АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/768/17 Справа № 711/7220/17 Категорія: ст.539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

працівника установи

(начальник медичної частини) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 - ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2017 року, якою у задоволенні подання в.о. начальника державної установи «Черкаська ВК (№62)» про звільнення від відбування покарання внаслідок хвороби засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено,-

в с т а н о в и л а :
До Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло подання Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» про звільнення від покарання за хворобою відносно засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, мешканця до арешту: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, раніше судимого:

1) 14.12.2001 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.199 КК України до 05 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 03 роки.

2) 23.12.2002 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.199 КК України до 05 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 роки. Звільнений 29.12.2004 року по відбуттю іспитового строку.

За даною справою засуджений: 24.12.2015 року Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 307, ст.69, ч.1 ст.315, ст.70 КК України до 05 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 03 роки.

Вироком апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2017 року вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.12.2015 року скасовано в частині призначеного покарання і вважати засудженим за ч.2 ст.263, ч.1 ст.315, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2015 року залишено без змін.

Початок строку: 11.07.2017 року.

Кінець строку: 11.07.2023 року.

В державній установі «Черкаська виправна колонія (№62)» відбуває покарання з 02.08.2017 року. За час перебування в установі характеризується посередньо. Встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримується. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, належні висновки для себе робить. Після прибуття до установи був розподілений на відділення ресоціалізації, але весь час перебуває в МСЧ установи в зв`язку з хворобою.

Діагноз: В20.0.ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія (СБ-172,0 RK/21,49%). Вперше діагнозтований поза легеневий туберкульоз (17.08.2017) внутрішньо грудних та периферичних лімфовузлів Дестр (-) МБТ (-)М(-)К0 МГ (-) Резистор ГістО кат.1, ког.З(2017).

Супутні захворювання: Мієлодиспластичний синдром з пригніченням переважно тромбоцитарного паростка. Тромбоцитопенія важкого ступеню. Анемія важкого ступеню. Геморагічний синдром шкіри. Носові кровотечі. Орофаренгіальний кандидоз. Кандидоз стравоходу. Гіперплазія лімфоїдної тканини Носоглотки. Гіпертонічна хвороба IIст. Гіпертензивне серце серцева недостатність 0. Хронічний холецистит, нестійка ремісія. Нефролітіаз. Кіста правої нирки. Хронічний бронхіт. Бронхо-обструктивний синдром. Дихальна недостатність I (один).

Згідно з розділом 2. Інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) п.1 IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4

За таких обставин в.о. начальника ДУ «ЧВК (№62) ОСОБА_10 просив суд вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_9 від подальшого відбування покарання на підставі ст.84 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.09.2017 року відмовлено у задоволенні подання в.о.начальника державної установи «Черкаська ВК (№62)» про звільнення від відбування покарання внаслідок хвороби засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2017 року захисник ОСОБА_8 звернуся з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити подання державної установи «Черкаська виправна колонія (№62) від 31.08.2017 року та звільнити засудженого ОСОБА_9 від покарання за хворобою.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника про задоволення апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представника колонії, який погодився з апеляційною скаргою, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

П.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 28 вересня 1973 року №8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» передбачено, що звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Справа «Савінов проти України» від 22.10.2015 року, зазначено, що суд неодноразово наголошував на тому, що держава повинна забезпечити тримання ув`язненої особи в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а також належним чином забезпечити її здоров`я та добробут з огляду на практичні потреби ув`язнення, зокрема, через надання їй необхідної медичної допомоги (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява N 30210/96, п. 92 - 94, ECHR 2000-XI). Отже, відсутність належної медичної допомоги може становити поводження, що суперечить статті 3 Конвенції (див. серед багатьох інших джерел рішення у справах "Хумматов проти Азербайджану", заяви NN 9852/03 і 13413/04, від 29 листопада 2007 року; "Ухань проти України", заява N 30628/02, від 18 грудня 2008 року, і "Петухов проти України", заява N 43374/02, від 21 жовтня 2010 року). Суд нагадує, що питання неналежної медичної допомоги ВІЛ-інфікованим особам, які перебувають в установах тимчасового тримання та виконання покарань України, вже розглядалось Судом у низці справ (див. рішення у справах "Кац та інші проти України", заява N 29971/04, від 18 грудня 2008 року; "Похлєбін проти України", заява N 35581/06, від 20 травня 2010 року, та "Салахов та Іслямова проти України", заява N 28005/08, від 14 березня 2013 року). Загальну ситуацію з поводженням з ВІЛ-інфікованими особами у зазначених установах також було розглянуто у рішенні у справі "Сергій Антонов проти України" (заява N 40512/13, від 22 жовтня 2015 року). Зважаючи на зазначене та, зокрема, з огляду на ненадання адміністрацією СІЗО оперативного та належного лікування заявнику у зв`язку з його ВІЛ-інфекцією, Суд доходить висновку, що у період з листопада 2011 року по березень 2013 року заявнику під час ув`язнення належної медичної допомоги не надавалося, що становило нелюдське та таке, що принижує гідність, поводження в порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, № ETS N 005.

Наведених вище положень суддя місцевого суду не дотримався.

Так, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання в.о. начальника державної установи «Черкаська ВК (№62)» про звільнення від відбування покарання внаслідок хвороби засудженого ОСОБА_9 , місцевий суд дійшов до помилкового висновку про те, що згідно висновків апеляційного суду Черкаської області, які містяться у вироку від 28.03.2017 року, а саме те, що наявність хвороб у засудженого ОСОБА_9 не є новими обставинами, так як судом першої інстанції досліджувались документи медичного характеру, а стан здоров`я визнаний обставиною, що пом`якшує йому покарання, але такий стан здоров`я не завадив для призначення йому мінімального покарання за ч.2 ст.307 КК України, але пов`язане з позбавленням волі.

Проте, як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_9 , він перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Черкаський обласний онкологічний диспансер» з 11.03.2011 року з діагнозом: Залізодефіцитна анемія важкого ступеню. Хвороба Рандю-Ослера. Вторинна тромбоцитопенія. Хронічний геморой.

З 03.01.2012 року перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Черкаський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДОМ» ЧОР з діагнозом: ВІЛ-інфекція III клінічна тадія. Знаходиться на антиретровірусній терапії з 15.08.2013 року за схемою TDF/FTC+EFV.

08.08.2017 року КЗ «Черкаський обласний центр профілактики та боротьби зі Снідом» ЧОР. Діагноз: В20.4. ВІЛ-інфекція клінічна стадія III. Рецидивуючий орофаренгіальний кандидоз. Лейкоплакія язика. Ангулярний хейліт (2017р.). Важка імносупреія (CD4-64кл. 12,5%). Важка анемія (Hb 78 г/л). Тромбоцитопеня. Хронічний холецистит. Кіста правої нирки. Хронічний простатит. Саркома Капоші.Туберкульоз легень.

З 11.08.2017 року по 16.08.2017 року знаходився у КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР. Хірургічне відділення. Виписаний епікриз з історії хвороби №14084. Діагноз: Мієломна хвороба. Тяжкий перебіг. Тяжка анемія. Тромбоцитопенія, носова кровотеча. В20.

15.08.2017 року КЗ «Черкаська обласна лікарня» ЧОР. Обласний пуль монолог ОСОБА_11 . Діагноз: Хронічний бронхіт. Бронхо-обструктивний синдром. Дихальна недостатність 1 (один). Лімфаденопатія внутрішньо грудних та аксілярних лімфовузлів на тілі В20.

17.08.2017 року КЗ «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер». Протокол засідання ЦЛКК/ЦЛККХР ТБ №154/1313. Діагноз: вперше діагнозтований туберкульоз (17.08.2017р.) внутрішньогрудних та периферичних лімфовузлів Дестр (-) МБТ (-) М(-) К0 МГ (-) Резист0 Гіст0 кат.1, ког.3 (2017р.). ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія Сніду.

З 17.08.2017р. по 25.08.2017р. КЗ «Черкаський обласний онкологічний диспансер». Виписка з історії хвороби №7590. Діагноз: Мієлодиспластичний синдром з пригніченням переважно тромбоцитарного паростка. Тромбоцитопенія важкого ступеню. Анемія важкого ступеню. Геморагічний синдром шкіри. Носові кровотечі. В20. Орофаренгіальний кандидоз. Кандидоз стравоходу. Гіперплазія лімфоїдної тканини носоглотки. Гіпертонічна хвороба II ст. Гіпертензивне серце серцева СН 0. Хронічний холецистит, нестійка ремісія. Нефролітіаз. Кіста правої нирки.

31.08.2017 року засідання лікарсько-консультативної комісії: відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо виявлення захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подачі в суд матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, від 31.08.2017р. №12/2821, ОСОБА_9 поставлено діагноз: В20.0 ВІЛ-інфекція, IV клінічна форма (CD4-172,0 кл.21,49%). Вперше діагнозтований поза легеневий туберкульоз (17.08.2017 р.) внутрішньогрудних та периферичних лімфовузлів Дестр (-) МБТ (-) М(-) К0 МГ(-) Резист0 Гіст0 кат.1, ког.3 (2017р.).

Супутні захворювання: Мієлодиспластичний синдром з пригніченням переважно тромбоцитарного паростка. Тромбоцитопенія важкого ступеню. Анемія важкого ступеню. Геморагічний синдром шкіри. Носові кровотечі. Орофаренгіальний кандидоз. Кандидоз стравоходу. Гіперплазія лімфоїдної тканини носоглотки. Гіпертонічна хвороба II ст. Гіпертензивне серце серцева недостатність 0. Хронічний холецистит, нестійка ремісія. Нефролітіаз. Кіста правої нирки. Хронічний бронхит. Бронхо-обструктивний синдром. Дихальна недостатність 1 (один).

З пояснень представника колонії (начальника медичної частини) ОСОБА_7 , наданих у суді апеляційної інстанції, вбачається, що засуджений ОСОБА_9 до виправної колонії поступив з діагнозом III кл. стадії ВІЛ, з того часу він неодноразово вивозився до лікарні в зв`язку з необхідністю надання термінової медичної допомоги, яку в умовах колонії не можливо забезпечити. 17.08.2017 року при обстеженні в Черкаській обласній лікарні у Центрі СНІД ЧОР було встановлено, що у засудженого ОСОБА_9 було виявлено IV кл. стадію ВІЛ. На підставі поставлених діагнозів лікарської комісії засуджений потребує особливих умов для лікування, так як хвороба прогресує і в любий час останній може померти, однак, у колонії немає можливості утримувати ОСОБА_9 в особливих умовах з таким діагнозом.

З показань головного лікаря Черкаського обласного наркодиспансера ОСОБА_12 , даних в суді апеляційної інстанції, вбачається, що він знає ОСОБА_9 як пацієнта обласного диспансеру, оскільки останнього неодноразово привозили із колонії на лікування. Його стан є важкий і постійно хвороба прогресує, що і зазначено у поданні державної установи «Черкаська ВК (№62)».

Таким чином, колегія суддів вбачає, що згідно вказаного висновку лікарсько-консультативної комісії на час розгляду кримінального провадження, стан засудженого ОСОБА_9 тяжкий, а його захворювання незворотні та прогресуючі з тенденцією до погіршення. Встановлений діагноз засудженого ОСОБА_9 підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МЮУ, затвердженого наказом МОЗ України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року та спільного наказу МЮУ і МОЗ України №1517/5/503 від 10.05.2017 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів».

А отже, відбування покарання засудженого ОСОБА_9 є недоцільним через неможливість його виправлення в умовах відбування покарання і застосування заходів виправно-трудового впливу, так як поставлений діагноз перешкоджає подальшому відбуванню покарання та загрожує його життю, досягнення мети покарання стає нереальним через хворобу засудженого і відповідно його подальше утримання у місцях позбавлення волі призведе до порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, № ETS N 005.

По місцю відбування покарання засуджений характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушував, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, стягнень не мав. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, належні висновки для себе робить. Після прибуття до установи був розподілений на відділення ресоціалізації, але весь час перебуває в МСЧ установи у зв`язку з хворобою. У відношенні до представників адміністрації установи тактовний, ввічливий.

Враховуючи тяжкість злочинів, вчинених засудженим ОСОБА_9 , які ґрунтуються на положеннях ст.12 КК України, останній вчинив тяжкий злочини, передбачений ч.2 ст.307 КК України та був засуджений до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Однак, з огляду на тяжкий стан здоров`я та відсутність умов забезпечення належного лікування у виправній колонії, в якій перебуває засуджений, вчинений злочин ОСОБА_9 не може бути перешкодою для звільненню від відбування покарання в зв`язку з тяжкістю хвороби.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до передчасного висновку про те, що наявність хвороб у засудженого ОСОБА_9 не є новими обставинами, так як захворювання останнього незворотні та прогресуючі з тенденцією до погіршення, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.09.2017 року про відмову у задоволенні подання в.о. начальника державної установи «Черкаська ВК (№62)» про звільнення від відбування покарання внаслідок хвороби засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Ухвалити нову, якою подання в.о. начальника державної установи «Черкаська ВК (№62)» про звільнення від відбування покарання внаслідок хвороби засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити, звільнити від покарання у зв`язку із хворобою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 263, ч.1 ст.315, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 06 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :