Справа № 493/309/16-к
Провадження № 1-кп/493/8/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника кримінальної поліції ОСОБА_9 ,
представника відділу у справах дітей Балтської райдержадміністрації ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, учня 11 класу Балтської ЗОШ № 2, не військовозобов`язаного, безпартійного, раніше судимого Котовським міськрайсудом Одеської області 23.03.2015 року за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 185 ч.4 КК України і
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, безпартійного, раніше судимого
1) Котовським міськрайсудом Одеської області 23.03.2015 року за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік,
2) Балтським районним судом Одеської області 12.02.2016 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі,
проживаючого в АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3 КК України,
В с т а н о в и в :
ОСОБА_5 приблизно 05 серпня 2015 року, більш точної дати судовим слідством не встановлено, близько 23 години 30 хвилин, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через відчинене вікно проник до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_13 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа-202» вартістю 600 грн., в якому знаходилася сім карта мобільного оператора Київстар вартістю 10 грн. і карта пам`яті на 1 гігабайт вартістю 60 грн., ліхтар «Хороз» вартістю 120 грн., гаманець вартістю 100 грн., кросівки вартістю 300 грн., чотири пачки цигарок LD вартістю 14 грн. кожна, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_13 на загальну суму 1484 грн.
Крім того, ОСОБА_5 06 серпня 2015 року, о 2 годині, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через відчинене вікно проник до будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_14 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 400 грн. та копілку вартістю 150 грн., чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 550 грн.
05 лютого 2016 року приблизно о 23 годині ОСОБА_5 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_6 повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через вхідні двері, проникли в квартиру АДРЕСА_6 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 , звідки таємно викрали мотокосу «Форте» вартістю 1000 грн., соковижималку вартістю 200 грн., 19 пів літрових банок з медом вартістю 55 грн. кожна, господарську сумку вартістю 35 грн., наволочку вартістю 100 грн., чим завдали ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 2380 грн.
В той же день, в 1 годину, ОСОБА_6 повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник до підсобного приміщення ОСОБА_17 , розташованого по АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав бензопилу «Штіль» вартістю 3000 грн., та електричний наждак вартістю 500 грн., чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_17 на загальну суму 3500 грн.
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 06 лютого 2016 року, за попередньою змовою та разом, в той же день, в 4 години, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа до навісного замка, проникли до гаражного приміщення, розташованого по АДРЕСА_7 , яке належить потерпілому ОСОБА_18 , звідки таємно викрали шліфувальну машинку «Крафт» вартістю 700 грн., електричну дриль вартістю 600 грн., ліхтар вартістю 80 грн., дві флеш-карти пам`яті по 2 гігабайти вартістю 120 грн. за кожну, плоскогубці вартістю 80 грн. та грошові кошти в сумі 22 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 1722 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 спочатку судового слідства винним себе визнав частково у таємній крадіжці майна у ОСОБА_16 , однак в подальшому, після допиту в судовому засіданні потерпілих, свідків, вивченню письмових доказів, обвинувачений винним себе визнав у повному обсязі, підтвердивши, що викрав перераховане слідством майно у ОСОБА_13 , у ОСОБА_19 і грошових коштів у ОСОБА_15 , а також разом з Поплавським вони викрали майно у ОСОБА_16 і у ОСОБА_18 .
Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав у повному обсязі і підтвердив, що сам викрав майно у ОСОБА_17 на суму 3500 грн. і разом з Ладиженським вони викрали майно у ОСОБА_16 на суму 2380 грн. і ОСОБА_18 на суму 1722 грн.
Крім показів обвинувачених, їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами.
Показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_13 , який підтвердив, що з його будинку 05.08.2015 року було викрадено мобільний телефон Нокія-202, сім карта, карта пам`яті, ліхтар, гаманець,кросівки і цигарки, а всього на загальну суму 1484 грн.
Протоколом огляду місця події від 04.02.2016 року, з якого вбачається, що в будинку ОСОБА_13 відсутні вищевказані речі.
Довідкою Балтського ПРП «Ринок» від 01.08.2015 року підтверджується вартість викрадених у ОСОБА_13 речей.
Протоколом огляду місця події від 04.02.2016 року встановлено, що в квартирі бабусі обвинуваченого ОСОБА_5 було знайдено і вилучено ліхтар «Хороз».
Відповідно до ухвали слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 08.02.2016 року вказаний ліхтар «Хороз» був арештований.
Згідно розписки потерпілого ОСОБА_13 , написаної ним власноручно від 08.02.2016 року, ліхтар «Хороз» ним отриманий від слідчого і він взяв зобов`язання зберігати його до розгляду справи по суті.
Показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_14 про те, що в її будинок 06.08.2015 року було проникнення через незачинене вікно і було викрадено грошові кошти в сумі 400 грн. і копілку, яку вона в подальшому знайшла розбиту на вулиці.
Протоколом огляду місця події від 06.08.2016 року, з якого вбачається, що в будинку ОСОБА_14 були найдені та вилучені сліди пальців рук.
Відповідно до висновку експерта № 78 від 26.08.2015 року сліди пальців рук належать самій ОСОБА_14 .
Згідно довідки Балтського ПРП «Ринок» від 06.08.2015 року вартість копілки складає 150 грн.
З розписки потерпілої ОСОБА_14 , написаної нею власноручно від 17.02.2016 року, копілка нею отримана від слідчого і вона взяла зобов`язання зберігати її до розгляду справи по суті.
Аналогічні покази в судовому засіданні дали свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
Довідкою № 13-1/27-2668 від 15.01.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» підтверджується, що станом на 07.01.2016 року 1 долар США становить 23грн.78коп.
Показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_16 , який підтвердив, що у нього 05.02.2016 року з його квартири викрадено було мотокосу «Форте» вартістю 1000 грн., соковижималку вартістю 200 грн., 19 пів літрових банок з медом вартістю 55 грн. кожна, господарську сумку вартістю 35 грн., наволочку вартістю 100 грн., чим завдано йому матеріальну шкоду на загальну суму 2380 грн.
Протоколом огляду місця події від 11.02.2016 року встановлено, що ОСОБА_6 в присутності своєї матері ОСОБА_26 видав мотокосу «Форте», соковижималку і дві півлітрові банки з медом, пояснивши, що ці речі він викрав у ОСОБА_16 .
Ухвалою від 12.02.2016 року слідчого судді Балтського районного суду Одеської області вищевказані речі були арештовані і згідно розписки , написаної власноручно ОСОБА_16 , передані йому для зберігання.
Згідно довідки Балтського ПРП « Ринок» від 05.02.2016 року вартість мотокоси «Фрте» складає 1000 грн., соковижималки 200 грн., одної півлітрової банки з медом 55 грн., сумки господарської 35 грн., наволочки 100 грн.
Відповідно до довідки Балтського ПРП «Ринок» від 05.02.2016 року вартість бензопили, яка була викрадена у ОСОБА_17 становить 3000 грн., а вартість наждаку 500 грн.
Потерпілий ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що 06.02.2016 року з його гаражу були викрадені: шліфувальна машинка «Крафт» вартістю 700 грн., електрична дриль вартістю 600 грн., ліхтар вартістю 80 грн., дві флеш-карти пам`яті по 2 гігабайти вартістю 120 грн. за кожну, плоскогубці вартістю 80 грн. та грошові кошти в сумі 22 грн., чим йому завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1722 грн.
Протоколом огляду місця події від 06.02.2016 року встановлено, що у ОСОБА_6 вилучена сумка, в якій знаходиться шліфувальна машина та електродриль «Стерн».
Згідно ухвали слідчого судді Балтського районного суду від 09.02.2016 року вищевказані речі були арештовані, а згідно розписки, написаної власноручно ОСОБА_27 , вказані речі він отримав від слідчого для відповідного зберігання.
Відповідно до довідки Балтського ПРП «Ринок» від 06.02.2016 року вартість шліфувальної машини складає 700 грн., вартість електричної дрелі складає 600 грн., ліхтаря 80 грн., флеш карти пам`яті - 120 грн. і плоскогубців 80 грн.
Що стосується кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч.4 КК України, то суд вважає, що вона є правильною, оскільки обвинувачений таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням в житло та вчинене у великих розмірах, вчинене повторно, маючи на увазі, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення і судимість за це не знята і не погашена у встановленому законом порядку, а також є правильною кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони таємно викрали чуже майно, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення, вчинене повторно з вищевказаних підстав.
При визначенні питання про міру покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість скоєних ними кримінальних правопорушень, суспільну небезпечність їх, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особи обвинувачених.
Обтяжуючих вину обвинувачених обставин, передбачених ст.67 КК України, суд не встановив.
До пом`якшуючих обставин, передбачених ст. 66 КК України, суд відносить визнання своєї вини обвинуваченими, щире каяття, вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими в неповнолітньому віці, стан здоров`я ОСОБА_6 .
Обвинувачені характеризуються посередньо. Перебували на обліку в кримінальній поліції, були засуджені вироком Котовського міськрайсуду Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України, ОСОБА_5 до 2 років позбавлення волі, а ОСОБА_6 до одного року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104,76 КК України вони були звільнені від відбування призначених покарань з випробуванням строком на один рік кожний.
Вироком Балтського районного суду Одеської області від 12.02.2016 року ОСОБА_6 знов був засуджений за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі і відповідно до ст.71 КК України йому частково було приєднано не відбуту частину покарання і остаточно призначено покарання у вигляді трьох років і трьох місяців позбавлення волі. Оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення до постановлення вищевказаного вироку, то йому слід призначити покарання на підставі ст.70 ч.4 КК України.

Крім того, відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 119 від 22.03.2016 року ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки розладу психологічного розвитку у вигляді « психофізичного дисгармонічного інфантилізму»( F88 по міжнародній класифікації хвороб 10 перегляду). Виявлена загальна психологічна незрілість, недостатня здатність до інтелектуального і вольового контролю над своєю поведінкою, обмежували неповнолітнього ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому він підпадає під дію ст. 20 КК України(обмежена осудність). В момент вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебував, з урахуванням наявності у нього нерозвиненості інтелектуальних , емоціональних, вольових, мотиваційних структур з безпосередньою реалізацією своїх дій, без достатнього прогнозу і контролю, ОСОБА_6 потребує застосування примусових мір медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Відповідно до ч. 2 ст.20 КК України, визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» , надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч.1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України).

За змістом статей 20, 94 КК України надання обмежено осудній особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не зумовлюється призначенням їй певного виду покарання. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання:якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо пов`язане - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засудженого.
У зв`язку з вказаними обставинами суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі з одночасним застосуванням примусових заходів медичного характеру за місцем перебування.

Що стосується клопотання представника відділу у справах дітей Балтської райдержадміністрації ОСОБА_10 , що до застосування до ОСОБА_5 ст.ст. 75, 104 КК України, який вчинив кримінальні правопорушення під час випробувального строку, призначеного йому вищевказаним вироком, то суд констатує, що санкцією ч.4 ст. 185 КК України передбачено мінімальне покарання від п`яти років позбавлення волі, що ст.75 КК України дозволяла б звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років,за наявності визначених законом підстав, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суд повинен розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.
У таких випадках, керуючись абз. 4 п.10 Постанови Верховного суду України від 12.06.2009, а також п. 9 Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 є неприпустимим, тому йому слід призначити покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч.1 ст. 70 КК України, аокільки ОСОБА_5 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нові злочини, суд до покарання, призначеного за новим вироком, вважає за необхідне, відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Котовського міськрайсуду Одеської області від 23.03.2015 року.

Що стосується клопотання адвоката ОСОБА_28 відносно призначення ОСОБА_5 основного покарання, нижчого від найнижчої

межі, передбаченої законом за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК Уукраїни, тобто клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, то це могло б мати місце лише за наявності декількох (не менше двох)обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості

вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Однак, таких обставин справи і даних про обвинуваченого ОСОБА_5 суд не знаходить, тобто таких, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, так як ОСОБА_5 вчинив не одно, а п`ять епізодів кримінальних правопорушень саме під час іспитового строку за попереднім вироком суду, а нанесену матеріальну шкоду не він відшкодував, а грошові кошти були знайдені і вилучені в будинку, де проживав обвинувачений, працівниками поліції, тому суд вважає, що немає підстав для застосування дії ст.69 КК України.

Цивільні позови потерпілими не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 375, 376, 380 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.4, 185 ч.3 КК України та призначити наступні покарання у вигляді позбавлення волі:

- за ст. 185 ч.4 КК України п`ять років;

- за ст. 185 ч.3 КК України три роки остаточно, на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, приєднавши, на підставі ч.1 ст.71 КК України, до цього покарання, частково, не відбуту частину покарання за попереднім вироком Котовського міськрайсуду Одеської області від 23.03.2015 року, у вигляді одного місяця позбавлення волі, остаточно призначивши покарання у вигляді п`яти років і одного місяця позбавлення волі.

ОСОБА_29 взяти під варту із зали суду, а строк відбування покарання рахувати з 08 лютого 2017 року.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років і п`яти місяців позбавлення волі, а відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, остаточно, з урахуванням вироку Балтського районного суду Одеської області шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначити покарання у вигляді трьох років і п`яти місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст.20, ст.94 КК України застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його перебування.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити ОСОБА_6 таким же, а строк покарання рахувати з дня взяття його під варту з 12 лютого 2016 року, а відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати весь строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази : ліхтар «Хороз» , який знаходиться на збереженні і ОСОБА_13 , залишити у власності останнього; копілку , яка знаходиться на збереженні потерпілої ОСОБА_14 , залишити у власності останньої; .кошти в сумі 11100 доларів США, які знаходяться на збереженні у потерпілої ОСОБА_15 , залишити у власності останньої; мотокосу «Форте», соковижималку і дві півлітрові банки з медом, які знаходяться на збереженні у потерпілого ОСОБА_16 , залишити у власності останнього; вилучена сумка, в якій знаходиться шліфувальна машина та електродриль «Стерн», які знаходяться на збереженні у потерпілого ОСОБА_27 , залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскарженим в апеляційний суд Одеської області в тридцятиденний строк з дня його проголошення, а обвинуваченими, в той самий строк з дня вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору.

С У Д Д Я