини і походження даних слідів крові від потерпілого ОСОБА_13 не виключається (Том 1, а.к.п.194-200, 231-239, Том 2, а.к.п.89-92, 113-115,117-120).

Відповідно до висновку експерта №238-ц від 28.12.2016, при дослідженні піднігтьового вмісту з рук трупа ОСОБА_13 (об.№1,2) виявлена кров людини, яка може походити від особи (осіб) з групою крові АВ за ізосерологічною системою АВО, яким є сам ОСОБА_14 . Враховуючи групову характеристику крові підозрюваного ОСОБА_6 (група А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В), присутність в об`єктах №1,2 його крові також не виключається лише в якості домішку і при наявності у останнього відповідних тілесних пошкоджень, що могли спричинити кровотечу (Том 2, а.к.п.132-134).

Згідно висновку експерта № 225 (б) від 09.03.2017, на одязі потерпілого ОСОБА_13 , а саме: светрі (об`єкти №№ 1-8), футболці чорного кольору (об`єкти №№9-13), помаранчевій футболці (об`єкти №№14-16) та шкарпетках (об`єкти №№ 17-20) виявлено кров, яка може походити від потерпілого ОСОБА_13 (Том 2, а.к.п.138-148).

Згідно протоколу освідування особи від 06.12.2016, з фотоілюстративною таблицею до нього, в ході зовнішнього огляду кистей рук ОСОБА_6 виявлено почервоніння, тілесних ушкоджень та рани не виявлено (Том 1, а.к.п.203-206).

Відповідно до даних, що містяться в протоколі про результати аудіоконтролю від 19.12.2016, у зафіксованій розмові ОСОБА_6 із співрозмовником в ІТТ ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, обвинувачений ОСОБА_6 розповів про кількість та локалізацію ударів, завданих ним потерпілому ОСОБА_9 .

Згідно протоколів проведених слідчих експериментів від 07.12.2016, із застосуванням відеофіксації, з участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в ході яких, останні розповіли та показали на місці про обставини заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 (Том 2, а.к.п.2-7).

Відповідно до слідчого експерименту від 07.12.2016 із застосуванням відеофіксації, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого, останній розповів та показав як рукою в область лиця він наніс перший удар потерпілому, коли той сидів на кухні за столом, від чого потерпілий впав, а інші 3-4 удари він наніс потерпілому, в іншій кімнаті, рукою у грудну клітку (Том 2, а.к.п.9-11).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1062 від 17.02.2017 смерть ОСОБА_9 настала приблизно за 08-12 годин з моменту початку проведення експертизи, тобто відповідає даті 06.12.2016.

Під час судово-медичної експертизи трупа громадянина ОСОБА_9 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми органокомплексу шиї: синець шиї, крововилив в м`які тканини шиї, спини та навколо трахеї, перелом підязикової кістки і щитовидного хряща; закритої травми грудної клітки з крововиливами в м`які тканини грудної клітки і переломами ребер; а також ран голови та обличчя, синців обличчя, саден лівої нижньої кінцівки, синця та саден лівої верхньої кінцівки. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень утворився від дії тупих предметів, незадовго до настання смерті (що вимірюється часом від десятків хвилин до 3 годин), за ступенем тяжкості, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді політравми утворитись від власної руки не міг та спричинений на протязі короткого проміжку часу (від хвилин до 3 годин), встановити послідовність їх отримання за суто судово-медичними даними не представляється можливим.

Тілесні ушкодження в ділянці голови, грудної клітки, кінцівок, утворились не менш ніж від 12 (дванадцяти) травмуючих впливів.

Під час отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись в різноманітних положеннях, оскільки тілесні ушкодження розташовані в різних анатомічних ділянках тіла.

Тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого утворились від дії тупих предметів, індивідуальні ознаки котрих не відобразились, в тому числі могли утворитись і при нанесенні ударів дерев`яною палицею, ударів кулаками та ногами. Синець обличчя в вилично-скроневій ділянці утворився від дії тупого предмета з видовженою поверхнею.

Комплекс тілесних ушкоджень, що виявлений у громадянина ОСОБА_9 при падінні зі стільця, удару головою об дерев`яну підлогу під час падіння зі стільця утворитись не міг.

Після отримання комплексу тілесних ушкоджень у вигляді політравми потерпілий міг здійснювати обмежений обсяг рухів протягом короткого проміжку часу (від хвилин до 3 годин) до втрати свідомості внаслідок наростання явищ травматичного шоку.

Після отримання всіх вищеописаних тілесних ушкоджень, прогноз щодо життя, при своєчасному наданні медичної допомоги, міг бути більш благо приємним (Том 2, а.к.п.96-103).

Відповідно до висновків судово-психіатричних експертиз № № 20, 21 від 29.12.2016, у ОСОБА_6 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється не простежувалось клінічних ознак психічного захворювання, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, у ОСОБА_6 , не простежується клінічних ознак психічного захворювання, які б перешкоджали його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді по даному кримінальному провадженню. Він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильно свідчення. На теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, в зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане (Том 2, а.к.п.150-153, 155-157).

Зазначені докази були ретельно перевірені судом та обґрунтовано покладені в основу вироку.

Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 121 КК України, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Доводи обвинуваченого про непричетність його до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, не заслуговують на увагу і є такими, що не відповідають зібраним по справі доказам та свідчать про намір обвинуваченого уникнути відповідальності.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, вік потерпілого, наслідки, що настали від злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку в Чернігівському обласному наркологічному диспансері та в Чернігівській психоневрологічній лікарні не перебуває, його сімейний стан, знаходження на утриманні малолітньої дитини, за місцем проживання характеризується формально задовільно, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, і обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу в межах санкції частини статті за інкриміноване кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, доводи прокурора про призначення місцевим судом ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є непереконливими.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2017 року, залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від

22 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4