Справа № 750/1106/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/524/2017
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010533 від 07 листопада 2016 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2017 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18 лютого 2016 року Малиновським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2016 року перекваліфіковано на ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2017 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2016 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 528 грн. 60 коп. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисником адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 була подана апеляційна скарга, в якій вона просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не були встановлені достатні докази для доведення вини ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Зокрема, звертає увагу на те, що було порушено право на захист її підзахисного, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №810 від 08 грудня 2016 року у ОСОБА_9 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, в зв`язку з чим йому повинні були надати захисника. В зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_9 , вважає, що такі докази як: протокол тимчасового доступу до речей і документів та описом до нього від 13 грудня 2016 року, висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №4603/16-24 від 19 грудня 2016 року, є неналежними доказами в даному кримінальному провадженні. Крім того, вказує, що у висновках судово-товарознавчої експертизи №4300/16-24 від 23 листопада 2016 року та №4299/16-24 від 23 листопада 2016 року містяться припущення, які повинні судом тлумачитись на користь обвинуваченого. Вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 1 ст.23 КПК України, оскільки обмежився клопотанням прокурора про долучення до матеріалів кримінального провадження доказів, які не були предметом його безпосереднього дослідження. Звертає увагу на те, що з технічних причин в місцевому суді не було досліджено відеозапису з камери спостереження магазину, та не з`ясовано, де саме був затриманий ОСОБА_9 при викраденні ним кави, оскільки це має важливе значення для кваліфікації даного кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції встановив, що 30 жовтня 2016 року, у період часу з 10 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав кавомолку «Saturn» модель ST-CM 0175, вартість якої згідно висновку експерта № 4299/16-24 від 23.11.2016 року складає 200 грн., що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

7 листопада 2016 року, о 15 год. 18 хв., ОСОБА_9 , знаходячись в супермаркеті «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, буд. 47, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно та повторно, шляхом вільного доступу, таємно намагався викрасти пакунок кави «Якобс», вагою 400 г, вартістю 278 грн. 80 коп., що належить ТОВ «АТБ-Маркет», чим намагався спричинити останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

У подальшому, ОСОБА_9 , пройшовши через касу вищевказаного магазину, з викраденим майном, не оплативши його, направлявся до виходу, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охороною магазину перед виходом.

8 листопада 2016 року, у період часу з 11 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізор «Sharp» модель LC-19SH7E-BK вартість якого, згідно висновку експерта № 4300/16-24 від 23.11.2016 року складає 1800 грн., що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

29 листопада 2016 року, у денний час, ОСОБА_9 , діючи умисно та повторно, перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, таємно викрав праску марки «Saturn ST CC 7109», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4603/16-24 від 19.12.2016 року, складає 530,18 грн., що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення потерпілої, яка фактично погодилась з такою вимогою, думку прокурора, який висловив заперечення проти задоволення вимог апеляційної скарги сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_9 , та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, при зазначених у вироку обставинах, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, наданими стороною обвинувачення, які судом всебічно і повно досліджені і правильно оцінені та, на думку колегії суддів, стороною захисту не спростовані.

Так, судом першої інстанції на вимогу процесуального закону було в повному обсязі з`ясовано обставини кримінального провадження та перевірено їх доказами.

Зокрема, суд першої інстанції свої висновки про винуватість ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та замаху на крадіжку, тобто умисні дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за викладених у вироку обставин обґрунтував показаннями самого обвинуваченого, який під час розгляду справи в місцевому суді вину визнав повністю та в повному обсязі підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Встановлені судом обставин, щодо винуватості обвинуваченого, крім показань самого обвинуваченого, також підтверджується даними, що містяться у наступних доказах:

- протоколі прийняття заяви про вчинений злочин від 10 листопада 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_9 за фактом викрадення 08 листопада 2016 року в період часу з 06 год. 30 хв. по 16 год. 30 хв. належного їй плазмового телевізора «Sharp» модель LC-19SH7E-BK за місцем проживання;

- документі специфікації до Договорів 1, 2 № 011168494 від 08 листопада 2016 року, згідно якого ОСОБА_9 здав телевізор «Sharp» модель LC-19SH7E-BK до ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД і Компанія»;

- висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4300/16-24 від 23 листопада 2016 року, згідно якого вартість телевізора «Sharp» модель LC-19SH7E-BK за умови його функціонування на вторинному ринку України станом на 08 листопада 2016 року може складати 1800 грн.;

- заяві ОСОБА_10 від 07 листопада 2016 року, де той просить прийняти міри до ОСОБА_9 , який 07 листопада 2016 року, близько 15 год. 20 хв., в магазині АТБ по вул. Гончій, 47 вчинив крадіжку пакунку кави «Якобс», вагою 400 г, вартістю 278 грн. 80 коп.;

- документі накладній № 1441 від 06 листопада 2016 року, згідно якої вартість пакунку кави «Якобс», вагою 400 г складає 278 грн. 80 коп.;

- протоколі перегляду відеозапису від 15 листопада 2016 року, згідно якого переглядався диск з відеозаписом з камер спостереження в супермаркеті «АТБ», що по вул. Гончій, 47 в м. Чернігові, де мається запис щодо викрадення ОСОБА_9 пакунку кави;

- протоколі прийняття заяви про вчинений злочин від 10 листопада 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_9 за фактом викрадення 30 жовтня 2016 року в період часу з 06 год. 30 хв. по 16 год. 30 хв. належної їй кавомолки «Saturn» модель ST-CM 0175 за місцем проживання;

- документі специфікації до Договорів 1, 2 № 011168227 від 30 жовтня 2016 року, згідно якого ОСОБА_9 здав кавомолку «Saturn» модель ST-CM 0175 до ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД і Компанія»;

- висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4299/16-24 від 23 листопада 2016 року, згідно якого вартість кавомолки «Saturn» модель ST-CM 0175 за умови його функціонування на вторинному ринку України станом на 30 жовтня 2016 року може складати 200 грн.;

- протоколі прийняття заяви про вчинений злочин від 01 грудня 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_9 за фактом викрадення 29 листопада 2016 року в період часу з 06 год. 30 хв. по 16 год. 30 хв. належної їй праски «Saturn» за місцем проживання;

- документі специфікацієї до Договорів 1, 2 № 01516125 від 29 листопада 2016 року, згідно якого ОСОБА_9 здав праску марки «Saturn ST CC 7109» до ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД і Компанія»;

- висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4603/16-24 від 19 грудня 2016 року, згідно якого вартість праски марки «Saturn ST CC 7109» з урахуванням зносу станом на 29 листопада 2016 року складає 530 грн. 18 коп.;

- висновку судово-психіатричної експертизи № 809 від 08 грудня 2016 року, згідно якої ОСОБА_9 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до яких відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється. У ОСОБА_9 на теперішній час не простежується клінічних ознак психічного захворювання, які б перешкоджали його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді по даному кримінальному провадженню. Він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення, і примусові заходи медичного характеру йому не показані;

Місцевий суд у своїх висновках обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Судом, у відповідності до вимог ст. 10 КПК України, було створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Посилання захисника ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на порушення норм кримінального процесуального закону, які, на її думку, були допущені під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції не знайшли свого підтвердженні в ході апеляційного розгляду.

Так, доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист обвинуваченого в зв`язку з незабезпеченням останнього захисником є необґрунтованими з огляду на те, що відповідно ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізовувати свої права. Колегія суддів вважає, що посилання захисника на висновок слово-психіатричної експертизи № 810 від 8 грудня 2016 року не підтверджує вказані в апеляційній скарзі доводи, щодо порушення прав обвинуваченого, оскільки у вказаному висновку судово-психіатричної експертизи ставилося питання чи страждає ОСОБА_9 алкоголізмом, чи потребує лікування від алкоголізму, тобто даний висновок ніяким чином не спростовує та не суперечить висновку судово-психіатричної експертизи № 809 від 16 грудня 2016 року, зміст якого викладений вище і згідно якого у ОСОБА_9 на теперішній час не простежується клінічних ознак психічного захворювання, які б перешкоджали його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді по даному кримінальному провадженню, тобто, останній міг реалізувати повною мірою свої права та обов`язки. Крім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений під час досудового розслідування, відмовився від послуг захисника та бажав захищатися самостійно, про що зазначено в протоколі роз`яснення йому прав на захист.

В зв`язку з викладеним, доводи сторони захисту щодо недопустимості ряду доказів через порушенням права на захист обвинуваченого є необґрунтованими.

Щодо припущень, викладених у висновках експерта за результатами проведення судово-товарознавчих експертиз про вартість викраденого майна, на яких наголошує адвокат ОСОБА_8 , то колегія суддів не може визнати їх обґрунтованими з огляду на те, що стороною захисту в судовому засіданні місцевого суду вони не оспорювалися, клопотання про проведення повторних експертиз не заявлялося, як і клопотання про виклик в судове засідання експерта для дачі показань з приводу вказаних висновків.

Посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для її задоволення, що не дослідження відеозапису з камер відео спостереження в судовому засідання має суттєве значення для кваліфікації кримінального правопорушення, колегія суддів також не може визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

Вказаний відеозапис не був досліджений судом з технічних причин, однак, в судовому засіданні був досліджений протокол перегляду відеозапису від 15 листопада 2016 року, згідно якого переглядався диск з відеозаписом з камер відео спостереження в супермаркеті «АТБ», що по вул. Гончій, 47 в м. Чернігові, де мається запис щодо викрадення ОСОБА_9 пакунку кави і стороною захисту в ході судового засідання не заявлялося клопотання про перегляд відеозапису.

Давши належну оцінку зібраним у справі та дослідженим у судовому засіданні доказам у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинена повторно та за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, як замах на крадіжку, тобто умисні дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд правильно врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, його ставлення до цього, особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення після постановлення відносно нього попереднього вироку, але до відбуття покарання за ним, наявність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, негативну характеристику з місця проживання, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_9 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4