Справа № 492/360/18
ВИРОК

Іменем України
22 березня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в місті Арцизі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плоцьк, Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимостей не має,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 28.02.2018 р. приблизно о 21 год. 30 хв., більш точний час не встановлено, маючи єдиний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, знаходячись біля земельної ділянки буд. АДРЕСА_1 , незаконно переліз через металеву сітку паркан, який слугує огородженням земельної ділянки, будинку та двору,тим самим проник на територію двору, де далі продовжував свій злочинний намір, підійшов до гаражу, який знаходиться на території вказаного двору будинку, і за допомогою металевого прута, шляхом пошкодження навісного металевого замку вхідних дверей гаражу, таємно проник до вказаного приміщення, звідки таємно скоїв крадіжку алюмінієвого бідону, колишнього використання, ємністю 35 л., вартістю 450 грн., та залізничної рельси, колишнього користування, вагою 37 кг., вартістю 6 грн.50 коп., за 1 кг., лому чорного металу (металобрухту), станом на лютий 2018 р., загальною вартістю 240,5 грн., відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 18-712/32 від 14.03.2018 р.,які належать на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 690 грн.50 коп., після чого, місце скоєння кримінального правопорушення із викраденим покинув, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, щиро розкаявся в його вчиненні.
Потерпіла надала до суду заяву, вказавши, що просить провести підготовче судове засідання за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має, а також не заперечував проти укладення між прокурором та ОСОБА_7 угоди про визнання винуватості останнім.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення.

20 березня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням його від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на один рік і шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховуються положення ст. ст. 468, 469 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 469, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Абзац 2 ч. 4 ст. 469 КПК України встановлює недопустимість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Потерпілим від даного злочину є ОСОБА_6 , яка в свою чергу надала прокурору письмову згоду на укладення з підозрюваним угоди про визнання винуватості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Питання про процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1144,00 грн., суд вирішує керуючись ч. 2 ст. 124 та ст. 126 КПК України, зокрема з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати у загальному розмірі 1144,00 грн.
Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік і шість місяців, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 березня 2018 року, поклавши на ОСОБА_5 в силу ст. 76 КК України обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1144,00 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні 00 коп.).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області