Справа № 127/5197/17
Провадження №11-кп/772/920/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
у складі :

головуючого:судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 з доповненнями до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2017 року, про відмову у задоволенні подання начальника Вінницької ВК №86 ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_11 ,-

в с т а н о в и в:
Начальник Вінницької виправної колонії (№86) УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_10 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області 13.03.2017 року з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_11 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2017 року у задоволенні клопотання начальника Вінницької ВК №86 ОСОБА_10 про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_11 дев`ять разів судимий, тричі звільнявся умовно-достроково, скоював нові злочини в період умовно-дострокового звільнення, що враховується судом при прийнятті рішення за поданням. Те, що ОСОБА_11 відбуває покарання з 08.05.2014 року, проте перше заохочення за ставлення до праці отримав лише в липні 2015 року, тобто понад рік після початку відбування покарання. Інші заохочення ним отримані починаючи з квітня 2016 року,тобто після прийняття судом рішення про перерахунок засудженому строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в новій редакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з висновком суду, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким звільнити його від відбування покарання умовно достроково. До підстав свого виправлення відносить те, що по прибуттю до ВК №86 був працевлаштований, 5 разів заохочувався, за позовами по виконавчим листам сплачував.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги засудженого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_11 задовольнити, звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Свої вимоги мотивує тим.що судом не в повній мірі оцінено особисті характеризуючі обставини засуджено, що свідчасть про зміну йорго поведінки та можливість подальшого виправлення без ізоляції від суспільства. Крім позитивної повендінки та праців за місцем відбування покарання суд не врахував, що ОСОБА_11 одружився, має двох малолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_11 , який підтримав вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї адвоката ОСОБА_9 , просив її задовольнити; думку адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргі з доповненнями; думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, і просив залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги ,суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_11 з доповненнями до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підллягає.

До таких висновків суд дійшов з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення в процесі відбування покарання. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержанні ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, а й активна форма його поведінки.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_11 на даний час відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії (№86) за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2016 року ОСОБА_11 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.05.2014 року по 01.12.2014 року та з 19.01.2015 року по 03.03.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки початок строку покарання рахується з 08.05.2014 року, з урахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення, ОСОБА_11 відбув 2/3 строку покарання та відповідно до ст. 81 КК України може бути звільненийвід відбування покарання умовно-достроково.
Суд при відмові у задоволенні клопотання засудженого вірно врахував, що ОСОБА_11 є особою неодноразово судимою (девять разів), тричі звільнявся умовно-достроково, скоював нові злочини в період умовно-дострокового звільнення.
Також суд вірно зазначив щодо заохочень засудженого ОСОБА_11 , а саме, що перше заохочення за ставлення до праці отримав лише в липні 2015 року, тобто понад рік після початку відбування покарання. Інші заохочення отримувались після прийняття судом рішення про перерахунок засудженому строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в новій редакції.
З довідки про наявність заохочень по особовій справі засудженого вбачається, що останній не довів сумлінною поведінкою своє виправлення, оскільки почав старанно працювати та підтримувати сумлінну поведінку тільки після винесення судом ухвали про перерахунок строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, тому не може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання позбавлення волі.

Хоча ст. 81 КК України не зобов`язує враховувати при умовно достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_12 , враховує і ту обставину, що останній неодноразово судимий за корисні умисні злочини.

З огляду на викладене та на особу засудженого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності,в тому числі і за умисні корисні злочини, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання,а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,суд -
п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_11 з доповненнями до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2017 року про відмову у задоволенні подання начальника Вінницької ВК №86 ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_11 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим - з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4