У х в а л а

30 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України ОСОБА_4., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2016 року ОСОБА_2 засуджено за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років із позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6640 грн. та 150 000 грн. ˗ моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року касаційні скарги захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 залишені без задоволення, а вирок Центрально˗Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 ˗ без зміни.

У заяві, поданій захисником ОСОБА_1, про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року на підставі пункту 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), порушується питання про скасування ухвал касаційного та апеляційного судів щодо ОСОБА_2 та направлення справи на розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому захисник вважає, що суди при розгляді кримінального провадження не дотримались принципу змагальності і рівності сторін, порушили право ОСОБА_2 на захист, а також, у порушення вимог статті 350 КПК, суд першої інстанції не прийняв рішення щодо заявленого захисником клопотання про призначення комплексної судово˗медичної експертизи.

Як на підставу своїх вимог захисник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права, передбачених статтями 10, 20, 22, 350 КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

На обґрунтування підстави для перегляду оскаржуваної ухвали касаційного суду, захисник посилається на долучені ним до заяви копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2014 року та від 26 березня 2015 року.

Однак, як убачається зі змісту заяви, її подано без додержання вимог статей 448, 449 КПК.

Згідно з вимогами цих статей, заява про перегляд Верховним Судом України рішення суду касаційної інстанції повинна містити, серед іншого, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Так, підстави, передбачені пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, встановлюють необхідність здійснення заявником порівняння оспореного рішення суду касаційної інстанції з іншими рішеннями цього ж суду на предмет однаковості/неоднаковості застосування норми процесуального права, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Перегляд рішення касаційного суду можливий, а втручання/ невтручання в таке рішення є необхідним/непотрібним, коли є неоднаковість у правозастосуванні, що зумовлює Верховний Суд України висловити свою правову позицію щодо правильного застосування норми права, передбаченої КПК. Ключовою умовою такого перегляду є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває застосування однієї і тієї самої норми процесуального права.

В заяві захисника ОСОБА_1 відсутнє чітке визначення які саме правові висновки суду касаційної інстанції про застосування норми (норм) процесуального права є різними, що виключає можливість здійснення відповідного порівняння.

Законом України від 12 лютого 2015 року №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності з 28 березня 2015 року, частина перша статті 445 КПК була доповнена пунктом 2, яка передбачає, що підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Тобто з підстави, зазначеної у цьому пункті, Верховним Судом України може бути переглянуто оскаржувану ухвалу суду касаційної інстанції, постановлену 28 березня 2015 року й пізніше. Проте, на підтвердження неоднаковості рішень у зв'язку з обставинами, зазначеними в цьому пункті, можуть подаватись і ухвали суду касаційної інстанції, постановлені й до 28 березня 2015 року, але у яких застосовані норми права, передбачені «цим Кодексом», тобто Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року (пункт 2 частини першої статті 445 КПК), а не КПК 1960 року.

Проте, як убачається з доданих до заяви документів, долучена до заяви захисника копія рішення касаційного суду від 10 квітня 2014 року, ухвалювалась за Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року.

Окрім того, у порушення вимог статті 449 КПК, долучені до заяви захисника копії оскаржуваних ним судових рішень щодо ОСОБА_2 не завірені належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до частини другої статті 450 КПК, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

На підставі наведеного та керуючись статтями 448, 449, 450 Кримінального процесуального кодексу України

у х в а л и в:

про зазначені недоліки заяви повідомити захисника ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 30 січня 2017 року.

Якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4.