Справа № 199/1342/18
28.02.2018 УХВАЛА
Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, працює автомеханіком, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
Відповідно до клопотання слідчого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється к вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України за наступних обставин. Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , який являється робітником ПП « ОСОБА_7 », 14.02.2018 приблизно о 19:00 год., знаходячись у приміщенні боксу № НОМЕР_1 , розташованого на території ПП «Дубовик С.Н.» за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, що там відсутні співробітники підприємства, та в цей момент у ОСОБА_8 раптове виник злочинний умисел, спрямований на власне збагачення та задоволення своїх матеріальних потреб шляхом таємного викрадення чужого майна, яке належить ПП « ОСОБА_7 ». Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та діючи умисно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його злочинні дії мають таємний характер і за ним ніхто ш спостерігає, продовжуючи знаходитися у приміщенні боксу № 212-217, шляхом вільного доступу викрав з полиці, наявної у боксі, шліфувальну машину «Metabо SXE 3150 310 Вт» та сховав під вдягнену на нього куртку, де її і утримував, після чого пішов у напрямку виходу з боксу, та залишив територію ПП « ОСОБА_7 », в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Матеріальний збиток становить 1 000,00 грн.
Дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Разом з тим, 18.02.2018, маючи злочинний умисел, спрямований на власне збагачення та задоволення своїх матеріальних потреб шляхом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у приміщення, яке належить ПП «Дубовик С.Н», приблизно о 07:50 год., утримуючи при собі раніше здобутий ним ключ від боксу № НОМЕР_1 , розташованому на території ПП «Дубовик С.Н.» за адресою: АДРЕСА_2 , але не маючи дозволу на перебування в ньому, відкрив металеві двері ключем та проник на його територію.
У той же день, 18.02.2018, приблизно о 08:00 год., реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його злочинні дії мають таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, продовжуючи знаходитися у приміщенні боксу №212-217, викрав з полиці, наявної у боксі, шліфувальну машину «Bosch РЕХ 300 АЕ» та полірувальні машини «Milwaukee АР 12 Е» та «Makita 9227 СВ», після чого поклав їх у належний йому поліетиленовий пакет, який утримував при собі, та пішов з ним у напрямку виходу з боксу, замкнув його на ключ та залишив територію ПП « ОСОБА_7 », в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями спричинив матеріальну шкоду на суму 1 900,00 грн. Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
За сукупністю скоєних кримінальних правопорушень умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.
27.02.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.
Сторона обвинувачення переконана, що за вищевикладеними обставинами, єдиним способом забезпечити кримінальне провадження є обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий та прокурор просили задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, розкаявся у вчиненому, просив обрати відносно нього домашній арешт та пояснив, що він працює з 08.00 год. до 19.00 год., що він вчинив злочин та мав розпорядитися отриманими коштами на продукти харчування, на даний час викрадені речі повернуті потерпілому в повному обсязі.
Слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважає необхідним застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, виходячи з наступного.
Встановлено, що слідчим 27.02.2018 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Повідомлення про підозру особисто вручено підозрюваному.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Втім, клопотання та докази, надані слідчим, не свідчать про існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства, перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважити, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, тому суд вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободі людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).
У відповідності з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тримання під вартою та подальше продовження перебування особи під вартою повинно бути законним і обґрунтованим. Законність полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу та на підставі рішення суду, а обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту і подальше продовження перебування особи під вартою лише за наявності передбачених в законі підстав.
Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.
З огляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення, має бути винятком, а не правилом. В окремих випадках тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньої необхідності і як останній захід; воно не повинно застосовуватися з каральних міркувань. Наголос на винятковому характері застосування тримання під вартою до судового розгляду, коли йдеться про осіб, які підозрюються у вчиненні правопорушення та на застосуванні лише у тих випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи, відображають вимоги статті 5 Конвенції.
Суд враховує, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає з бабусею (опікуном) та молодшою сестрою, працює за освітою автомеханіком.
З метою забезпечення безумовного виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього у зв`язку із застосуванням домашнього арешту, є необхідним застосування як виконання обов`язку засобу здійснення контролю за підозрюваним електронного засобу контролю, який підозрюваному носити на весь час домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, ч. 4 ст. 194, ст. 195, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло, починаючи з 20.00 до 07.00 год.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за першою вимогою.
Застосувати як виконання обов`язку засіб здійснення контролю за підозрюваним ОСОБА_4 електронний засіб контролю, який підозрюваному носити на весь час домашнього арешту.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_4 та застосування електронного засобу контролю встановити два місяці до 28.04.2018 включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для вчинення дій, передбачених ч. 4 ст. 181 КПК України.
По закінченню встановленого строку дії домашнього арешту та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування електронного засобу контролю припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1