Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000349 щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рудники, Маневицького району, із вищою освітою, працюючого Маневицьким селищним головою, одруженого, має на утриманні матір, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , мотивуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

По даному факту здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000349 від 15 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого 21 вересня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2017 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Обрано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_9 цілодобово залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 цілодобово.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором об`єктивно не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні та враховуючи міцність соціальних зв`язків останнього, виключно позитивну характеристику, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язку не залишати місце постійного проживання у нічний час, особисту поруку або ж особисте зобов`язання. Вказує, що слідчим суддею, при розгляді даного клопотання, об`єктивно не враховано характеризуючі дані підозрюваного, його стан здоров`я, те, що на його утриманні перебуває матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Окрім того ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію з викладених в ній мотивів, прокурора, який відносно її задоволення заперечив, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до вимог ст.194 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та про те, що прокурор не довів що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному, не було враховано усіх обставин матеріалів клопотання та положень чинного законодавства, які містяться в ст. 194 КПК України. Зокрема те, що ОСОБА_9 має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом з дружиною та дітьми, що свідчить про міцність соціальних зв`язків останнього, має незадовільний стан здоров`я, на його утриманні перебуває матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду та допомоги, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, вперше притягується до кримінальної відповідальності та вважає, що домашній арешт з забороною залишати житло за місцем свого проживання в період часу з 17 години до 09 години, буде здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором в ході розгляду клопотання.
На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2017 року в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язку цілодобово не залишати місце постійного проживання скасувати та постановити нову.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити залишати житло за місцем свого проживання в період часу з 17 години до 09 години.
В решті ухвалу залишити без змін.
Головуючий
Судді: