1Справа № 335/3986/17 1-кс/335/2737/2017
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні заявники доводи скарги підтримали та просили скаргу задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим його представником чи законним представником.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Слідчим відділом прокуратури Запорізької області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 17.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України щодо застосування працівниками колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області заходів фізичного впливу до ОСОБА_4 .

17.03.2017старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000382 від 17.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Слідчий під час досудового розслідування зобов`язаний встановити всі елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме, об`єкт кримінального правопорушення, суб`єкт кримінального правопорушення, об`єктивну та суб`єктивну сторони складу кримінального правопорушення.
Стаття 365 КК України, за якою порушено провадження, встановлює кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового слідства було проведено слідчі дії по факту внесених до ЄРДР відомостей за ч. 2 ст. 365 КК України, а саме:
- витребувано висновок експерта № 135/к (том 1 арк. кр. провадження 25-27);
- допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 (том 1 арк. кр. провадження 29-33, 116-120), який показав, що 24.10.2008 він був затриманий Нікопольським РВ ГУМВС у зв`язку з рішенням Нікопольського районного суду на 15 діб. Під час затримання йому було нанесено удар в голову, у зв`язку з чим, він був доставлений до Нікопольського психдиспансеру, де перебував до 27.10.2008. 28.10.2008 він був доставлений до ІТТ Нікопрльського відділу поліції. У вечірній час, приблизно о 19:00 годині його відвели до кабінету №77 на третьому поверсі, де вже перебував ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були працівниками міліції. Після чого, йому показали фотографію раніше знайомого ОСОБА_11 та повідомили, що ОСОБА_4 причетний до вбивства вказаної особи, а також про те, що йому необхідно зізнатися у вказаному злочині. На що ОСОБА_4 повідомив, що ніякого відношення до цього не має та що в нього є свідок, який зможе підтвердити його невинуватість. Після чого, вказані працівники міліції сказали писати йому явку з повинною, на що він не погодився. У зв`язку з його відмовою, ОСОБА_8 зайшов за його спину та почав тримати за руки, які були в наручниках, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали наносити удари руками та ногами по тулубу, скільки саме ударів нанесли йому не відомо. Після чого, його відвели до камери. На наступний день, 29.10.2008, 30.10.2008 та 31.10.2008 вказана ситуація знову відбулась, його били й інші працівники міліції за вказівкою ОСОБА_7 з метою зізнання у скоєні злочину. У зв`язку з постійним побиттям ОСОБА_4 вирішив під диктовку працівників міліції написати явку з повинною та зізнатися у скоєні злочину, який не вчиняв. 02.11.2008 ОСОБА_4 стало зле, та його відвезли до лікарні м. Запоріжжя, де йому було зроблено рентген грудної клітки, під час якого виявлено перелом ребер. Вказаний знімок працівники міліції забрали. В цей же день, він був допитаний додатково слідчим ОСОБА_12 , який вказав, що дані тілесні ушкодження він отримав у результаті самостійного падіння. Крім того, в ніч з 03.11.2008 на 04.11.2008 він був знову допитаний, під час допиту працівники міліції били його по рукам та голові. Після чого, 09.12.2008 він був переведений до Херсонської області, де перебуваючи у відділі міліції, працівники міліції застосовували до нього фізичну силу, щоб він зізнався ще в одному вбивстві. Після побиття він під диктову працівників міліції написав явку з повинною.
- витребувано інформацію з Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (том 1 арк. кр. провадження 42-43);
- отримано відповідь з КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради від 25.04.2016 № 721 (том 1 арк. кр. провадження 46);
- допитано в якості свідка ОСОБА_13 (том 1 арк. кр. провадження 47-49), який показав, що в період з 1997 по 2008 р.р. він обіймав посаду старшого оперуповноваженого СКР Нікопольського МВ ГУМВС України. Щодо показань ОСОБА_4 що він міг бачити, як співробітники міліції застосовують фізичну силу відносно останнього, то на той час він вже був звільнений та не міг перебувати в приміщенні Нікопольського МВ ГУМВС, у зв`язку з чим, йому нічого не відомо;
- відібрані пояснення від ОСОБА_14 (том 1 арк. кр. провадження 68, 76);
- витребувано висновок експерта № 36598 МД щодо ОСОБА_4 (том 1 арк. кр. провадження 73-74);
- допитано в якості свідка ОСОБА_9 (том 1 арк. кр. провадження 79-82), який показав, що в період часу з 28.02.2008 по 22.05.2012 він перебував на посаді оперуповноваженого СКР ГУМВС України в Запорізькій області. У вересні 2008 року, у лісосмузі поблизу с. Долинське Запорізького району Запорізької області, був знайдений труп невідомого чоловіка з проникаючим пораненням у області грудної клітини. За вказаним фактом Запорізьким РВ ГУМВС України в Запорізькій області порушено кримінальну справу, із кваліфікацією «умисне вбивство» та заведено оперативно-розшукову справу відповідної категорії. За наказом керівництва ГУМВС області, було створено спільну слідчо-оперативно групу та виходячи з обставин злочину, було складено плани необхідних дій та заходів за наявними справами. Він разом з заступником начальника відділу СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 та першим заступником начальника Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 виїхали у службове відрядження до м. Нікополь Дніпропетровської області. До м. Нікополь вони направились оскільки за результатами проведення дактилоскопічного дослідження відбитків пальців, особу потерпілого було встановлено. Ним виявився громадянин України, мешканець м. Нікополь Дніпропетровської області - ОСОБА_15 . Під час проведення оперативно- розшукових заходів, було отримано інформацію щодо можливої причетності до скоєння вбивства ОСОБА_15 , раніше неодноразово засудженого громадянина - ОСОБА_4 . В подальшому після встановлення місцезнаходження та бесіди зі ОСОБА_4 у приміщенні Нікопольського райвідділу міліції, останній добровільно без застосування будь-якого фізичного насильства чи психологічного тиску зі сторони співробітників міліції повідомив про всі обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_15 про, що ним була написана явка з повинною. Протягом досудового слідства ОСОБА_4 ніяких зауважень з приводу проведення слідчих дій, або застосування відносно нього незаконних методів дізнання не виражав. Жодними відомостями з приводу можливого застосування відносно ОСОБА_4 він не володіє;
- допитано в якості свідка ОСОБА_16 (том 1 арк. кр. провадження 224-227);
- допитано в якості свідка ОСОБА_17 (том 1 арк. кр. провадження 230-233), який показав, що у зв`язку зі своєю службовою діяльності на прохання адвоката ОСОБА_18 він знімав судове засідання апеляційного суду Запорізької області за звинуваченням ОСОБА_19 та інших з метою подальшого його публікації в ЗМІ. Він брав участь в засіданнях аж до винесення рішення судом. Крім цього адвокат ОСОБА_20 надавав для ознайомлення, наявні у нього матеріали кримінальної справи в електронному вигляді. З розповідей самого ОСОБА_19 і його адвокатів йому стало відомо про те, що співробітники міліції завдавали ОСОБА_4 тілесні ушкодження з метою примусу його зізнатися в злочині. Адвокат ОСОБА_4 - ОСОБА_21 надавав йому копію експертизи та інші документи, що підтверджують переломи ребер ОСОБА_4 у відповідний період його перебування під вартою. Крім цього, в травні і червні 2016 року він зустрічався з колишнім адвокатом ОСОБА_4 - ОСОБА_22 , який був адвокатом ОСОБА_4 в грудні 2008 року. В ході бесіди з останнім, він надавав йому протоколи слідчих дій за грудень 2008 року та січень 2009 року. Він вказав, що в протоколах, іікі були в матеріалах кримінальної справи, підписи зроблені не ним, оскільки безпосередньої участі при проведенні зазначених слідчих дій він не брав. З шістдесяти чотирьох слідчих дій він брав тільки в трьох. Крім цього ОСОБА_23 вказав, що в СІЗО у ОСОБА_4 він не був. Для проведення слідчих дій в Херсонську область не їздив. Він як журналіст проводив журналістське розслідування за фактом вбивства ОСОБА_24 . Безпосередньо під час проведення слідчих дій він не знаходився, з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 особисто йому нічого не відомо, крім інформації отриманої ним від самого ОСОБА_4 під час судових засідань і його адвокатів;
- допитано в якості свідка ОСОБА_12 (том 1 арк. кр. провадження 234-237), який показав, що з 2006 року по 2010 рік він перебував на посаді слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області. У 2008 році в його провадженні знаходилась кримінальна справа за фактом вбивства ОСОБА_15 неподалік від с. Нове Запоріжжя Запорізького району Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України. ОСОБА_15 був мешканцем м. Нікополь Дніпропетровської області, у зв`язку з чим він неодноразово виїжджав туди для проведення слідчих дій в складі слідчо-оперативної групи. Приблизно в кінці 2008 року від працівників СКР до нього надійшли матеріали (явка з повинною або пояснення ОСОБА_4 ) про те, що ОСОБА_4 зізнається у вчиненні вбивства ОСОБА_25 . У зв`язку з цим, він направився до м. Нікополь для складання протоколу затримання ОСОБА_4 . Прибувши до Нікопольського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області він зустрівся з ОСОБА_4 . Вони спілкувались з ним в одному з службових кабінетів. Чи знаходились вони з ним в кабінеті удвох або разом з ними були присутні також інші особи він не пам`ятає. Де знаходився ОСОБА_26 до його приїзду йому не відомо. В ході спілкування ОСОБА_4 підтвердив факт вчинення ним злочину та розповів про обставини його вчинення. Під час його з ним розмови жодних видимих тілесних ушкоджень він у нього не бачив. Крім цього, ніякого тиску ані фізичного ані психологічного він на нього не здійснював. Жодних зауважень від нього не надходило. Він не може з впевненістю сказати чи проходив ОСОБА_4 судово-медичну експертизу після його затримання, але не виключає такі обставини. Разом з цим, зазначив про те, що під час допитів ОСОБА_4 особисто ним, або іншими працівниками жодних тілесних ушкоджень не спричинялось, під час давання показань про такі обставини ОСОБА_4 йому нічого не казав. Разом з цим, ОСОБА_4 зізнався у вчиненні вбивства ОСОБА_25 , однак було встановлено його причетність до вчинення ще двох вбивств, одного на території Якимівського району Запорізької області, другого на території Херсонській області. В його провадженні перебувала кримінальна справа за фактом вбивства ОСОБА_25 , до інших кримінальних справ він відношення не мав, однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 рахувався затриманим за їх відділом, ним або начальником відділу (точно вказати не може) надавались дозволи на етапування ОСОБА_4 до інших підрозділів міліції для проведення з ним слідчих дій. Крім цього, ОСОБА_4 зізнався у вчиненні злочину тільки відносно ОСОБА_25 при цьому зазначав про те, що вбивство він вчинив самостійно, однак в ході досудового слідства було встановлено, що вбивства вчинялись групою осіб, тобто ОСОБА_4 хоча і зізнався у вчиненні злочину, але надавав не в повній мірі правдиві показання. ОСОБА_4 самостійно надавав всі пояснення та показання без жодного примусу або тиску. Відтворення обставин події за його участі проводився з відеофіксацією під час чого він детально відтворив обставини вчинення ним злочину, а саме місце та механізм його вчинення. Жодних зауважень від нього не надходило. Під час проведення відтворення зовнішніх ознак тілесних ушкоджень у нього не було. Разом з цим, після затримання ОСОБА_4 з ним спілкувалась прокурор ОСОБА_27 та суддя під час обрання запобіжного заходу. При цьому, на скільки йому відомо, жодних заяв щодо здійснення на нього тиску або спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не висловлював. Після відпрацювання епізоду за фактом вбивства ОСОБА_25 справа була передана ним до головного слідчого управління МВС України де в подальшому об`єднана з іншими епізодами;
- допитано в якості свідка ОСОБА_10 (том 1 арк. кр. провадження 238-242), який показав, що в період часу з 2006 по 2011 роки він працював на посаді заступника начальника відділу з розкриття особливо тяжких злочинів проти особи Управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області. У вересні 2008 року (конкретні дати вказати на теперішній час не може, у зв`язку з давністю подій), у лісосмузі поблизу с. Долинське Запорізького району Запорізької області було виявлено труп молодого чоловіка з проникаючим пораненням у області грудної клітини. Згідно діючого на той час законодавства України, за вказаним фактом Запорізьким РВ ГУ МВС було порушено кримінальну справу, із кваліфікацією «умисне вбивство» та заведено оперативно-розшукову справу відповідної категорії. За наказом керівництва ГУ МВС області, було створено спільну слідчо-оперативно групу та виходячи з обставин злочину, було складено плани необхідних дій та заходів за наявними справами. Через деякий час, стало відомо, що за результатами проведення дактилоскопічного дослідження відбитків пальців, особу потерпілого було встановлено. Ним виявився громадянин України, мешканець м. Нікополь Дніпропетровської області - ОСОБА_15 . На підставі рішень керівництва Прокуратури Запорізької області, ГУ МВС України в Запорізькій та Дніпропетровській областях, він, у складі слідчо-оперативної групи, до, якої входили працівники Запорізького РВ, неодноразово виїздив до м. Нікополь, для здійснення запланованих слідчо-оперативних заходів. Постійно, у м. Нікополь, він не знаходився, так як в силу виконання своїх функціональних обов`язків, виїздив й на інші злочини, які були скоєні на території Запорізької області. В один із періодів часу, від співробітників ОВС (від кого саме, він не пам`ятає), йому стало відомо, що під час проведення певних заходів, було отримано інформацію щодо можливої причетності до скоєння вбивства ОСОБА_15 , раніше неодноразово засудженого громадянина - ОСОБА_4 , на підґрунті заволодіння його квартирою шахрайським шляхом. З цього часу, за вказівкою керівництва ГУ МВС в Запорізькій області, за погодженням з прокуратурою Запорізької області, відносно ОСОБА_4 та осіб, з кола його оточення, було заплановано і проведено ряд комплексних оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, направлених на підтвердження чи спростування інформації щодо причетності останнього до скоєння умисного вбивства ОСОБА_15 . Робота слідчо-оперативної групи полягала у проведенні та виконанні запланованих дій та заходів, регламентованих законодавством України (Закон України «Про міліцію», ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність в органах ОВС», внутрішньовідомчими наказами). В ході проведення зазначених заходів, були отримані відомості та складені відповідні документи, які по своєму змісту мали ознаки державної та службової таємниці, в зв`язку з чим, він не мав і не має права їх розголошувати. Вказані вище слідчо-оперативні заходи, направлені на розкриття даного злочину, проводились з суворим дотриманням вимог діючого законодавства України та перебували під постійним контролем керівництва прокуратури Запорізької області та району, ГУ МВС в Запорізькій області, в підтвердження чому практично щоденно проводились відповідні наради стосовно результатів роботи СОГ. Слід зазначити, що під час виконання співробітниками СОГ своїх безпосередніх обов`язків, ні ним, ні іншими співробітниками ГУ МВС в Запорізькій області та прокуратури, відносно ОСОБА_4 та інших осіб, заходи фізичного та психологічного впливу - не застосовувались. Окрім цього, перед процесуальним затриманням та направленням до ІТТ ЗМУ ГУ МВС в Запорізькій області ОСОБА_4 , у відповідності до норм чинного законодавства України, було проведено обов`язкове судово-медичне обстеження та належний огляд спеціалістами-лікарями. Протягом досудового слідства, починаючи з моменту затримання, ОСОБА_4 неодноразово спілкувався та мав можливість оскаржити, на його думку, незаконні дії співробітників міліції, поетапно: керівництву прокуратури м. Нікополя та Нікопольського МРВ, керівництву прокуратури Запорізького району та Запорізького РВ, керівництву певних ланок прокуратури Запорізької області та ГУМВС області. Однак, на той час, в процесуальному порядку від затриманого, в усному чи письмовому вигляді - скарг не надходило. На скільки йому стало відомо, що лише починаючи з періоду часу 2010-2011 p.p., ОСОБА_4 почав надсилати однотипні скарги на дії співробітників ОВС, за якими у відповідності з діючим законодавством, було проведено ряд відповідних перевірок: прокуратурою Запорізької області, відділом внутрішньої безпеки, Інспекції з особового складу УКЗ та УКР ГУ МВС в Запорізькій області. Стосовно зазначених проведених перевірок, він викладав свої покази в рамках виконання своїх функціональних обов`язків та повноважень на той час, у зв`язку з чим, з даного приводу на теперішній час нічого додати не може. Вважає, що подібні заяви ОСОБА_4 є наклепом та викладені з метою дискредитації співробітників міліції та спробою ухилення від відповідальності чи пом`якшення суворості свого покарання за скоєний ним злочин;

- витребувано висновок експерта № 3659 МД (том 1 арк. кр. провадження 250-251);
- допитано в якості свідка ОСОБА_8 (том 1 арк. кр. провадження 264-267), який показав, що в період часу з 2008 по 2009 р.р. він перебував на посаді заступника начальника по оперативній роботі Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області. У вересні 2008 року, у лісосмузі поблизу с. Долинське Запорізького району Запорізької області, був знайдений труп невідомого чоловіка з проникаючим ножовими пораненням у області грудної клітини в області серця. В складі слідчо-оперативної групи Запорізького РВ він виїздив на місце події. Неподалік від лісосмуги, яка розташована між вдома полями, приблизно на відстані 10-15 метрів від проїжджої ґрунтової дороги був виявлений труп, як пізніше встановлено ним був мешканець м. Нікополь Дніпропетровської області ОСОБА_15 . За вказаним фактом Запорізьким РВ ГУМВС України в Запорізькій області порушено кримінальну справу, із кваліфікацією «умисне вбивство» та заведено оперативно-розшукову справу відповідної категорії. За наказом керівництва ГУ МВС області, було створено спільну слідчо-оперативно групу та виходячи з обставин злочину, було складено плани необхідних слідчих дій та заходів за наявними справами. Він разом з заступником начальника відділу УКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 та оперуповноваженим УКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 неодноразово виїздили до м. Нікополь Дніпропетровської області для проведення слідчих дій. Під час проведення оперативно-розшукових заходів, було отримано інформацію щодо можливої причетності до скоєння вбивства ОСОБА_15 , раніше неодноразово засудженого громадянина - ОСОБА_4 . Прибувши до Нікопольського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області він зустрівся з ОСОБА_4 . Вони спілкувались в одному з службових кабінетів. Де знаходився ОСОБА_4 до їхнього приїзду йому не відомо. В ході спілкування ОСОБА_4 розповів про факт вчинення ним злочину та розповів про обставини його вчинення. Під час їхньої розмови жодних видимих тілесних ушкоджень він у нього не бачив. Крім цього, ніякого тиску ані фізичного, ані психологічного він на нього не здійснював. Жодних зауважень від нього не надходило. Більш того, оскільки вони знаходились в приміщенні Нікопольського відділу міліції вони навіть теоретично не могли застосовуватидо ОСОБА_4 фізичну силу, оскільки це б побачили працівники ОСОБА_28 . Протягом досудового слідства ОСОБА_4 ніяких зауважень з приводу проведення слідчих дій, або застосування відносно нього незаконних методів дізнання не виражав. На скільки йому відомо ОСОБА_4 протягом всього слідства жодних претензій відносно працівників міліції не виражав скарг на недопустимі методи дізнання та слідства від нього не надходило. Висловлювати претензії з приводу його побиття ОСОБА_4 почав лише після того, коли його було засуджено за вчинення злочину до реального покарання. Вважає, що вказані скарги він пише з метою уникнення або зменшення покарання. Жодними відомостями з приводу можливого застосування відносно ОСОБА_4 заходів фізичного або психологічного впливу він не володіє. Ані він, ані інші працівники міліції відносно нього заходів фізичного та психологічного впливу не здійснювали.
- допитано в якості свідка ОСОБА_29 (том 1 арк. кр. провадження 268-270), який показав, що у 2008 році, точної дати він не пам`ятає, він здійснював чергування у юридичній консультації Запорізького району. До нього звернувся слідчий (прізвище він не пам`ятає) та надав постанову про призначення захисника ОСОБА_4 . На підставі вказаної постанови в подальшому ним здійснювався захист ОСОБА_4 за підозрою останнього у вчиненні умисного вбивства. Так, за його участі проводився ряд слідчих дій з ОСОБА_4 , які саме слідчі дії проводились він вказати не може, в зв`язку з тривалим проміжком часу. Точно може зазначити, що він був присутній під час проведення допиту ОСОБА_4 , під час обрання відносно нього запобіжного заходу, а також відтворення події вчинення злочину, за участі понятих, свідків, спеціалістів, експертів, прокурора та працівників міліції. Під час проведення вказаних слідчих дій, ані йому особисто, ані іншим учасникам, ОСОБА_4 жодних скарг на дії працівників міліції, або інших осіб не виказував. Жодних видимих ознак тілесних ушкоджень на ньому він не бачив. У разі встановлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , він би відразу заявив клопотання про проведення судово-медичних експертиз наявних у нього ушкоджень, однак у зв`язку з відсутністю підстав, тобто тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , такі клопотання ним не з`являлись. Показання ОСОБА_4 надавав добровільно в спокійному стані без жодного примусу зі сторони працівників міліції. Зауваження до протоколів слідчих дій ОСОБА_4 не вносив. Він представляв його інтереси під проведення слідчих дій на території Запорізького району. В подальшому від родичів ОСОБА_4 йому стало відомо, про те, що йому будуть наймати іншого адвоката.
Так, як зазначив слідчий у постанові, досудове розслідування дійшло до наступних висновків щодо ймовірного протиправного застосування працівниками міліції фізичного насильства відносно ОСОБА_4 факт нанесення ударів наводить лише сам заявник, допитаний захисник заявника адвокат ОСОБА_29 , свідчить про факт застосування насильства лише зі злів свого підзахисного.
Таким чином, досудовим розслідуванням не здобуто даних, які б вказували на наявність в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу є самостійними у своїй процесуальній діяльності.
Отже, на думку суду, слідчий повно та всесторонньо дослідив обставини кримінального провадження та дав належну оцінку доказам, які були зібрані ним в ході досудового розслідування.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.110, 284 КПК України, постанова є належним чином мотивованою, з викладенням фактичних обставин справи та наведенням відповідей на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Кожний доказ слідчим оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних в ході досудового розслідування доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, що відповідає вимогам ст. 94 КПК України.
Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, викладеними в оскаржуваній постанові щодо відсутності в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_30 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 складу інкримінованого їм діяння.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, не наведено інших переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових дій за результатами розгляду заяви будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю в діянні особи складу кримінального правопорушення, відтак слідчий мотивовано закрив провадження, з`ясувавши відсутність в діянні працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
З огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 проведено достатньо повно і об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення працівниками колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є законним та достатньо вмотивованим, його зміст відповідає фактичним обставинам справи.
З урахуванням викладеного, в задоволенні скарг захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргузахисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Ухвала підлягає оскарженню до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 6 жовтня 2017 р.
Повний текст ухвали виготовлено 11 жовтня 2017 р.
Слідчий суддя: ОСОБА_1