Справа № 727/834/18
Провадження № 1-кп/727/134/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000062 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 ч.1 КК України, -

встановив:

07.02.2013 р. слідчим відділом прокуратури Чернівецької області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000008 відомості за заявою ОСОБА_6 за фактом вимагання хабара службовими особами Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області за надання в оренду земельної ділянки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України.

15.02.2013 р. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затримано голову Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_7 , якому 16.02.2013 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме в одержанні останнім хабара в сумі 130 тисяч доларів США за надання в оренду земельної ділянки водного фонду площею 9,77 га на території Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області.

Під час проведення досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню було встановлено, що 15.02.2013 р. ОСОБА_7 , переслідуючи мету - одержання хабара в сумі 130 тисяч доларів США від ОСОБА_6 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, перебуваючи в приміщенні Кам`янської сільської ради, достовірно знаючи, що рішення про укладення договору оренди землі з ОСОБА_6 , а також про розірвання договору оренди землі, укладеного 18.10.2004 р. Сторожинецькою РДА з громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сесією сільської ради не приймалось, особисто підписав витяг з рішення №22-15/2013 від 14.02.2013 р. Кам`янської сільської ради, який містив завідомо для нього неправдиві відомості, та три договори оренди землі, укладені між ним та ОСОБА_6 на земельну ділянку водного фонду площею 9,77 га терміном на 49 років, що також містили завідомо неправдиві відомості щодо прийняття рішення сесії Кам`янської сільської ради про надання землі в оренду ОСОБА_6 . Після підписання вказаних документів ОСОБА_7 проставив на них гербову печатку Кам`янської сільської ради та передав їх ОСОБА_6 , одержавши при цьому від останнього обумовлений хабар в сумі 130 тисяч доларів США.

24.05.2013 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 368 КК України.

28.05.2013 р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008, за підозрою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 368 КК України скеровано до Кіцманського районного суду Чернівецької області для розгляду по суті та в подальшому судом розпочато судовий розгляд.

16.07.2013 р. в судове засідання Кіцманського районного суду Чернівецької області для допиту в якості свідка по кримінальному провадженню №0000008 з`явився депутат Кам`янської сільської ради ОСОБА_4 , який в подальшому, знаходячись в приміщенні суду за адресою м. Кіцмань Чернівецької області, вул. Незалежності, 48, в період часу з 12.41 год. по 12.54 год., в ході судового розгляду по кримінальному провадженню №0000008, будучи попередньо попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, а саме про давання завідомо неправдивих показань, під час його допиту в якості свідка по вказаному кримінальному провадженню, діючи умисно, з метою захисту обвинуваченого ОСОБА_7 та уникнення останнім кримінальної відповідальності за вчинені злочини, достовірно знаючи, що рішення про надання в оренду земельної ділянки водного фонду площею 9,77 га на території Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області (яка перебувала в оренді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 на сесії Кам`янської сільської ради депутатами не розглядалось та не приймалось, надав суду завідомо неправдиві показання, а саме вказав, що 14.02.2013 р. на сесії Кам`янської сільської ради депутатами було прийнято рішення щодо передачі в оренду земельної ділянки водного фонду площею 9,77 га на території Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області (яка перебувала в оренді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 .

В подальшому, незважаючи на вказані неправдиві показання ОСОБА_4 вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.04.2014 р. ОСОБА_7 було визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 368 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19.09.2014 р. за результатами розгляду апеляційних скарг сторін обвинувачення та захисту вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.04.2014 р. щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд даного кримінального провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 03.10.2014 р. кримінальне провадження №0000008 направлено на розгляд до Садгірського районного суду м.Чернівці, де в подальшому розпочато його судовий розгляд.

Після цього, будучи викликаним в судове засідання, 17.03.2015 р. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці за адресою м. Чернівці, вул. Хотинська, 3 в період часу з 13.09 год. по 13.36 год., в ході судового розгляду по кримінальному провадженню №0000008, будучи попередньо попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, а саме про давання завідомо неправдивих показань, під час його допиту в якості свідка, знову діючи умисно, з метою захисту обвинуваченого ОСОБА_7 та уникнення останнім кримінальної відповідальності за вчинені злочини, достовірно знаючи, що рішення про надання в оренду земельної ділянки водного фонду площею 9,77 га на території Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області (яка перебувала в оренді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 на сесії Кам`янської сільської ради депутатами не розглядалось та не приймалось, знову надав суду завідомо неправдиві показання, а саме вказав, що 14.02.2013 р. на сесії Кам`янської сільської ради депутатами було прийнято рішення щодо передачі в оренду земельної ділянки водного фонду площею 9,77 га на території Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області (яка перебувала в оренді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 .

В подальшому, вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 р. ОСОБА_7 було визнано невинуватим в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його вини, а у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України визнано винним.

На вказаний вирок сторонами обвинувачення та захисту подано апеляційні скарги, на підставі розгляду яких Апеляційним судом Чернівецької області розпочато судовий розгляд даного кримінального провадження.

Після початку судового розгляду кримінального провадження Апеляційним судом Чернівецької області, будучи викликаним в судове засідання, 25.07. 2016 р. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні Апеляційного суду Чернівецької області за адресою м. Чернівці, Центральна площа, 9 в період часу з 10.16 год. по 10.33 год., в ході судового розгляду по кримінальному провадженню №0000008, будучи попередньо попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, а саме про давання завідомо неправдивих показань, під час його допиту в якості свідка по вказаному кримінальному провадженню, далі діючи умисно, з метою захисту обвинуваченого ОСОБА_7 та уникнення останнім кримінальної відповідальності за вчинені злочини, достовірно знаючи, що рішення про надання в оренду земельної ділянки водного фонду площею 9.77 га на території Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області (яка перебувала в оренді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 на сесії Кам`янської сільської ради депутатами не розглядалось та не приймалось, також надав суду завідомо неправдиві показання, а саме вказав, що 14.02.2013 р. на сесії Кам`янської сільської ради депутатами було прийнято рішення щодо передачі в оренду земельної ділянки водного фонду площею 9,77 га на території Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області (яка перебувала в оренді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 .

Дані показання ОСОБА_4 , в частині підтвердження ним розгляду питання про передачу в оренду ставка ОСОБА_6 на сесії сільської ради 14.02.2013 р., колегія суддів Апеляційного суду Чернівецької області оцінила критично, оскільки вони повністю спростовуються показами інших свідків у кримінальному провадженні №0000008 та письмовими доказами по справі, і зокрема, матеріалами негласної слідчої дії, отриманими за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру мобільного зв`язку ОСОБА_10 , яка у ході приватного спілкування з іншим депутатом сільської ради - ОСОБА_11 вказала, що питання про передачу ставка в оренду ОСОБА_6 на сесії не ставилось та не розглядалось. Одночасно, колегія суддів Апеляційного суду Чернівецької області, критично оцінюючи показання ОСОБА_4 , вважає їх такими, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , особою, яка з ним перебуває в особливих стосунках. Одночасно колегія суддів довела до відома прокурора Чернівецької області про виявлені ознаки злочину, передбаченого ст.384 КК України в діях ОСОБА_4 , для прийняття з даного приводу рішення відповідно до чинного кримінально-процесуального законодавства України.

Вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 29 серпня 2016 року вирок Садгірського районного суду міста Чернівці від 24.12.2015 р., яким ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України та виправдано за ч.1 ст. 364, ч.4 ст. 368 КК України, у зв`язку із недоведеністю його вини - скасовано, та визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст.366, ч. 4 ст.368 КК України.

Недостовірність показів ОСОБА_4 констатована також ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.06.2017 р., якою визнано правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 . Апеляційним судом Чернівецької області.

Тобто, під час судового слідства по кримінальному провадженню №0000008 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 368 КК України, під час його розгляду Кіцманським районним судом Чернівецької області, Садгірським районним судом Чернівецької області та Апеляційним судом Чернівецької області свідок ОСОБА_4 надав суду завідомо неправдиві показання щодо підтвердження ним розгляду та вирішення питання про передачу в оренду ставка ОСОБА_6 на сесії сільської ради 14.02.2013 р.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а саме у даванні завідомо неправдивих показань свідком суду.

25 січня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому під час судового провадження.

Крім цього, при укладенні угоди про визнання винуватості сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення за ст. 384 ч. 1 КК України у вигляду двох років обмеження волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік, поклавши на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений та його захисник розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст. 473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.1 п.1) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.1) КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду і призначення ОСОБА_4 покарання, обумовлене в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчинених обвинувачуваним злочину за ст.384 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини справи, дані про його особу, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, вину свою визнав повністю та розкаявся у вчиненому.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом він має неповнолітню дитину у відношенні до якої він не позбавлений батьківських прав.

ОСОБА_4 клопотання підтримував і не заперечував проти застосування до ньогост. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону «Про застосування амністії в Україні».

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році » від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_13 , 2007 р.н., відносно якого він не позбавлений батьківських прав.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання. Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені, але він наполягає на її застосуванні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 25 січня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину за ст.384 ч.1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки ОСОБА_4 повинен періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку з амністією.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: