СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/48/17
Провадження № 1-кп/306/44/17
Рядок статзвіту 4
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року м.Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
21.11.2016 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , за місцем свого постійного проживання під час раптово виниклої сварки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки,наніс кулаком руки один удар в область губ та ротової порожнини своїй співмешканці ОСОБА_6 , після чого продовжуючи свій злочинний умисел та маючи на меті умисно завдати тілесне ушкодження потерпілій, наніс ще один удар потерпілій кулаком в область носа, не зупиняючись на цьому наніс ще один удар область голови, внаслідок чого остання впала на підлогу та втратила свідомість, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: ЗЧМТ у вигляді забою м`яких тканин носа з крововиливом в ліву підочну ділянку голови, синців правої навколоочної ділянки голови, підбородка, нижньої щелепи зліва, кровопідтьоків, забійних ран слизових обох губ, крововиливів в м`які ткані лівої чоло-тім`яної, правої бровної ділянок голови з внутрішньої сторони, субдуральної плащевидної гематоми справа, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілої ОСОБА_6 , яка наступила 22 листопада 2016 року о 04 годині 20 хвилин.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями наніс потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст.121 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, дав показання про те, 21.11.2016 року він допомагав сусідці щодо організації похорон, там вживав спиртні напої, однак не багато, коли повернувся потерпіла - його співмешканка ОСОБА_6 , була вже в нетверезому стані, через що почав з нею сваритись, тому що їй не можна було вживати спиртні напої, в ході сварки вона почала на нього «кидатись», через що він вдарив її в обличчя і забрав від неї банку з вином, внаслідок чого конфлікт між ними продовжився, почалась сутичка через банку з вином і він її вдарив ще раз у ніс, сварка продовжувалась, він її вдарив ще раз, після чого потерпіла впала і втратила свідомість. Він, вважаючи, що потерпіла притворяється, поклав її на диван, а сам пішов спати, тому що наступного дня йому потрібно було рано вставати та йти на роботу, а коли зранку підійшов її будити, вона вже не подавала ознак життя, він налякався та викликав швидку, і намагався надати їй допомогу. Швидка констатувала смерть потерпілої, через що у нього виник «шоковий стан», а незадовго приїхала поліція і судмедеексперт.
Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його винність у інкримінованому органами досудового розслідування злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.
Так, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що покійна ОСОБА_6 є її двоюрідною сестрою, і являється потерпілою у даному кримінальному провадженні, оскільки рідний брат покійної на даний час перебуває в зоні АТО. Після того як покійна почала проживати з обвинуваченим з сестрою мало спілкувалась. Проживали вони з покійною і її чоловіком окремо, тому деталей про події того дня та щодо її смерті вона не знає. Повідомила, що їй відомо від їх сусідів, що під час проживання покійної з обвинуваченим, останній її неодноразово бив, хоча сама покійна про своє життя з обвинуваченим нічого не розповідала. Пояснила, що спілкувалась з покійною до того, як остання почала жити з обвинуваченим, оскільки за життя вона була інвалідом та не мала ні батька, ні матері. При цьому, просила призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог кримінального Закону, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має.
Допитана в суді свідок ОСОБА_8 показала, що вона була присутня під час проведення слідчого експерименту 22 листопада 2016 року, в ході якого ОСОБА_4 вдарив жінку, потім підняв з підлоги і поклав на ліжко. ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту діяв добровільно, тиску на нього з боку працівників поліції чи інших осіб не було.
Крім цього, винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні, які були дослідженні в судовому засіданні.
Зокрема, рапортом старшого інспектора - чергового Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 22 листопада 2016 року з приводу надходження цього ж дня о 04 год. 35 хв. в чергову частину повідомлення від фельдшера карети швидкої допомоги ОСОБА_9 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04.20 год. бригадою швидкої допомоги констатовано смерть по місцю проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , інваліда другої групи (а.с. 79), та витягом з ЄРДР (а.с. 74-75).
Відповідно до протоколу огляду місця події та оформленими до нього фототаблицями від 22 листопада 2016 року, складеного слідчим СВ свалявського ВП ОСОБА_10 зафіксовано, що в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 на праві власності, в кухонній кімнаті на дивані виявлено труп жінки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в одязі із видимими пошкодженнями обличчя, в носових ходах виявлено плями червоного кольору, подібні до крові, на шкірних покривах носа виявлено синець, який переходить в праву навколо очну ділянку та ліву підочну ділянку, пошкодження та кровопідтьоки в області губ, та синці на підборідді та нижній щелепі, дрібні кровопідтьоки та садна на підбородку, шиї та щелепі (а.с. 80-87). Під час проведення додаткового огляду вище зазначеного місця події відповідно до протоколу огляду місця події від 22.11.2016 року та оформленими до нього фототаблицями від 22 листопада 2016 року, складеного слідчим СВ свалявського ВП ОСОБА_12 на ліжку виявлено та вилучено з місця події дитячу ковдру, наволочку для подушки, шматок тканини із подушки, на яких наявні сліди засохлої рідини червоного кольору (а.с. 109-115). Зазначені речі були визнані речовими доказами в даному провадженні відповідно до постанови слідчого та оглянуті в судовому засіданні. Згідно з висновком експерта № 853 від 16.12.2016 року кров у слідах на зазначених речах могла походити від потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 200-204).
Окрім того, під час огляду місця події, а саме трупа ОСОБА_6 , з приміщення прозектури Свалявської ЦРЛ, слідчим СВ Свалявського ВП ОСОБА_10 вилучено одяг, в який був одягнутий труп гр. ОСОБА_6 : жіноча кофта чорного кольору з капюшоном, пенюар чорного кольору з білими полосами, штани вельвети чорного кольору, жіноча юбка чорного кольору, труси та шкарпетки чорного кольору (а.с.99-105). Згідно з постановою про визнання предметів речовими доказами від 23.11.2016, зазначений одяг визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні (а.с. 106-107) та були предметом дослідження під час судового розгляду.
В ході проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній в присутності захисника та понятих, добровільно розповів та в подальшому показав на місці про обставини події, що відбулась 21 листопада 2016 року, під час якої в житловому будинку, в якому він проживав разом з покійною, а саме, показав на точне місце на якому відбулась сварка між ним та покійною, та як саме та куди він наносив удари кулаком правої руки своїй співмешканці ОСОБА_6 , внаслідок яких вона втратила свідомість, падала та отримала тілесні ушкодження, про що оформлено слідчим СВ Свалявського ВП ОСОБА_13 протокол проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2016 року із застосуванням відеозапису даної слідчої дії, який було відтворено в судовому засіданні (а.с. 168-176, 177). Зауважень та застережень щодо даних доказів сторони провадження не заявляли. При перегляді даного відеозапису судом встановлено, що обвинувачений добровільно показав та відтворив обставини вказаної події. Наведені в даному протоколі та відеозаписі обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_8 , допитаної в засіданні.
Висновком судово-медичної експертизи № 124 від 22.11.2016 року (експертиза почата 22.11.2016 р. об 11 год. 00 хв., закінчена 22.11.2016 р. о 12 год. 30 хв.), стверджується, що на трупі ОСОБА_6 виявлено ряд тілесних ушкоджень, зокрема, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень: поєднаної лицьової, ЗЧМТ у вигляді забою м`яких тканин носа з крововиливом в ліву підочну ділянку голови, синців правої навколоочної ділянки голови, підбородка, нижньої щелепи зліва, кровопідтьоків, забійних ран слизових обох губ, крововиливів в м`які ткані лівої чоло-тім`яної, правої бровної ділянок голови з внутрішньої сторони, субдуральної плащевидної гематоми справа, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, і в даному конкретному випадку знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілої.Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, якими міг бути кулак не виключено обуті ногисторонньої особи, по ударному механізмі дії, за своїм характером виникли прижиттєво та птерпіла не могла їх заподіяти собі самовільно при падінні з висоти власного зросту.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 підтвердив твердження, викладені у висновку експерта, та, даючи відповіді на питання захисника, пояснив, що нанесені удари потерпілій стали причиною її смерті, зважаючи на її стан здоров`я за життя та хвороби, які вона мала з дитинства, та враховуючи те, що не надано вчасно медичної допомоги потерпілій.
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 128 від 22.11.2016 року причиною смерті ОСОБА_6 є набряк легенів головного мозку, ЗЧМТ та субдоральна гематома правої півкулі, які виникли від нападу сторонньої особи з використанням тупого предмету з метою нанесення ушкодження чи вбивства.
Крім того в судовому засіданні оглянуто одяг, в який був одягнутий обвинувачений при нанесенні ударів потерпілій ОСОБА_6 : чоловічу футболку чорного кольору, кофту чоловічу чорного кольору, штани джинсові з матерчатим ременем та два шнурки чорного кольору, який був вилучений слідчим при проведенні освідування особи обвинуваченого (а.с. 131-133). При огляді даного одягу обвинувачений підтвердив, що одяг належить йому та він був одягнений в ньому при сварці з ОСОБА_6 .
Також вина ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину підтверджується висновками експерта № 168 від 16.12.2016 року та № 169 від 16.12.2016 року судово-цитологічного дослідження (а.с.213-218 та 237-232).
Вказані докази узгоджуються між собою і є належними і допустимими у своїй сукупності, взаємоузгоджуються, послідовно відтворюють події та є достатніми для прийняття рішення щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину.
За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, та дані його дії кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
При вирішенні питання призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, вчинений ОСОБА_4 злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, про що свідчила його поведінка в судовому засіданні, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання винного, судом не встановлено.
По відношенню до особи обвинуваченого, суд приймає до уваги його вік, стан здоров`я, спосіб життя, сімейний та майновий стан (не одружений, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається), його посередню характеристику з місця проживання, те, що він, раніше притягався до кримінальної відповідальності, хоча призначені покарання відбув, що свідчить про його суспільну небезпечність для оточуючих та схильність до вчинення злочинів, та доходить висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України, виключно в умовах ізоляції від суспільства, тобто у виді реального позбавлення волі на певний строк, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.
При призначенні покарання суд, крім цього, звертає увагу на те, що відповідно до ст.3 Конституції України, особа, її життя та здоров`я, честь та гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» роз`яснив, що у справах про злочини даного виду суди зобов`язані установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено, а призначення ОСОБА_4 іншого покарання, аніж реального позбавлення волі, не забезпечить досягнення мети, визначеної у ст.50 КК України. Призначене обвинуваченому покарання, саме в такому виді, відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарань, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, з врахуванням виду покарання, яке йому призначається, слід залишити без змін - тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, обвинуваченому необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 листопада 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 22 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
-одяг обвинуваченого: чоловічу футболку чорного кольору, кофту чоловічу «Point Zero» чорного кольору, штани джинсові «Xedoss» з матерчатим ременем та два шнурки чорного кольору повернути ОСОБА_4 ;
- жіночу кофту чорного кольору з капюшоном, пенюар чорного кольору з білими полосами, штани вельвети чорного кольору, жіночу юбку чорного кольору, труси та шкарпетки чорного кольору - знищити;
-дитячу ковдру, наволочку із подушки, шматок тканини із подушки зі слідами рідини червоного кольору знищити;
- біологічні зразки крові та паперові конверти зі зрізами нігтів ОСОБА_4 , - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області на протязі 30 днів із дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 на протязі 30 днів з дня вручення йому копії даного вироку через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча:

Суддя Свалявського раойнного суду
Закарпатської області ОСОБА_1