Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/364/18
Провадження № 1-кс/723/768/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду,

Чернівецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшого слідчого Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про тимчасовий доступ до речей,

встановив:
До Сторожинецького районного суду, для розгляду, надійшло клопотання старшого слідчого Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_3 (надалі слідчий) погоджене з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури, про надання тимчасового доступу до речей, а саме автомобіля марки «ВАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 із смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області. з наданням можливості вилучення цього автомобіля на період проведення досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому слідчий посилається на те, що 30 січня 2018 року біля 08,00 години водій ОСОБА_4 не врахувавши дорожньої обстановки і неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом марки ВАЗ номерний знак № НОМЕР_1 , допустив зіткнення із попутним транспортним засобом марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , а в подальшому допустив виїзд керованого автомобіля за межі прозної частини дороги вліво, здійснивши наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 ..

Автомобіль яким керував ОСОБА_4 постановою слідчого визнано речовим доказом та поміщено для зберігання на спеціальний майданчик ІНФОРМАЦІЯ_1 , а зважаючи на те, що на даний час виникла необхідність у проведенні ряду судових експертиз та інших слідчих дій з використанням цього автомобіля, слідчий просив надати йому доступ до цього автомобіля з можливістю його вилучення на період досудового розслідування.

Крім цього слідчий послався на те, що є наявними підстави вважати, що цей транспортний засіб та висновки експертиз, проведених з його залученням, протоколи інших слідчих дій, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки безпосередньо стосуються обставин, що підлягають доказуванню.

Розгляд клопотання здійснено за відсутності власника автомобіля, оскільки, подаючи клопотання слідчий просив його розглянути за відсутністю особи, у володінні якої знаходиться автомобіль з чим слідчий суддя погоджується але не тому, що автомобіль може бути знищений чи схований, а тому, що власник автомобіля, яким згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_4 , позбавлений права користування цим транспортним засобом так як автомобіль знаходяться під охороною поліції на території спецмайданчика ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить постанова слідчого про визнання цього автомобіля речовим доказом.

Крім того відсутність власника автомобіля, до якого слідчий просить дати доступ, не є перешкодою для розгляду клопотання, згідно ст.163 ч.4 КПК України.

Вивчивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Тимчасовий доступ до речей і документів це захід забезпечення кримінального провадження, який відповідно до ст.159 КПК України, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Тобто, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, але надається стороні кримінального провадження особою у володінні якої знаходяться такі речі і документи.

Крім цього із положень ст.131 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів це захід примусового характеру, який застосовується за наявності підстав та в порядку, встановлених законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження.

Посилаючись на необхідність використання автомобіля, як речового доказу, слідчий не враховує вимоги ст.93 КПК України, згідно ч.2 якої встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, слід зробити висновок, що застосування заходів примусу у виді заходів забезпечення кримінального провадження, необхідно здійснювати після вирішення питання про можливість отримати речі або документи іншим способом передбаченим КПК України.

Із клопотання вбачається, що в процесі огляду місця пригоди було вилучено автомобіль, марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , до якого слідчий хоче отримати доступ з правом його вилучення.

Таке вилучення в ході огляду місця пригоди, дозволене Главою 16 (ст.ст.167-169) та Главою 20 (ч.5 ст.237) КПК України.

В ході судового розгляду клопотання, слідчому судді не вдалося достовірно встановити для яких потреб слідчий особисто хоче отримати доступ до автомобіля із можливістю вилучення його, якщо вказаний автомобіль вже вилучений в ході здійснення слідчих дій, передбачених Главою 20 КПК України і перебуває на території органу поліції де і працює слідчий, з дотриманням умов його схоронності, передбачених п.20 та п.27 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104.

Крім того, згідно інформації вказаної в клопотанні і підтвердженої в суді постановою слідчого від 30.01.2018 року автомобіль визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, а слідчий при цьому взагалі не вказує для чого йому в кримінальному провадженні, здійснювати доступ до речі, яка є речовим доказом в цьому ж кримінальному провадженні і яка до того ж знаходиться в цієї сторони на законних підставах.

Згідно вимог ст.164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, крім зазначених в статті обставин має бути також зазначено прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, яка має надати тимчасовий доступ до автомобіля і такою особою мав би бути її власник ОСОБА_4 , однак він тимчасово позбавлений права володіння автомобілем, який у нього вилучено, а тому реалізація цього положення КПК є неможливою, що буде свідчити про незаконність ухвали слідчого щодо надання доступу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому статтею 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Випадки передбачені статтями 160-166 КПК України, які згадуються в статті 100 цього ж Кодексу, і на які посилається слідчий, не можуть бути реалізовані по зазначених вже причинах, а для застосування положень ст.ст.170-174 КПК України у слідчого судді немає підстав так як слідчий і прокурор на вказані статті і на випадки які в них передбачені не посилається.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) в суді не доказані всі обставини передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.163 КПК України, а тому виходячи з цього та із зазначених в ухвалі обґрунтувань, клопотання слідчого, в частині доступу до автомобіля, на думку слідчого судді, слід вважати необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

По таких же підставах та в основному з огляду на те, що не дотримано в сукупності вимоги ч.1 ст.86, частин 2 та 3 ст.93, ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя вважає, що немає підстав до задоволення клопотання і в частині надання дозволу на вилучення вказаного автомобіля.

Керуючись ст.ст. 93, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури, про надання тимчасового доступу до речей, відмовити, внаслідок його необґрунтованості.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: