АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/6/17 Справа № 2314/7073/12 Категорія: ч.1 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінальної справа за апеляцією потерпілого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2012 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь:

- потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6081,10 грн. та 10000 грн. - моральної шкоди;

- Черкаської міської ради 6733,02 грн. матеріальної шкоди;

- Черкаської обласної ради 5035 грн. матеріальної шкоди.

в с т а н о в и л а :
Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що він 02.06.2012 року, близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи на задньому дворі бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Черкаси по вул. Леніна, 16, на грунті неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар кулаком в голову, в праве вухо, від чого останній впав на підлогу, потім ОСОБА_6 наніс йому ще близько 2-3 ударів ногою в область ребер з лівої сторони, після чого перейшовши на інший бік від потерпілого наніс ще близько 3 ударів ногою в область ребер з лівої сторони. В подальшому, як потерпілий підвівся на ноги , ОСОБА_6 наніс йому 2 удари кулаком в ліву частину обличчя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які згідно висновків експерта відносяться до категорії легких та тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_10 подав апеляцію в якій просив вирок суду змінити в частині збільшення позовних вимог, та стягнути з засудженого моральну шкоду в розмірі 70000 грн. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки суду першої інстанції щодо розміру моральної шкоди не відповідають обставинам справи, а саме : кількості та характеру спричинених йому тілесних ушкоджень та фізичним стражданням.

03.09.2013 року ухвалою апеляційного суду Черкаської області апеляційна скарга потерпілого залишена без задоволення, а вирок суду - без змін.

Ухвалою від 17.11.2014 року Придніпровського районного суду м. Черкаси відповідно до ч.2 ст. 78 КК України ОСОБА_6 направлено для відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2012 року

05.03.2015 року ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвала апеляційного суду Черкаської області від 03.09.2013 року скасована, а справа направлена на новий апеляційний розгляд, оскільки апеляційний розгляд було проведено у відсутність потерпілого, який не був належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, хоча виявляв бажання брати особисту участь у апеляційному розгляді, чим було порушено права потерпілого.

В доповненнях до апеляції потерпілий ОСОБА_10 , вважаючи вирок суду незаконним, провив його скасувати, а кримінальну справу направити прокурору на додаткове розслідування. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що злочин відносно нього було скоєно іншою особою, чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , який є рідним батьком ОСОБА_12 , а не ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 про задоволення апеляції з доповненнями; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції потерпілого з доповненнями; думку засудженого ОСОБА_6 про залишення вироку суду без змін, а апеляції потерпілого з доповненнями без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції потерпілого з доповненнями, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 323, 327 КПК України (в ред. 1960 року), вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.

Згідно ч.1 п.1, 4 ст. 374 КПК України ( в ред.. 1960 року) апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на додаткове розслідування, якщо під час дізнання чи досудового слідства були допущені такі істотні порушення КПК, які виключали можливість постановлення вироку, та якщо при апеляційному розгляді справи встановлено таку однобічність або неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 р. № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, а справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, якщо під час провадження досудового слідства всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України 1960 року не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі ст. 22 КПК України 1960 року прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в заподіянні потерпілому ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечному для життя в момент заподіяння, яке визнано судом доведеним.

Під час проведення досудового слідства потерпілий ОСОБА_10 стверджував, що злочин відносно нього був вчинений не ОСОБА_6 , а іншою особою.

В ході апеляційного розгляду справи потерпілий ОСОБА_10 показав, що органами досудового слідства кримінально справа відносно ОСОБА_6 сфабрикована, оскільки ОСОБА_6 не являється тією особою, яка спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження. Зазначає, що їх йому спричинив чоловік на ім`я ОСОБА_11 , який являється батьком ОСОБА_12 , та в минулому працював в правоохоронних органах і з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, знайшов іншу особу ОСОБА_6 , яка взяла на себе відповідальність за скоєння злочину, якого не вчиняла. Про вказані обставини він наголошував, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду в суді першої інстанції, однак районний суд не звернув уваги на його пояснення та розглянув справу без дослідження доказів у справі, у спрощеному порядку. Захисника, як на досудовому слідстві, так і в суді першої інстанції, в нього не було, він є туркменом, українську мову розуміє, але не досконало, на спрощений порядок розгляду не погоджувався. Зі скаргами щодо притягнення до відповідальності не тієї особи, що вчинила злочин щодо нього, він звертався до органів прокуратури, однак вони залишились без відповідного реагування.

Засуджений ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду справи дані покази потерпілого заперечив та пояснив, що злочин відносно потерпілого ОСОБА_7 був вчинений саме ним, чому потерпілий вважає, що злочин скоїла інша особа - пояснити не може.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу очної ставки від 03.08.2012 року, проведеної між потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 пояснював, що ОСОБА_6 він не знає і ніколи не бачив. (т. 1 а.с.84-85). В своїх поясненнях він не вказував на ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила відносно нього протиправні дії.

З огляду на це, отримавши дані про те, що потерпілий не вказує на ОСОБА_6 , як на особу, що спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження, органу досудового слідства слід було ці дані перевірити, оскільки відповідно до ст.. 64 КПК України (в ред.. 1960 р.) вказані обставини відносяться до предмету доказування і є компетенцією органів досудового слідства.

Також, як вбачається з вироку суду, суд першої інстанції в порушення вимог ст.. 323 КПК України (в ред.. 1960 року), без належного з`ясування фактичних обставин справи, визнав пред`явлене органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_6 доведеним. При цьому, не звернув уваги на явну невідповідність показів обвинуваченого ОСОБА_14 щодо фактичних обставин вчинення злочину ( в частині механізму заподіяння, кількості та локалізації тілесних ушкоджень, завданих потерпілому) пред`явленому обвинуваченню, не усунув вказані суперечності під час розгляду справи, та розглянув її в спрощеному порядку, що є порушенням вимог ч.2 ст. 299 КПК України ( в ред.. 1960 року). Крім того, у вироку суд першої інстанції виклав детально докази, якими підтверджується винуватість ОСОБА_6 .( а.с. 220-223), без дослідження їх безпосередньо в судовому засіданні ( а.с.216-219), що є істотним порушенням вимог КПК України та підставою для скасування вироку суду .

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок суду підлягає скасуванню в зв`язку істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства, однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства по справі, та встановленою під час апеляційного розгляду справи однобічністю та неповнотою дізнання та досудового слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні, тому кримінальну справу слід повернути прокурору Черкаської місцевої прокуратури для організації та проведення додаткового розслідування з метою усунення вищенаведених порушень та провести інші слідчі дії для встановлення істини по справі.

Під час проведення досудового розслідування слід перевірити твердження потерпілого ОСОБА_7 щодо заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , який є рідним батьком ОСОБА_12 ( свідка по справі), та встановити фактичні обставини вчиненого щодо потерпілого злочину.

В зв`язку зі скасуванням вироку суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з під варти з зали суду.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в ред.. 1960 р.), колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу з доповненнями потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2012 року відносно ОСОБА_6 - скасувати, а кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України повернути прокурору Черкаської місцевої прокуратури для проведення додаткового розслідування.

Засудженого ОСОБА_6 звільнити з під варти негайно з зали суду.

Головуючий :

Судді :