Справа № 548/1114/17
Провадження №1-кп/548/8/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2018 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
1)04.12.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі та на основі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання на строк 1 рік;
2)07.11.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 5 місяців обмеження волі та на основі ст. 71 КК України остаточне покарання 3 роки 6 місяців обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання на строк 1 рік;
3)10.12.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі та на основі ст. 70 ч.4 КК України приєднано 2 роки 9 місяців обмеження волі по вироку Крюківського РС м. Кременчука від 07.11.2013 року за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України, остаточне покарання 3 роки 9 місяців обмеження волі;
4)19.05.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 70 ч.1, ст. 70 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі та на основі ст. 70 ч.4 приєднати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим по вироку Крюківського РС м. Кременчука від 10.12.2013 року за ст. 185 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України, остаточне покарання 4 роки позбавлення волі;
Звільнений 19.05.2017 року по відбуттю строку покарання,
5)06.10.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі та на основі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання на строк 1 рік 6 місяців,
у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ОСОБА_4 у м.Хорол Полтавської областіскоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.
Так, 02.07.2017 року о 13 год. 42 хв. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів із каси магазину «Оптовичок», що належить ФОП ОСОБА_5 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , зайшов до вказаного магазину та став до черги покупців.
У подальшому ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, умисно, керуючись корисливими мотивами, скориставшись відсутністю продавця біля прилавку, о 13:47 год., відкрив дерев`яну шухляду тумбочки, в якій знаходилася каса магазину, звідки дістав грошові кошти в сумі 11 980 грн. та поклав їх до свого полімерного пакету, тим самим здійснив крадіжку чужого майна.
Після цього, ОСОБА_4 вийшов із магазину та поїхав до м. Кременчук, де витратив грошові кошти на власні потреби, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , завдав матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 11 980 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння злочину, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Отже, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці),вчиненому повторно обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставиною, як пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не виявлено.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся в скоєному, а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , який в письмовій заяві до суду вказав, що наполягаєна суворій мірі покарання, суд враховує також те, що шкода завдана потерпілому не відшкодована.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки він вчинив злочин до постановлення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.10.2017 року із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого не було застосовано запобіжного заходу і на даний час немає ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від виконання вироку, тому до нього не слід застосувати запобіжний захід.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та за цією статтею призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавленняволі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.
Головуючий: