Справа №336/2000/17
Пр. №1-кп/336/240/2017
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
21 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ; перекладача обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 20.01.2017 року, та №0001320 від 12.10.2016 року,
на підставі обвинувальних актів, складених відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
10.04.2017 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
06.06.2017 року до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Кримінальну справу ухвалою судді від 07.06.2017 року прийнято до провадження судді.
Ухвалою суду від 27.07.2017 року об`єднано зазначені кримінальні провадження в одному, призначено судовий розгляд на підставі обвинувальних актів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , оскільки строк дії запобіжного заходу закінчується 24.09.2017 року. Зауважив, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені раніше, не змінились. Жодний з інших запобіжних заходів не зможе їм запобігти, враховуючи відомості щодо обвинувачених, які не змінилися. Тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 строком на 60 днів із одночасним визначенням застави, оскільки розгляд кримінального провадження триває.
Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вважають, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, враховуючи дані, що характеризують обвинувачених, крім того, зазначені прокурором ризики не підтверджені та не обгрунтовані.
Неявка потерпілого ОСОБА_13 у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання прокурора. Потерпіла ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.
Розглянувши клопотання прокурора, суд вирішує питання про доцільність його продовження у відповідності до глави 18 КПК України. Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").
У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Суд приймає рішення із врахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.07.2017 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , - на 60 днів, - по 24.09.2017 року. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України. Визначено ОСОБА_5 заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_7 - заставу у розмірі 80000,00 грн., та ОСОБА_9 - заставу у розмірі 56000,00 грн.
За результатами розгляду клопотання суд дійшов висновку про актуальність суттєвих ризиків та достатність підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що відповідає ч.1 ст. 197 КПК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 є обвинуваченими за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке віднесено до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України.
ОСОБА_5 засуджений 06.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, вирок за результатами розгляду справи Апеляційним судом м.Києва залишений без змін, тобто на даний час обвинувачений фактично відбуває покарання за вчинення злочину. Обвинувачений до затримання не був працевлаштований, не мав місця проживання, стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної поведінки. Зазначений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не втратив своєї актуальності.
Обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2017 року за вчинення кримінального праповорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік (копія вироку міститься у справі). ОСОБА_7 до затримання не був працевлаштований. Наявність постійного місця проживання до затримання (без відповідної реєстрації) та стійких соціальних зв`язків стороною захисту не доведено, тому ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшується.
Стосовно даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 , судом встановлено, що він раніше не засуджений, працевлаштування до затримання не мав, відповідно, постійне джерело доходів у обвинуваченого відсутнє. ОСОБА_9 не зареєстрований за постійним місцем проживання. Суд дійшов висновку про те, що встановлений під час обрання запобіжного заходу ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшився, наявність відносин із цивільною дружиною не гарантує належну процесуальну поведінку особи в подальшому.
За станом здоров`я обвинувачені можуть утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі. Під час проведення судового засідання від обвинувачених скарг на самопочуття не надійшло.
Суд виходить з того, що продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить можливість особистої участі обвинувачених під час судового провадження кримінального провадження, встановлені судом обставини виключають застосування іншого запобіжного заходу.
Крім того, враховуючи наведені відомості, суд дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачені можуть здійснити спробу переховуватися від суду.
Тому судом визнано за необхідне продовжити подальше утримання обвинувачених під вартою, оскільки встановлені ризики є реальними, виправдовують обмеження волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Так, суд продовжує дію запобіжного заходу у вигляді застави в разі її внесення в розмірі, визначеному в попередній ухвалі суду, встановленому із врахуванням змісту вимог ст.ст. 178, 182 КПК України. Необхідно роз`яснити обвинуваченим їх обов`язки в разі внесення застави. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, слід визначити два місяці з моменту внесення застави. Крім того, необхідно роз`яснити порядок звільнення особи, яка внесла заставу, з-під варти.
Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 336, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - на 60 днів, - з 21 вересня 2017 року по 19 листопада 2017 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України: ОСОБА_5 - заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_7 - заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_9 - заставу у розмірі 56000,00 грн.
Роз`яснити, що застава може бути внесена як кожним обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: рахунок № 1205, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу із зазначенням П.І.Б. обвинуваченого, номера справи, Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у разі внесення кожним з них застави наступні обов`язки: - прибувати до суду, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, за першою вимогою; - повідомляти процесуального прокурора та суд, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави
Роз`яснити, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Запорізького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Запоріжжя та Запорізької області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Запорізького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Запоріжжя та Запорізької області негайно має здійснити розпорядження про звільнення особи з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та головуючого суддю ОСОБА_1 .
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого, який її вніс, з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який її вніс, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали надіслати Запорізькому слідчому ізолятору, вручити сторонам кримінального провадження.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1