Справа № 738/1013/17
№ провадження 1-в/738/227/2017
УХВАЛА

іменем України
03 серпня 2017 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

представника установи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі. Клопотання засудженого мотивоване тим, що він відбуває покарання в Менській ВК №91 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на даний час відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання, порушень режиму утримання не допускає.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Представник установи виконання покарань в судовому засідання вказав, що засуджений не став на шлях виправлення, має 7 стягнень, одне з яких діюче, заохочень не має, а тому клопотання є передчасним.
Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 вважає його передчасним.
Захисник просив клопотання задовольнити.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.
Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.11.2015 року за ч. 1 ст. 121 КК України, згідно ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.10.2014 року і остаточно визначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислюється з 29 травня 2015 року.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2016 року засудженому зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 29.05.2015 року по 23.12.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 29.05.2015 року. За час перебування в Одеському СІЗО вимоги режиму тримання порушував, за що отримав два стягнення.
В Менській ВК №91, міру покарання відбуває з 01.03.2016 року по теперішній час. В період перебування у дільниці КДіР двічі допустив порушення встановленого в установі розпорядку дня, за що отримав два дисциплінарні стягнення. Допустив два незначні порушення, у зв`язку з чим з засудженим проводились виховно-профілактичні бесіди. Заохочень не мав.
З 20.01.2016 року по 28.09.2016 року відбував покарання у Бучанській ВК-85 у зв`язку з лікуванням. Стягнень, заохочень не мав.
З 28.09.2016 року відбуває покарання в Менській ВК №91. За час відбування покарання допустив два порушення режиму утримання, за що отримав два стягнення, одне з яких діюче. Заохочень не отримував.
Був працевлаштований робітником швейної бригади з 17.10.2016 року по 31.03.2017 року, до роботи ставився посередньо. До виконання робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов ставиться негативно. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт».
Отже з викладеного вбачається, що засуджений лише починає ставати на шлях виправлення, що вбачається з його поведінки, проте при застосуванні пільги передбаченої ст. 82 КК України враховується поведінка засудженого за весь термін відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, його поведінку за весь час відбування покарання, наявність діючого стягнення, відсутність заохочень, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про те, що він став на шлях виправлення, а тому приходить до висновку, що його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі, є передчасним і задоволенню не підлягає.
На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1