Справа № 507/42/18
Провадження № 1-кп/507/35/2018
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2018 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Красні Окна Одеської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, одруженої, маючої двох неповнолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судима,
в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 грудня 2017 року біля 14 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на території НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ліцей» , яка розташована за адресою: вул.Володимира Князя, 152 в смт. Любашівка Одеської області, а саме в приміщенні учбової кімнати 6-В класу, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, задля власного збагачення, шляхом вільного доступу, із учбового портфелю, належного малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно викрала б/к мобільний телефон марки «LG-G3S» -дуос, чорного кольору, із сенсорним екраном, імей №1 / НОМЕР_1 та імей № 2 / НОМЕР_2 вартістю 1500 грн. 37 коп., із б/к сім картою оператора мобільного зв`язку МТС «Україна» вартістю 10 грн., чим спричинила матеріальні збитки ОСОБА_5 на загальну суму 1510 грн. 37 коп. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 винною у вчиненні протиправних дій визнала себе повністю, щиро розкаялася та розповіла про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповіла, що дійсно, коли зайшла в школу, в учбову кімнату 6-класу, де нікого не було, почувши як зателефонував телефон у портфелі, вона вчинила крадіжку мобільного телефону.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути у їхню відсутність, претензій до обвинуваченої не має.
Обвинувачена окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнала кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєні злочину, визнання нею кваліфікації її дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за
згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються та дослідженням документів, що її характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується, одружена, має двох малолітніх дітей, раніше не притягувалася до кримінально відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини, якими визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та обтяжуючу обставину вчинення злочину щодо малолітнього.
За таких обставин, суд приходить до висновку призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, який на думку суду буде достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченої запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
Засудив :
Визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити її покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «LG-G3S», який передано на зберігання ОСОБА_6 , залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1