29.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/4175/17
Провадження №1-кп/205/527/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 19.05.2017 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000734
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, безробітного, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину: ОСОБА_4 2010 року народження та дитину інваліда І групи, 1996 р.н., раніше не судимого, військово не зобов`язаного, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника

потерпілих - адвоката ОСОБА_9

представника

цивільного відповідача - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 19.05.2017, близько 16 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «NISSAN TIIDA СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 30.03.2010 належить ОСОБА_11 , рухався по вулиці Набережна Заводська в м. Дніпро з боку вул. Павлова у напрямку Кайдацького мосту.

Під час руху між першою та другою смутою для руху, на закругленні дороги 19.05.2017 року близько 16 години 30 хвилин, в районі електроопори №323. розташованої на вул. Набережна Заводська м. Дніпро, водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.1, 12.4 та 12.9(a) Правил дорожнього руху України, здійснював рух швидкістю 120 км/год, яка перевищує допустиму швидкість в населеному пункті (60 км/год), не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху України, виявляючи злочинну самовпевненість та легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля «NISSAN TIIDA СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у стані заносу виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення правою бічною частиною керованого ним автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля «LEXUS RX 400Н», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався по проїжджій частині вул. Набережна Заводська м. Дніпро у зустрічному напрямку руху у крайній лівій смузі для руху.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.1, 12.4 та 12.9 (а) Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12,7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих Правил»

Порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події, в результаті якої:

- водію автомобіля «LEXUS RХ 400Н», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани голови, саден обличчя, закритої тупої травми грудної клітини з переломом 7-го ребра праворуч зі зміщенням уламків, з явищами правостороннього гемотораксу, крововиливу на грудній клітині праворуч по краю реберної дуги, закритої тупої травми черева, просочення м`яких тканин передньої черевної стінки кров`ю, з розривом великого сальника та круглої зв`язки печінки, з явищами внутрішньочеревної кровотечі, закритого перелому донної та сідничної кісток ліворуч із задовільним стоянням уламків, закритого перелому шийки лівої стегнової кістки та вивихом її, закритого перелому лівого ліктьового відростка з вивихом кісток лівого передпліччя, численних саден кінцівок.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- пасажиру автомобіля «NISSAN ТІ ТІIDA СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеня, субарахноїдального крововиливу, пневмоцефалії, перелому соскоподібного відростка скроневої кістки ліворуч, синця у правій параорбітальній ділянці, численних саден м`яких тканин голови та обличчя, стану післявушної кровотечі ліворуч, забою грудної клітини з крововиливами по передній поверхні грудної клітини в проекції реберної дуги праворуч та ліворуч, крововиливу та саден у поперековій ділянці праворуч.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- пасажиру автомобіля «NISSAN ТІІDA СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден м`яких тканин голови та обличчя, закритого вивиху акроміального кінця правої ключиці, закритого перелому акроміального відростку правої лопатки без зміщенням уламків, з гематомою в м`яких тканинах, відкритого косого перелому зовнішньої лодижки правого гомілковостопного суглоба з задовільним стоянням уламків та забійно-рваною раною в проекції перелому, забою правої половини калитки, травматичного розриву правого яєчка та гематоми калитки, численних саден верхніх і нижніх кінцівок.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова група «ТАС»» було заявлено цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він при викладених у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та в зазначений час, керував автомобілем «NISSAN TIIDA СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, втративши керування, здійснив зіткнення з автомобілем «LEXUS RX400H» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_12 та пасажири автомобілю «NISSAN TIIDA СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження. Разом з цим, обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання та застосування положень ЗУ «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що він має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитину інваліда І групи ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно яких не позбавлений батьківських прав.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 частково не визнав заявлені потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 цивільні позови в частині відшкодування моральної шкоди, зазначивши, що вказані в позовах суми є завищеними та необґрунтованими, а також повідомив про те, що частково відшкодував моральну шкоду потерпілим у розмірі 5000 гривень кожному. Разом з цим, вважав, що витрати на лікування мають бути відшкодовані страховою компанією.

Потерпілий ОСОБА_12 до зали суду не з`явився, надавши суду заяву про слухання справи за його відсутності, зазначивши, що не може з`являтися до суду у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погодились з показами, наданим обвинуваченим ОСОБА_3 та не заперечували проти обставин, викладених у обвинувальному акті.

Разом з цим, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали пред`явлені цивільні позови в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, а також просили про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 не суворого покарання, що не пов`язане з позбавленням волі.

Представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС»» суду пояснив, що право потерпілих на страхові виплати жодним чином не порушені, обвинувачений та потерпілі своєчасно звернулися до ПАТ «Страхова група «ТАС»» з відповідними заявами, однак, до прийняття судом рішення про винуватість ОСОБА_3 страхові виплати здійснити неможливо.

Заслухавши надані обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , пояснення, суд вважає що вина ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, при обставинах викладених у вироку, доведена повністю та його необережні дії, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковано вірно.

По справі потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова група «ТАС»» було заявлено цивільний позов про солідарне відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 2 474,07 грн. та про стягнення з ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди та з ПАТ «Страхова група «ТАС»» 2 550 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Одночасно з цим по даній справі потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова група «ТАС»» було заявлено цивільний позов про солідарне відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 49 042,40 грн. та про стягнення з ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди та з ПАТ «Страхова група «ТАС»» 2 550 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова група «ТАС»» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до висновку Верховного Суду України у справі №6-2808цс 15 від 20.01.2016 року потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права на відшкодування шкоди, шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності підстав передбачених ст.1194 ЦК України підстав.

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8976259 від 06.07.2016 року, цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС»» в межах ліміту: за заподіяну шкоду життю і здоров`ю у сумі 200 000 гривень на одного потерпілого та за заподіяну шкоду майну у сумі 100 000 гривень.

Як вбачається з заяв потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ПАТ «Страхова група «ТАС»» (вх.№477 від 26.05.2017 року та вх.№476 від 26.05.2017 року), останні звернулися до цивільного відповідача з вимогою про відшкодування шкоди в межах ліміту, передбаченого договором страхування між ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова група «ТАС»».

Відповідно п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

1)у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

2)у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

У зв`язку з тим, що цивільним відповідачем було надано відповідь про задоволення в наданні страхових виплат, суд вважає, що право потерпілих на отримання страхових виплат не було порушено. Разом з цим, страхова виплата, передбачена полісом страхування №АЕ/8976259 від 06.07.2016 року в частині відшкодування шкоди за заподіяну шкоду життю і здоров`ю дорівнює 200 000 гривень на одного потерпілого, що повністю покриває заявлені потерпілими суми позовних вимог.

Таким чином, заявлені потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 цивільні позови в частині відшкодування матеріальних витрат не підлягають задоволенню, оскільки, як зазначалось вище, право потерпілих на отримання страхових виплат не було порушене, а тому, солідарне стягнення з ОСОБА_14 та ПАТ «Страхова група «ТАС»» не може бути предметом розгляду в межах зазначеного цивільного позову, оскільки відповідальність, у даному випадку для кожного відповідача, є субсидіарною.

Щодо відшкодування суми моральної шкоди, відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з цивільного відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» на суму 2550 гривен, також не підлягає задоволенню, оскільки право потерпілих на отримання страхових виплат, в тому числі й за спричинену моральну шкоду, відповідачем не порушено.

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 у сумі 50 000 гривень та на користь ОСОБА_7 на суму 50 000 гривень, суд вважає вказані суми декілька завищеними та такими, що не відповідають фактично понесеними душевними хвилюваннями та глибиною страждань, які понесли потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у зв`язку з отриманими тілесними пошкодженнями з необережної вини обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає, що компенсація моральної шкоди в сумі 45 000 гривень на користь потерпілого ОСОБА_7 та в сумі 25 000 гривень на користь потерпілого ОСОБА_8 буде справедливою, співрозмірною та достатньою для відшкодування моральної шкоди.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, вчинене з необережності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, дитину інваліда І групи, особу похилого віку. Крім того, судом враховано і позицію потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , щодо призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Разом з цим, суд не вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, оскільки призначення такого покарання може привести до скрутного матеріального становища обвинуваченого та членів його сім`ї, т.я. дохід обвинуваченого на пряму пов`язаний з використанням автомобіля.

Щодо клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення від покарання з застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачено - звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст.85 КК України - на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитини інваліда І групи ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 . Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова група «ТАС»» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В інших частинах позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова група «ТАС»» - відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова група «ТАС»» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В інших частинах позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова група «ТАС»» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта під час досудового розслідування, а саме за проведення судової автотехнічної експертизи №6/10.1/537 від 20.06.2017 у сумі 1187 гривень 64 копійки.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, а саме: автомобілю «Nissan Tiida», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 30.03.2010 належить ОСОБА_11 та автомобілю «LEXUS RX 400H», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 26.10.2007 року належить ОСОБА_15 , накладеного ухвалами слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2017 року скасувати.
Речові докази:

* автомобіль «Nissan Tiida», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання до ПП «Автоклуб» повернути ОСОБА_3 за належністю;

* автомобіль «LEXUS RX 400H», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання до ПП «Автоклуб» повернути ОСОБА_12 за належністю;

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя

Секретар -