УХВАЛА

06 листопада 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Рівненського міськрайонного відділу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Рівне подання Рівненського міжрайонного відділу з питань пробації про вирішення питання щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, не одруженого, раніше не судимого, засудженого 21.12.2016р. Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст.. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, який проживає в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Виконуючий обов`язки начальника Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо гр. ОСОБА_5 .

В своєму клопотанні вказує на те, що вирок суду стосовно ОСОБА_5 до Рівненського МРВ з ПП надійшов 30.01.2017р. і був прийнятий до виконання.

За період іспитового строку ОСОБА_5 характеризується посередньо.

17.03.2017р. постановою Рівненського міського суду Рівненської області притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 173 КУпАП у виді штрафу 85 грн., за що несе письмове попередження. 18.04.2017р. не з`явився на реєстрацію без поважної на те причини, чим допустив ухилення від виконання покладеного на нього судом обов`язку, за що винесене письмове попередження. Інформація стосовно вчинення ОСОБА_5 нових злочинів з відділів Національної поліції до Рівненського МРВ з питань пробації не надходило.

У зв`язку з тим, що на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2014 року народження та засуджений за злочин середньої тяжкості, а також те, що протягом 2007-2017 років до нього не було застосовано амністію або помилування, у відповідності до п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає звільненню від покарання. Засуджений ОСОБА_5 заперечує щодо застосування стосовно нього вищезазначеного закону.

В судовому засіданні представник Рівненського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції просить подання задоволити, вважає за доцільне звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.12.2016р., відповідно п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію».

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовляється від застосування щодо гього Закону України «Про амністію у 2016р.».

Прокурор повністю підтримав подання, просив його задоволити з підстави викладеної у ньому.

Суд, заслухавши представника Рівненського МРВ з ПП, думку прокурора, пояснення засудженого ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що в поданні слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , засудженого 21.12.2016р. Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст.. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Вирок, суду стосовно ОСОБА_5 до Рівненського МРВ з ПП надійшов 30.01.2017р. і був прийнятий до виконання.

Згідно ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016р.» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ст.. 10 Закону України «Про амністію у 2016р.» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Як слідує з пояснень ОСОБА_5 даними в судовому в яких останній заперечує щодо застосування щодо нього ЗУ «Про амністію у 2016р.» що підтверджується його письмовою заявою наявною у матеріалах справи, тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись п. «в» ст.. 1, ст.. 10 Закону України «Про амністію у 2016 р.», суд,-

УХВАЛИВ:
В поданні Рівненського міжрайонного відділу з питань пробації про вирішення питання щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом семи діб з дня проголошення.

Суддя : ОСОБА_1