Номер провадження: 11-кп/785/422/17
Номер справи місцевого суду: 514/1523/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 на вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 20.12.2016 року по кримінальному провадженню № 0000428відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Березине Тарутинського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.05. 2001 р. Тарутинським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком у 1 рік,
- 29.07.2003 року Тарутинським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком у 2 роки;
- 31.08.2005 р. Тарутинським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15, ст.185 ч.3 КК України до 3 років 3 міс. позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України до 3 років 4 міс. позбавлення волі;
- 15.06.2009 р. Тарутинським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком у 1 рік,
- 09.03.2010 р. за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 3 років і 8 місяців позбавлення волі;

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладені наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі положень ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_8 обчислений з моменту проголошення вироку, тобто з 20 грудня 2016 року

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України за наступних обставин.

16 березня 2016 року, біля 21 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, вступив у злочинну домовленість з ОСОБА_9 , направлену на викрадення для подальшого продажу з метою власного збагачення, а саме металевих воріт, металевої хвіртки та чавунної плити з нежилого будинку по АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_10 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, діючи таємно, повторно, із корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та темною порою доби обвинувачений ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 викрали (демонтували) із зазначеного будинку праву сторону металевих воріт зеленого кольору вагою 54 кг, вхідну металеву хвіртку зеленого кольору вагою 30 кг та чавунну плиту вагою 14 кг, після чого, скориставшись тачкою, яку одразу привезли з собою, транспортували викрадене майно до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 260 гривень..

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного злочину, просив вирок суду змінити в частині посилання у мотивувальній частині вироку на вчинення обвинуваченим злочину спільно із ОСОБА_9 порушує положення Конституції України щодо презумпції невинуватості особи, оскільки матеріали відносно ОСОБА_9 виділені в окреме провадження та останнього оголошено у розшук.

Враховуючи викладене, прокурор просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_8 , оскільки в результаті розгляду даного кримінального провадження суд також фактично визнав ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

В судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому злочині, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано, в порядку ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Також, у вироку, суд вказав, що матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_9 виділені в окреме кримінальне провадження № 0000433 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України.

Частина 1 п. 2 ст. 407 КПК України передбачає, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно із п.2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст. 411 ч.1 п.1 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що посилання у мотивувальній частині вироку на вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину спільно із ОСОБА_9 порушує положення Конституції України щодо презумпції невинуватості особи, оскільки матеріали відносно нього виділені в окреме провадження та останнього оголошено у розшук, оскільки відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже, апеляційний суд, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а мотивувальна частина вироку суду 1-ої інстанції зміні в частині посилання на вчинення обвинуваченим злочину спільно із ОСОБА_9 ..

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407- 409, 411, 419, 458, 532 КПК України, апеляційний суд-

ухвалив:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 20.12.2016 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_8 злочину спільно із ОСОБА_9 , вказавши, що ОСОБА_8 вчинив злочин спільно із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4