Справа № 589/762/17
Провадження № 1-кп/590/99/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 листопада 2017 року Ямпільський районний суд
Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3
малолітнього ОСОБА_4
законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7
представника кримінальної поліції у справах дітей ОСОБА_8
представника педагогічного колективу, психолога ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль Сумської області клопотання про застосування примусових засобів виховного характеру по кримінальному провадженню за № 0000222 від 17.02.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Шостка, Сумської області, громадянина України, українця, що навчається в 8-му класі Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №7 Шосткинської міської ради Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.08.2017 року до Ямпільського районного суду Сумської області надійшло клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України відкрите, з корисливих мотивів викрадення чужого майна (грабіж).

Так, 01.02.2017 року приблизно о 18-00 год., малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є суб`єктом кримінального правопорушення, знаходячись біля комп`ютерного клубу «Комп`ютерний парк» за адресою: АДРЕСА_3 , побачив у раніше знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також знаходився біля вказаного комп`ютерного клубу, мобільний телефон марки «FLY IQ4416», яким вирішив заволодіти. В цей час, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрів своїх знайомих неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , до яких звернувся з проханням про надання йому допомоги в розмові з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запевнивши їх в тому, що останній має перед ним грошовий борг, та заздалегідь не повідомляючи їх про свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном. Після цього, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , використовуючи надуманий привід повернення боргу, якого насправді у неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перед малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було, маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, в присутності неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не були обізнані про протиправні наміри малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яких активних дій щодо заволодіння майном не здійснювали, почав вимагати віддати телефон, на що неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бажаючи уникнути подальшого тиску з боку малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передав йому мобільний телефон. Таким чином, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито у присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 викрав мобільний телефон марки «FLY IQ4416» в корпусі чорного кольору, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1085е від 24.02.2017 року 983,00 грн., в якому знаходилась карта пам`яті «Team» на 8 Гб, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1085е від 24.02.2017 року 102,00 грн., чим заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 1085,00 грн..

На момент скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст.22 КК України не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вину у вчинені ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, детально пояснив всі обставини скоєного ним суспільно небезпечного діяння, підтвердив факт вчинення відкритого заволодіння телефоном з карткою пам`яті неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його законний представник ОСОБА_13 , в судове засідання не з`явилися, надали заяви згідно яких справу просять розглядати у їх відсутність (а.с.119-122).

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, з підстав викладених в клопотанні.

Захисник малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні погодилась з тим, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт скоєння її підзахисним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. При цьому просила врахувати вік ОСОБА_4 , що від скоєного не наступило тяжких наслідків і тому просила застосувати відносно її підзахисного примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_14 .

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 його батько ОСОБА_15 , підтримав клопотання захисника і просив передати сина під нагляд матері, щоб забезпечити позитивний виховний вплив на його сина та забезпечити постійний контроль за його поведінкою.

Представник служби у справах дітей Ямпільської РДА, ОСОБА_7 , в судовому засіданні визнала за доцільне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері, на її думку, саме такий вид примусового заходу виховного характеру буде в даному випадку найбільш ефективним.

Представник кримінальної поліції, ОСОБА_8 , також висловився за доцільне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру викладені у клопотанні.

Представник педагогічного колективу, психолог, ОСОБА_9 , також висловився за доцільне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру викладені у клопотанні.

Дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, заслухавши малолітнього, який провину визнав в повному обсязі, підтвердив факт вчинення ним відкритого, з корисливих мотивів викрадення чужого майна (грабіж), а саме: телефон марки «FLY IQ4416», його законного представника, захисника, представника служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області, представника Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області, які згодні на застосування примусових заходів виховного характеру, вислухавши висновок прокурора, який підтримав дане клопотання, суд приходить до висновку, що вина малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України (відкрите, з корисливих мотивів викрадення чужого майна (грабіж) - знайшла своє підтвердження в суді, а клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно a/l_doc2.nsf/link1/an_516/ed_2013_07_04/pravo1/T012341.html?pravo=1#516" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001">ст.105 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на момент вчинення кримінального правопорушення (01.02.2017) йому виповнилося 13 років (а.с.85).

Згідно ч.2 ст.22 КК України кримінальна відповідальність за ст.186 КК України настає при досягненні особою 14 річного віку.

Відповідно до п.2, п.3 ч.2 ст.105 КК України суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Згідно ч.3 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.7 Постанови ВСУ «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15.05.2006 року №2 строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

В судовому засіданні було встановлено, та підтверджується матеріалами кримінального провадження, що за місцем навчання та за місцем мешкання малолітній ОСОБА_4 характеризується посередньо, рівень розвитку середній, хронічними захворюваннями не страждає. Мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.89), вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння (а.с.86), щиро розкаявся у вчиненому, розуміє негативні наслідки вчиненого.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Виходячи з вищевикладеного, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи, що ОСОБА_4 є малолітнім, скоїв правопорушення вперше, його щире каяття, суд вважає, що клопотання про застосування до малолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - підлягає задоволенню, оскільки, на думку суду, цей вид примусового заходу буде сприяти в повному обсязі перевихованню малолітнього, є співмірним вчиненому ним суспільно-небезпечному діянню та як найкраще забезпечить інтереси малолітнього.

Покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, у справах публічного обвинувачення кримінальним процесуальним законом згідно ст.124 КПК України не передбачено.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 369-372, 498-501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 1 (один) рік.

Речові докази: карта пам`яті «Team» на 8 Гб, що передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 вважати повернутою власнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1