УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №277/907/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 190 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Непізнаничі, Ємільчинського району, жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Як визнав суд, 02 листопада 2016 року близько 09 години ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, приїхав до домоволодіння ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 зайшов до будинку та у ході розмови з ОСОБА_10 , використовуючи, як підтвердження польські слова, представився священиком із Польщі, чим ввів ОСОБА_10 в оману.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, під приводом наявності у нього потреби у купівлі пального для автомобіля, попросив у ОСОБА_10 гроші в сумі 2500 гривень, натомість пообіцявши їй в обмін надати гроші в сумі 400 євро, яких у нього в дійсності не було.
ОСОБА_10 відмовила на прохання ОСОБА_8 мотивуючи відсутністю вказаної суми грошей.
Не припиняючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_8 наголошуючи на крайню потребу йому, як священику, у грошах, переконав у ході розмови ОСОБА_10 піти до сусідів та позичити вказану суму грошей.
Будучи впевненою у правдивості слів ОСОБА_8 , та не будучи обізнаною про злочинний умисел останнього, ОСОБА_10 позичила у своєї сусідки ОСОБА_11 гроші в сумі 2500 гривень, які в подальшому прийшовши додому передала ОСОБА_8 .
Отримавши гроші ОСОБА_8 не маючи наміру виконувати свою обіцянку, завірив ОСОБА_10 , що принесе їй з автомобіля гроші в сумі 400 євро, вийшов з будинку, сів в автомобіль та покинув місце вчинення злочину.
Викраденими грошима в сумі 2500 гривень ОСОБА_8 в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на вищевказану суму.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 року обмеження волі. Вказує на те, що призначене ОСОБА_8 покарання є надмірно м?яким і таким, що не відповідає даним про особу обвинуваченого, який в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив злочин середньої тяжкості ніде, не працює.
На апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 подав заперечення в якому просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_8 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обгрунтованим.
Дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 190 КК України кваліфіковані правильно.
Разом з тим, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, призначаючи обвинуваченому покарання, суд не достатньо врахував, що ОСОБА_8 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив злочин середньої тяжкості ніде, не працює.
За таких обставин, колегія суддів скасовує вирок суду в частині призначення покарання і ухвалює новий вирок при цьому враховуючи, що ОСОБА_8 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив злочин середньої тяжкості визнав вину, щиро розкаявся, відшкодував заподіяні злочином збитки, думку потерпілої, яка просила суд не позбавляти ОСОБА_8 волі, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, а тому призначає йому покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 01 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 року обмеження волі .
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
У решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: