28 листопада 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима, Одеської обл., громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд,-
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
22 квітня 2015 року Кодимським РВК Одеської області молодший сержант ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 віл 15 червня 2015 року №12 молодшого сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду командира відділення взводу охорони 2 роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 03 травня 2016 року №99 молодшою сержанта ОСОБА_5 переведено на посаду водія - заправника автомобільного відділення взводу матеріально технічного забезпечення вищезазначеної військової частини.
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
15 червня 2015 року, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно із вимогами п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Діючи в порушення вищезазначених вимог закону, молодший сержант ОСОБА_5 з метою тимчасово ухилення від військової служби, 24 червня 2016 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно без поважних причин був відсутній за місцем проходження військової служби до 10 вересня 2016 року.
ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, обставини викладені у обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що 24.06.2016 року самовільно залишив військову частину.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками самовільне залишення військовослужбовцем військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, те, що він раніше не судимий, повне визнання вини у вчиненому злочині, позитивна характеристика за місцем мешкання, знаходження на утриманні малолітньої доньки 2012 року народження.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь суспільної небезпечності злочину, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст. 69 КК України та призначити нижче від найнижчого покарання, що встановлено у санкції ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті.
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 5 (п`ять) місяців.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 10.09.2016 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання у вигляді арешту період попереднього ув`язнення з 10.09.2016 року по 28.11.2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні арешту.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям покарання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1