Справа № 520/2546/17
Провадження № 1-кп/520/654/17
УХВАЛА
23.03.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ Київського ВП м.Одеси ГУНП В Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, у кримінальному провадженні №0001601 від 27.04.2016р., щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України неповнолітнім
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, громадянин України, учень 8-Б класу ЗОШ №51 м.Одеси І-ІІІ ступенів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
неповнолітнього ОСОБА_5 ,
його законного представника ОСОБА_6 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Одеської міської ради головного спеціаліста ОСОБА_8 ,
інспектора ювенальної провенції Київського ВП у м.Одесі ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Київського ВП м.Одеси ГУНП В Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, затвердженим прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001601 від 27.04.2016р., про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, і який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин.
У жовтні 2015 року, точні час та дата під час досудового розслідування не встановлені, у м.Одесі неповнолітній ОСОБА_10 (засуджений за вказані кримінальні правопорушення Київським районним судом м.Одеси вироком від 30.06.2016) з корисливих мотивів, з метою власного збагачення шляхом вчинення злочинів - відкритого викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 (засудженого за вказані кримінальні правопорушення Київським районним судом м.Одеси вироком від 24.02.2016) та невстановленою особою і малолітнім ОСОБА_5 .

Реалізуючи попередні домовленості, 11.10.2015 близько о 21.00 години неповнолітній ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за участю малолітнього ОСОБА_5 , знаходячись біля аптеки, яка розташована по вул.Варненська, 25 в м. Одесі, побачили ОСОБА_12 , яка мала при собі жіночу сумку та вибрали її об`єктом злочинного посягання. Коли ОСОБА_12 вийшла з приміщення аптеки та направилася в бік вул.25-ої Чапаївської дивізії м.Одесі, неповнолітній ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю малолітнього ОСОБА_5 направилися слідом за нею. Наздогнавши її на території, яка прилягає до жіночої консультації АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , згідно розподілених між собою ролей, підійшов до ОСОБА_12 ззаду та наніс їй удар долонею в область рота, а потім схватив правою рукою за шию, застосувавши при цьому достатню фізичну силу та потягнув її на себе, внаслідок чого, потерпіла впала на землю. Подавивши тим самим наміри потерпілої викликати на допомогу, шляхом ривка, відкрито викрав належний їй мобільним телефоном, який остання тримала в руці та почав вимагати передати йому інші матеріальні цінності, які були при ОСОБА_12 . При цьому, неповнолітній ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_5 знаходилися рядом та спостерігали за прилеглою до місця скоєння кримінального правопорушення територією з метою подачі сигналу тривоги при появі сторонніх осіб. Отримавши відмову потерпілої виконати вимоги ОСОБА_11 , він наніс їй декілька ударів кулаком в область живота, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та шляхом ривка зірвав з плеча потерпілої сумку. Викравши майно, яке знаходилося в сумці, яка не має матеріальної цінності і належить ОСОБА_12 , а саме: планшет "Gаlаху Таb4" вартістю 4450 грн., чохол до вказаного планшету вартістю 500 грн., мобільний телефон "Dооgе DG580" вартістю 3000 грн., зі стартовими пакетами мобільних операторів "Київстар" та "Лайф", які не мають матеріальної цінності, неповнолітній ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та малолітній ОСОБА_5 з місця кримінального правопорушення зникли, чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 7950 грн., розпорядившись при цьому викраденим майном на власний розсуд. |

Органи досудового розслідування в діях малолітнього ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності, вбачають ознаки суспільно небезпечно діяння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Повторно, 30.10.2015 приблизно о 19:10 годині, попередньо домовившись між собою у вчиненні грабежу, неповнолітній ОСОБА_10 (засуджений за вказані кримінальні правопорушення Київським районним судом м.Одеси вироком від 30.06.2016), ОСОБА_11 (засуджений за вказані кримінальні правопорушення Київським районним судом м.Одеси вироком від 24.02.2016) за участю малолітнього ОСОБА_5 , знаходилися біля будинку №108 по вул.Кітобійна м.Одеси, побачили ОСОБА_13 , яка рухалася їм на зустріч та тримала в руках жіночу сумку, яку визначили об`єктом нападу. З метою реалізації своїх злочинних намірів, згідно розподілених між собою ролей, ОСОБА_11 швидко направився вслід за потерпілою ОСОБА_13 та підійшовши до неї, схватив правою рукою та вирвав з її рук жіночу сумку вартістю 200 гривень, в якій знаходилися: грошові кошти у сумі 500 доларів США, що станом на 30.10.2015 в курсу встановленого НБ України складає 11450 гривень, 1500 грн., мобільний телефон «Samsung Saturn», вартістю 200 гривень, зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, а ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_5 знаходилися рядом та спостерігали за прилеглою до місця скоєння кримінального правопорушення територією з метою подачі сигналу тривоги при появі сторонніх осіб. З місця скоєння кримінального правопорушення неповнолітній ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та малолітній ОСОБА_5 зникли, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 13365 гривень.

Органи досудового розслідування в діях малолітнього ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності, вбачають ознаки суспільно небезпечно діяння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осі, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Оскільки ОСОБА_14 після досягнення одинадцятирічного віку вчинив суспільно-небезпечне діяння до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, в клопотанні ставиться питання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру, відповідно до ч.2 ст.105 КК України, у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки.
Прокурор підтримав клопотання слідчого і просив застосувати обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки ОСОБА_5 на строк шість місяців шляхом обмеження його перебування поза домівкою з 21.00 год. до 07.00 год. наступного дня; заборони відвідування ним гральних закладів, місць, де реалізуються алкогольні напої на розлив; заборони змінювати без згоди органу, на який покладено обов`язок по здійсненню примусових заходів виховного характеру, місця проживання, навчання, виїзду в іншу місцевість. Крім того, прокурор додатково просив застосувати до ОСОБА_5 ще один вид заходів виховного характеру передачу неповнолітнього під нагляд матері.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою участь у вчиненні суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, надав негативну оцінку вчиненому.
Законний представник малолітнього ОСОБА_5 його мати ОСОБА_6 , надала згоду на забезпечення нагляду за сином і просила задовольнити клопотання слідчого із доповненнями прокурора.
Адвокат ОСОБА_7 не заперечувала проти застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у запропонованому прокурором обсязі.
Представник служби у справах дітей Одеської міської ради головний спеціаліст ОСОБА_8 і інспектор ювенальної провенції Київського ВП у м.Одесі ОСОБА_9 погодилися з можливістю застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру в обсязі і строках, запропонованих прокурором.
Відповідно до ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено на підставі наведених в клопотанні доказів, і наданих документів, що суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, вчиненого ОСОБА_5 у віці 13 років, дійсно мало місце.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч.2 ст.384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватися в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.
Відповідно до змісту п.7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує характер, обставини суспільно небезпечного діяння, особу неповнолітнього, який характеризуються по місцю проживання та навчання посередньо, належні умови виховання, харчування, навчання, дозвілля, стан здоров`я.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки, передачу його під нагляд матері, передбачені ст.105 КК України, тривалістю на шість місяців.
Керуючись ст.ст.22, 97, 105 КК України, ст.ст.284, 292, 301, 498-501,

392-395 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 на строк шість місяців примусові заходи виховного характеру у вигляді: передачі малолітнього під нагляд матері - ОСОБА_6 ; обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме: обмежити його перебування поза домівкою: АДРЕСА_1 , з 21.00 год. до 07.00 год. наступного дня; заборонити відвідування ним гральних закладів, місць, де реалізуються алкогольні напої на розлив; заборонити йому змінювати без згоди органу, на який покладено обов`язок по здійсненню примусових заходів виховного характеру, місця проживання, навчання, виїзду в іншу місцевість.
Виконання ухвали суду покладається на службу у справах дітей Одеської міської ради.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Київський районний суд м.Одеси.
Головуючий ОСОБА_1 .