Єдиний унікальний номер 722/152/17
Номер провадження 1-в/722/36/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

та захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни заяву захисників засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування заходу забезпечення досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В :
07.02.2017 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшла заява захисників засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення досудового розслідування

В даній заяві захисники посилалися на те, що оскаржуваною постановою слідчого відділу УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_7 від 24.04.2010 року було накладено арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen Т5», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки «ПВА 1» 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.04.2012 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 364 ч.3, 263 ч.1 КК України і на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання у виді 15500 грн. штрафу, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах терміном на один рік, з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності. Крім того, вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів та процесуальних витрат.

Даний вирок не оскаржувався в апеляційному порядку та 14.05.2012 року набрав законної сили.

В резолютивній частині вироку не висвітлено долю арештованого майна ОСОБА_4 , а постановою державного виконавця від 14.08.2014 року закінчено виконавче провадження з виконання вироку суду, у зв`язку з виконанням. В цій же постанові зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та інших заходів примусового виконання рішення.

З 2009 року транспортний засіб марки «Volkswagen Т5» 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у фактичному користуванні (по довіреності) у іншої особи не учасника даної кримінальної справи, яка не може зняти його з обліку, у зв`язку з наявною постановою слідчого про його арешт.

Просили суд скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 від 24.04.2010 року (в рамках кримінальної справи №П-100039) про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen Т5», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки «ПВА 1», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримав подану заяву. Пояснив, що в даний час автомобіль та причіп рахуються у власності ОСОБА_4 , хоч ще до винесення слідчим постанови про арешт майна останній згідно довіреності передав автомобіль в користування іншим особам. Згідно постанови державного виконавця виконавчий лист повернуто стягувачеві та припинено чинність арешту майна боржника, накладеного державним виконавцем. Йому відомо, що засудженому ОСОБА_8 повернуто автомобіль «Мердесес», який є знаряддям злочину, тому не зняттям арешту з автомобіля ОСОБА_4 порушується принцип рівності.

Представник Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце засідання, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши думку заявника, прокурора, дослідивши долучені до заяви докази, частково дослідивши матеріали кримінальної справи №1-3/12, матеріали судового провадження №1-в/722/998/16, суд приходить до висновку, що заява захисників задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області по кримінальній справі №1-3/12 від 28.04.2012 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 364 ч.3, 263 ч.1 КК України і на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання у виді 15500 грн. штрафу, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах терміном на один рік, з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності. Крім того, вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до п.9 Перехідних положень діючого на даний час Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ч.4 ст.126 КПК України (в ред. 1960 року) передбачено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

П.8 ч.1 ст.324 цього ж Кодексу передбачено, що питання про те, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, вирішуються судом при постановленні вироку.

У матеріалах кримінальної справи №1-3/12 наявна постанова слідчого в ОВС слідчого відділу УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 від 24.04.2010 року, згідно якої, з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_4 , було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 : транспортний засіб марки «Volksvagen Т5», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки «ПВА 1», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (т. 4 а.с. 101).

Однак, у вироку Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.04.2012 року відсутні будь-які відомості про вирішення судом питання щодо зазначеного майна, на яке було накладено арешт ( т.6, а.с.155-157).

Разом з тим, даним вироком передбачена конфіскація майна, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, до якого відносяться також зазначені в клопотанні автомобіль та причеп.

Крім того, судом встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу ДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області ОСОБА_9 від 05.10.2012 року було відкрито виконавче провадження ВП №34611156 по виконанню виконавчого листа №1-3/12, виданого 14.09.2012 року Сокирянським районним судом Чернівецької області щодо конфіскації майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області ОСОБА_9 від 15.11.2012 року у зв`язку з невиконанням боржником вироку у добровільному порядку було накладено арешт на транспортний засіб марки «Volksvagen Т5», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки «ПВА 1», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також оголошено розшук зазначеного майна.

28.11.2013 року головним державним виконавцем відділу ДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області ОСОБА_9 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки рухоме майно, яке знаходилося у розшуку більше року не виявлено.

Таким чином, враховуючи твердження захисників про перебування станом на день розгляду даного провадження у власності ОСОБА_4 вищезазначених автомобіля та причепа, є всі підстави вважати, що вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.04.2012 року в частині конфіскації майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , не виконано.

Ухвалою Сокирянського районного суду від 01.12.2016 року у задоволенні заяви захисників засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Сокирянського районного суду від 28.04.2012 року відмовлено.

Підставою для винесення даної ухвали суд вважав те, що положення ч.1 ст.380 КПК України не передбачають повноважень суду змінювати зміст вироку, у т.ч. щодо вирішення зазначеного у клопотанні питання, а лише встановлюють можливість роз`яснення його змісту.

По своїй формі заяву, що розглядається судом, подано захисниками як заяву про усунення всякого роду сумнівів та протирічь, що виникають при виконанні вироку (в порядку ст.411 КПК України (в ред. 1960 року).

Однак, зі змісту прохальної частини заяви вбачається, що вона містить вимоги про оскарження дій слідчого під час досудового розслідування кримінальної справи, які згідно ч.ч.5,6 ст.234 КПК України (в ред. 1960 року) можуть бути оскаржені до суду та розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Тобто, нормами КПК України (в ред. 1960 року) не передбачено право оскарження до суду після ухвалення судом вироку, в порядку виконання даного вироку, дій слідчого, вчинених під час досудового розслідування кримінальної справи.

За таких обставин, підстав для задоволення заяви адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вбачається, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.409, 411 КПК України (в ред. 1960 року), суд,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви захисників засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування заходу забезпечення досудового розслідування відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .