1-кп/357/209/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2018р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 30.11.2017 року від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області у кримінальному провадженні №0004737 від 07.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області, гр. України, освіта вища, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм ПрАТ «КТП 1028», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідент. ном. НОМЕР_1 ,у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
06.09.2017року близько 19 години водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем-сміттєвозом марки "MERCEDES - BENZ ATEGO" д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись неподалік будинку № 53 по вул. Карбишева від вул. Воєводіна в напрямку вул. Льва Толстого в м. Біла Церква Київської області, зупинився на проїзній частині вказаної вулиці, після чого в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України знову розпочав рух керованого ним транспортного засобу з одночасним здійсненням маневру ліворуч, проявив неуважність, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не помітив на проїзній частині малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзду частину дороги справа наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля на дитячому велосипеді та допустив наїзд на останнього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді рани, садна на голові, крововиливів в м`які покрови голови; перелому кісток склепіння та основи черепа, численних ушкоджень оболонок головного мозку, розмізчення головного мозку, перелому кісток носа, розриву лонного симфізу, крововиливу в місці розриву лонного симфізу, синців, саден, ран на тілі та помер на місці пригоди.

Смерть ОСОБА_6 настала від зруйнування голови. Вказані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1,5, 2.3(6), 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро кається у вчиненому, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що повинен був помітити дитину безпосередньо перед автомобілем, яким керував, однак не впевнився в безпеці свого маневру, намагався об`їхати припаркований автомобіль, а тому прийняв ліворуч, після чого відчувши, що на щось наїхав, зупинився. Він повністю примирився з потерпілими, відшкодував завдану його діями шкоду, а тому просить суворо його не карати, застосувати до нього закон України «Про амністію у 2016 році», так як на утриманні має двох малолітніх дітей.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд з врахуванням позиції обвинуваченого прийшов до висновку щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_7 , попереджена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, захиснико обвинуваченого надано суду письмову заяву про відсутність претензій матеріального та морального характера від потерпілої до обвинуваченого, цивільний позов в справі не заявлений, а тому суд, з врахуванням думок учасників справи вважає можливим вирішити справу у відсутність потерпілої.

Допитавши обвинуваченого, заслухавши обвинувальну промову прокурора, яка не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від призначеного покарання згідно закону України «Про Амністію», промову захисника, дослідивши характеризуючі обвинуваченого матеріали справи, суд прийшов до висновку та вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило малолітньому потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив вперше тяжкий злочин з необережності, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких батьківських прав не позбавлений, офіційно працює водієм, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, на обліку в Білоцерківській міській лікарні №4 у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється, повністю відшкодував матеріальні та моральні збитки потерпілій, має на утриманні двох малолітніх дітей наведені обставини суд вважає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зважаючи на позицію потерпілої, суд вважає що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням прав керування транспортними засобами, так як обвинувачений, хоча і працює офіційно водієм, раніше допускав порушення прав дорожнього руху, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП у виді позбавлення прав керування транспортними засобами на 1 рік, тобто допускав раніше свідоме безвідповідальне ставлення до правил дорожнього руху, після чого знову порушив правила дорожнього руху, що спричинило тяжкі наслідки, смерть дитини, вперше вчинив тяжкий злочин з необережності, але своїми поведінкою та ставленням до вчиненого довів, що повністю усвідомив свою винуватість та розкаявся у вчиненому, а тому його особа не становить підвищеної небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, обвинуваченому слід призначити покарання з застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно ст. 1 п.»в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набув чинності, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: … не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами…

У відповідності до стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього Закону покладається на суди. Застосування цього Закону здійснюється щодо: а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням…

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

ОСОБА_4 є особою, який має на утриманні двох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав, вчинив вперше злочин, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином з необережності, тобто не являється особливо тяжким злочином, просить звільнити його від покарання за вчинений злочин, а тому підлягає звільненню від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року.

Речові докази у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування не вбачається.

Судові витрати в сумі 3216, 20 грн. за проведення судових інженерно-технічних експертиз слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 п.»в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням прав керування транспортними засобами на 3 роки.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст.76 ч.1 п. 1,2 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст. 1 п.»в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вчинений злочин.

Судові витрати в сумі 3216, 20 грн. за проведення судових інженерно-технічних експертиз стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, ОСОБА_4 з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1