Ухвала
іменем україни
16 травня 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:
головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурораОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000003 щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою останнього на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 липня 2016 року,

установив:
У касаційній скарзі, як випливає з її змісту, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК. За твердженням скаржника, згаданий суд залишив поза увагою рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2016 року з питань перегляду за нововиявленими обставинами постановленого щодо ОСОБА_6 вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2015 року, а тому неправомірно відмовив йому в поновленні строку апеляційного оскарження вказаного вироку.
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду; клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

За вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 367 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати відповідальні посади у правоохоронних органах на строк 2 роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання.
На цей вирок ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, яка разом із його заявою про поновлення строку апеляційного оскарження 18 травня 2016 року надійшла на адресу апеляційного суду.
Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 14 липня 2016 року відмовив ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження і повернув йому апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив обґрунтованість заявлених касаційних вимог, перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 395 КПК апеляційну скаргу на вирок може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Статтею 116 КПК передбачено обов?язковість додержання встановлених цим Кодексом процесуальних строків. Водночас за правилами ст. 117 вказаного Кодексу строк на апеляційне оскарження вироку може бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження, і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з матеріалів цього кримінального провадження, апеляційний суд не порушив указаних норм права.
Відмовляючи ОСОБА_6 у поновленні строку апеляційного оскарження вироку щодо нього, суд апеляційної інстанції в ухвалі свою позицію по суті мотивував тим, що упродовж строку, встановленого законом, засуджений не подав апеляційної скарги, замість цього він неодноразово звертався із заявами про перегляд вироку за нововиявленими обставинами й оспорював рішення, постановлені в порядку глави 34 КПК, що не заперечується у касаційній скарзі. Навівши в ухвалі дані щодо згаданих вище рішень, апеляційний суд фактично дійшов висновку про відсутність об`єктивних поважних причин, які унеможливлювали би реалізацію засудженим свого права на апеляційне оскарження вироку у строк, передбачений ч. 2 ст. 395 КПК. Не навів засуджений поважних причин пропуску такого строку й у поданій касаційній скарзі.
Отже, рішення апеляційного суду про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення йому строку апеляційного оскарження вироку та повернення апеляційної скарги не суперечить приписам статей 117, 399 КПК.
Апеляційне оскарження вироку та його перегляд за нововиявленими обставинами є різними за їх юридичними формами. Тому посилання ОСОБА_6 у касаційній скарзі на наявність рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2016 року за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами як на безумовну підставу для скасування оспорюваної ухвали не можна визнати прийнятними. Саме по собі те, що апеляційний суд в ухвалі послався на наявність провадження за нововиявленими обставинами в іншому суді, не є істотним порушенням вимог КПК, не ставить під сумнів правильність згаданого рішення, а доводи скаржника про зворотне є необґрунтованими.
Істотних порушень норм процесуального права, які були би підставами для скасування оскаржуваної ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції при перегляді кримінального провадження судом касаційної інстанції, не встановлено.

З огляду на викладене касаційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 6 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
постановив:
Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 липня 2016 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2015 року і повернуто його апеляційну скаргу, залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3