Справа № 642/2618/17
Провадження № 1-кп/642/463/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. КреміннаЛуганської області, громадянина України українця, не одруженого, з повною загальною - середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимий 08 серпня 2013 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, від відбуття покарання звільнений із застосуванням ст. 75, 104 КК України з випробуванням, строком на 1 рік; 23 червня 2014 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 69,71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, 28 січня 2015 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнився по закінченню строку відбуття покарання 20 грудня 2016 року,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Вільхове Ст. Луганського району Луганської області, громадянина України, українця, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України не судимий.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10 травня 2017 року, близько 22 год. ЗО хв. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку № 41 по вул. Сиріківська у м. Харкові, де помітив раніше не знайомого ОСОБА_8 .. У цей час ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно та за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_8 та реалізуючи свій злочинний умисел, наніс йому один удар кулаком в область обличчя, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця на тлі припухлості м`яких тканин на поверхні правої вушної раковини, саден в лівій виличній ділянці, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2974-ая/17 від 11 травня 2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, від якого останній втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії очевидні для ОСОБА_8 , стягнув з плеча чоловічу барсетку, яка для потерпілого ОСОБА_8 матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились гроші у сумі 361 гривня 85 копійок, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , електронний носій інформації «SP Silicon Power 16 Gb», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8284 від 23 травня 2017 року, становить 108 гривень 56 копійок, банківські картки, які для потерпілого ОСОБА_8 матеріальної цінності не представляють, після чого спільно з ОСОБА_7 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись таким чином викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 470 гривень 41 копійку.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому їм звинуваченні визнали повністю, щиро покаялись у в скоєному злочині, погодились з кваліфікацією вчиненого ними діяння.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням матеріалів, що характеризують їх особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, а тому ці їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

суд вважає, що ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а тому ці їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинувачених, які на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, позитивно характеризуються за місцем проживання.

ОСОБА_6 раніше судимий. ОСОБА_7 неодноразово заохочувався за активну участь у спортивних змаганнях, приймав участь у затриманні злочинця за місцем проживання.

Відповідно до складеної досудової доповіді, яка надійшла з Кремінського районного відділу з питань пробації виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої безпеки для суспільства у разі здійснення нагляду, що необхідний для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинні нести покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини справи, відсутність негативних наслідків скоєного злочину, поведінку підсудних під час досудового та судового розгляду, суд вважає можливим застосування ст. 75 КК України.

Також суд вважає за необхідне скасувати стосовно засуджених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від покарання з випробувальним терміном на три роки, зобов`язавши засуджених у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту проголошення вироку, зарахувавши у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 12 травня 2017 року.

Обраний стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі, скасувати, звільнивши засуджених із-під варти негайно в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи у розмірі 594 грн. 00 коп. в рівних частках, тобто по 297 грн. с кожного.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1