Справа № 182/4943/17
Провадження № 1-кп/0182/649/2017
У Х В А Л А
Іменем України
22.11.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2017 року за №0003242 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження №0003242 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 1, ч.2 ст. 186 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26 листопада 2017 року, включно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою ще на строк не більше 60 днів. При цьому прокурор посилався на те, що обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини та ризики, які були під час обрання запобіжного заходу досі наявні. Зокрема обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення судового засідання не надали. Про причини неявки суду не повідомили.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він депортований з Росії і не має постійного місця реєстрації та фактичного проживання.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. При цьому суд враховує такі ризики, як можливість ухилитися від суду, та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 повторно кілька злочинів з корисливого мотиву, стосовно жінок на протязі короткого проміжку часу. При цьому, він не проживає та не зареєстрований на території м. Нікополя та Нікопольського району, а в провадженні Марганецького міського суду стосовно нього є інші кримінальні провадження, що вказує на систематичний характер протиправних дій ОСОБА_3 . У зв`язку з чим обгрутовано існує ризик того, що він може ухилитися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення. За таких обставин очевидно, що ОСОБА_3 є особою соціальне неадаптованою, він не має законного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, тому тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Оскільки ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років і раніше стосовно останнього слідчим суддею ОСОБА_8 при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначався розмір застави, з урахуванням його майнового стану, у розмірі сімдесяти двох тисяч гривень. На підставі викладеного, суд вважає, за необхідне залишити визначений розмір застави.
В разі внесення застави на обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
-не відлучатися з Нікопольського району Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду,
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Керуючись ст. 314 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк не більше 60 днів, тобто до 18 січня 2018 року, включно.
Призначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі сімдесяти двох тисяч гривень.
У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою судді щодо особи стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна роз`яснити обвинуваченому його обов`язки і наслідки їх невиконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1