№ 336/3145/17
пр.1-кп/336/345/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
16.11.2005 року вироком Жовтневого районного судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.09.2006 року по відбуттю строку покарання;
14.05.2008 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 01.11.2011 року по відбуттю строку покарання;
20.08.2013 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
04.11.2013 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 01.03.2017 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 умисно порушив правила адміністративного нагляду, встановленого ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2017 року, а саме: самовільно залишив місце свого проживання АДРЕСА_1 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, пояснивши, що після звільнення з місць позбавлення волі він мешкав у своїх родичів, на реєстрацію у відділ поліції не з`явився, так як вважав, що у нього є для цього двохмісячний строк. У вчиненому розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правільно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, обмешившись допитом обвинуваченого та матеріалів, які характеризують його особу.
Оцінюваючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є доведеною, його дії кваліфікує за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживанняч з метою ухилення від адміністративного нагляду особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_5 визнав вину у повному обсязі, не працює, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується негативно, тому суд призначає йому покаранння у межах санкції ст. 395 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Початок строку відбуття ОСОБА_5 покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконанння.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1