Справа №477/2386/15-к 27.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харькова, не одруженого, безробітного, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 2 роки.
За ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_6 виправдано.
Учасники судового провадження:
прокурор- ОСОБА_5
обвинувачений- ОСОБА_6
захисник- ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині виправдання ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України скасувати з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Також просить скасувати вирок суду в частині виключення із обвинувачення незаконного зберігання вогнепальної зброї АКС-74 та бойових припасів до нього. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України. Призначити покарання за ч.1 ст.309 у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ УМВС України в Миколаївській області судові витрати на проведення експертиз у суммі 3653,76 грн.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі, строком на чотири роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі п.3-4 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції.
За ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_6 виправдано.
Вирішено питання, щодо речових доказів.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області процесуальні витрати в сумі 1289 грн. 29 коп.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор не оскаржуючи висновків суду щодо доведеності вини та кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 за ч. 1 ст.263 КК, вважає, що виключення судом із обвинувачення ОСОБА_6 епізоду носіння, придбання та зберігання вогнепальної зброї, а саме: АКС 74, калібр 5, 45 мм, 3 гранат РГД-5, 3 гранат Ф-1, 20 гвинтівкових патронів з трасуючими кулями 7,62 мм та 21 патронів калібру 5,45 мм., є необґрунтованим та безпідставним.
Звертає увагу, що ОСОБА_6 свою вину в цій частині визнав повністю під час допиту в суді першої інстанції, зазначивши, що виміняв зброю на горілку. Його покази були підтвердженні іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема протоколом обшуку від 24.09.2015 року, висновками експертів № 1300 від 25.09.2015, № 1299 від 24.09.2015, № 137 від 30.09.2015 року, а також поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
На думку прокурора, суд необґрунтовано не взяв до уваги вищевказані докази та надав перевагу вже зміненим показам обвинуваченого ОСОБА_6 , які були надані ним лише перед судовими дебатами, з метою уникнення відповідальності.
Прокурор, також не погоджується із висновками суду щодо виправдання обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК, вважає, що такі висновки суду є безпідставними.
Стверджує, що ОСОБА_6 в цій частині обвинувачення визнав свою вину. Вказує, що доступ до приміщень де було вилучено канабіс, ОСОБА_6 мав за згодою власника ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_10 підтвердив, що приміщення будинку зачиняється на навісний замок, а територія охороняється собакою та має огорожу.
Окрім того, судом не було взято до уваги та не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_9 , який був присутній в якості понятого під час проведення обшуку 24.09.2015 року, та повідомив, що під час проведення обшуку, працівниками міліції був знайдений канабіс і ОСОБА_6 вказав, що зазначений канабіс належить йому та він зберігає його для власного користування. Однак суд безпідставно зазначив у вироку, що свідок не пам`ятає чи зізнався ОСОБА_6 про належність йому вилученого канабісу.
Також прокурор заперечує проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи тимчасово за адресою: АДРЕСА_2 у свого знайомого ОСОБА_10 незаконно зберігав вогнепальну зброю, а саме: револьвер системи наган та 10 патронів до нього без передбаченого законом дозволу та протягом деякого часу переносив їх з одного місця проживання в інше.
В ході обшуку 24 вересня 2015 року за вказаною адресою було виявлено та вилучено пістолет, який згідно висновку експерта є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю 7,62, придатною до стрільби та 12 патронів, 10 з яких є бойовими та придатними для стрільби.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 також обвинувачувався в тому, що влітку 2015 року, з метою виготовлення, зберігання наркотичних засобів, зірвав кілька гілок з листями рослин роду коноплі на присадибній ділянки за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 та переніс їх в приміщення будинку.
В ході обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: металеве сито та три пластикові пляшки з нашаруванням смол канабісу, дві картонні коробки із сухою подрібненою речовиною канабісу, скляну вазу та два паперових згортки з сухою подрібненою речовиною канабісу, окремо суху подрібнену речовину канабіс, загальна вага якого становить - 233, 126 грами.
Також, згідно обвинувального висновку, в серпі 2015 року, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої особи автомат АКС-74, 53 патрони, 3 гранати РГД-5, 3 гранати Ф-1 та зберігав придбане за місцем свого проживання.
В ході обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , в кімнаті будинку було виявлено та вилучено автомат, що згідно висновку є ручною вогнепальною зброєю АКС -74, придатним для стрільби, бойові припаси патрони з яких 51 шт. придатні для стрільби, а також 6-ть гранат з вибуховою речовиною тротил.
Суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї АКС- НОМЕР_1 та бойових припасів.
Також, суд вважав недоведеним причетність ОСОБА_6 до придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Суд заслухав пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчив матеріали кримінального провадження, за клопотанням сторін повторно дослідив обставини встановлені під час кримінального провадження, обговорив доводи апеляційної скарги, прийшов до таких висновків.
Відповідно вимогам ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд першої інстанції виконав вказані вимоги закону.
Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу обшуку від 24.09.2015 року (а.с. 20-30), за адресою АДРЕСА_2 , в приміщенні споруди, належній ОСОБА_10 , в кімнаті під кришкою домовини виявлено автомат АКС 74, 3-ри предмети схожі на гранати РГД, 3-ри предмети схожі на гранати Ф-1, два магазини від автомату Калашникова, 6 запалів, 20 патронів калібром 7,62, 20 військових патронів калібром 5,45 та під сидінням крісла в житловій кімнаті виявлено пістолет типу револьвер із номером « НОМЕР_2 », 12 патронів в пістолеті. Як вказав ОСОБА_6 , із вищевказаного йому належав лише револьвер та набої до нього.
Згідно висновку експерта №1300 від 25.09.2015 року наданий на експертизу предмет (пістолет) є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю 7,62-мм, револьвер системи Наган №ЛВ963 та є придатним до стрільби (а.с.100-103).
Згідно того ж висновку наданий на експертизу предмет є ручною середньоствольною нарізною вогнепальною зброєю - АКС 74, калібру 5.45 мм, б/н, 1988 року, який є придатним до стрільби (а.с.85-89).
Зі змісту висновку експерта №1299 від 24.09.2015 року слідує що предмети у кількості 20 шт., надані на експертизу є бойовими припасами - 7.62мм гвинтівковими патронами з трасуючою кулею виробництва СРСР.
Патрони у кількості 21 шт., надані на експертизу, є бойовими припасами - 5,45мм військовими патронами.
Предмети у кількості 10 шт. надані на експертизу, є боєприпасами - 7,62мм патронами до револьверу системи «Наган».
Предмети у кількості 2 шт., надані на експертизу, до боєприпасів не відносяться а є стріляними гільзами 7,62мм патронів до револьверу системи «Наган».
Патрони у кількості 51 шт., надані на експертизу, придатні до стрільби (а.с. 91-97).
Згідно з висновком експерта №137 від 30.09.2015 - об`єкти №7-9 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротил вагою 100-115 г, розміщеним у стандартному корпусі ручної наступальної гранати РГД-5.
Об`єкти № 10-12 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротил вагою 50-56 г., розміщеним у стандартному корпусі оборонної ручної осколкової гранати Ф-1.
Об`єкти № 1-6 (запали) є уніфікованими запалами ручних гранат модернізований (УЗРГМ), що призначається для детонації основного заряду вибухової речовини ручник осколкових гранат марок Ф-1, ргд-5, рг-42. (а.с. 111-116).
Окрім цього із зазначеного вище протоколу обшуку від 24.09.2015 року вбачається, що окрім вказаної зброї було вилучено: в скляній вазі та паперовому згортку суху подрібнену речовину із характерним запахом коноплі та пакет поліетиленовий із аналогічною речовиною; на шафі згорток із аналогічною речовиною. В столі металеве сито. В столі прихожої виявлено 3 пляшки із нашаруванням з характерним запахом коноплі. В дерев`яній домовині і на шафі в кімнаті будинку виявлена рослина суха із характерним запахом коноплі. На території подвір`я виявлено рослини коноплі без визначеної локалізації. Із зазначених речей ОСОБА_6 визнав належність йому лише сита.
Згідно висновку експертизи №1801 від 25.09.2015 року на внутрішній поверхні трьох вилучених під час обшуку полімерних пляшок та фрагментів фольги виявлено нашарування смоли канабісу (гашишу), яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів. Також на внутрішній поверхні сита, виявлено нашарування канабісу, який також відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.
З висновку експерта №1799 від 25.09.2017 року вбачається, що суха подрібнена речовина, яку також було виявлено та вилучено під час обшуку в приміщенні де довгий час перебував ОСОБА_6 , також є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.
Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України в частині носіння, зберігання, придбання револьверу «Наган» та 10 патронів до нього є доведеним та ніким не оспорюється.
В суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 пояснював, що вказана зброя, окрім револьверу «Наган», та наркотичні засоби, які були знайдені під час обшуку, не його. Стверджував, що за вказаним приміщенням, де був проведений обшук, його періодично просив доглядати ОСОБА_10 і до приміщення мала доступ необмежена кількість осіб. Обвинувачений також не заперечував, що зривав кущі дикоростучої коноплі, яка росте біля будинку та перетирав їх на ситі, щоб виділити насіння яким годувати птахів за якими він доглядав.

Покази обвинуваченого підтверджуються показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно є власником приміщення по АДРЕСА_4 . Вказане приміщення є частиною колишньої станції технічного обслуговування автотранспорту. ОСОБА_6 , за словами свідка, є його знайомим, якого він періодично просив доглядати за приміщеннями та подвір`ям. Зі слів свідка також вбачається, що інколи на станції працювали люди, які ремонтували автотранспорт та які також мали доступ до вказаного приміщення. Свідок пояснив, що у період з квітня по серпень 2015 році на станції перебували військовослужбовці із зони АТО, яким він допомагав ремонтувати свою техніку. Військовослужбовці були зі зброєю та постійно перебували на станції. Також, як пояснив свідок, на подвір`ї приміщення дійсно росли кущі дикоростучої коноплі та в самому приміщенні були клітки з птахами за якими доглядав ОСОБА_6 ..
Крім цього судом було встановлено, що ОСОБА_6 довгий час не з`являвся до вищевказаного приміщення. Так в матеріалах справи наявні медичні довідки про стаціонарне лікування ОСОБА_6 з травня 2015 року (а.с.139) та перенесення операції хребта 15.05.2015 року (а.с.143). З показів свідка ОСОБА_10 , вбачається, що він відвідував ОСОБА_11 після операції та останній довгий час не міг пересуватися та до вересня 2015 року не мав можливості з`являтися до приміщення. Як було зазначено, саме у вказаний період часу на СТО перебували військовослужбовці, що спростовує доводи апелянта про можливість ОСОБА_6 придбати зброю саме у них.
Вказані обставини також спростовують і доводи апелянта щодо доведеності обвинувачення ОСОБА_6 у виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, оскільки із обвинувального акту вбачається, що такі дії були вчиненні влітку 2015 року. Органами розслідування встановлено тільки факт виявлення та вилучення під час обшуку, сухої подрібненої речовини, яка згідно висновку експерта №1799 від 25.07.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. ОСОБА_12 заперечував вчинення вказаного злочину та зазначав про доступ до приміщення сторонніх осіб.
Стосовно доводів апелянта про те, що ОСОБА_6 в суді першої інстанції стверджував, що обміняв вказану зброю на горілку у військовослужбовців, то відповідно до положень ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо та покази учасників кримінального провадження отримує усно. Під час допиту в суді ОСОБА_6 заперечував проти того, що обмінював зброю на горілку і в суді першої інстанції подібних показів не надавав. Виходячи з того, що згідно ч.2 ст.23 КПК України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а інших доказів на підтвердження цього факту в ході судового розгляду стороною обвинувачення не надано, суд вважає вказані доводи не обґрунтованими.
Також в апеляційній скарзі прокурор посилався на показі свідка ОСОБА_9 який, зі слів апелянта, вказав, що ОСОБА_6 , під час обшуку зазначав, що знайдену зброю він обміняв на горілку у військовослужбовців. Прокурор заявляла клопотання в судовому засідання про виклик свідка ОСОБА_9 для допиту. Однак незважаючи на те, що судове засідання неодноразово відкладалося у зв`язку з викликом вказаного свідка, прокурор не змогла забезпечити його явку до суду, та відкликала заявлене клопотання. Обставини на які посилається прокурор не зазначені в протоколі обшуку від 24.09.2015 року.
Доводи апелянта про те, що приміщення було зачинене на навісний замок, що є перешкодою до вільного доступу в приміщення, також є безпідставними, оскільки спростовуються показами обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 . Так свідок ОСОБА_10 та обвинувачений пояснювали, що вказаний замок не перешкоджає до доступу в приміщення оскільки є несправним та легко відмикається без допомоги ключів, про зазначене знали всі хто мав доступ до приміщення.
З огляду на наведене, та того факту, що до приміщення мала доступ не встановлена кількість осіб, суд першої інстанції прийшов вірного висновку щодо того, що зі змісту протоколу обшуку та висновків експертів підтверджується подія кримінального правопорушення, а саме: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, а також придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу. Однак вищевказані експертизи та протокол обшуку не є доказом придбання, виготовлення та зберігання вилученого саме ОСОБА_6 .
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року "Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя" визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

При цьому, слід мати на увазі, що ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, оскільки ухвалений згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Що стосується покарання то суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст.65 - 67 КК України, врахував дані про особу винного, щире каяття у вчиненому і обставини, що пом`якшують покарання. Разом з тим беручи до уваги наявність у обвинуваченого серйозних захворювань (а.с.139,143) того, що він визнаний учасником бойових дій (а.с.165), є членом народного ополчення Миколаївщині (а.с.167), суд першої інстанції дійшов вірно висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 420 КПК України
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Жовтневого відділу місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 січня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: