У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 161/10043/17

Провадження № 1-кс/161/4572/17

04 липня 2017 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , за погодженням із процесуальним керівником прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт на мобільний телефон марки «Prestigio Wize 03PSP3458 Duo» imei НОМЕР_1 та пластикову магнітну картку № НОМЕР_2 вилучені протоколом особистого обшуку заступника начальника митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 від 30.06.2017.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ прокуратури Волинської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 07.09.2016 до ЄРДР за №000201, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 364 КК України.

З метою забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому, проте, оскільки відсутні підстави, визначені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно зі ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Стороною кримінального провадження не доведено наявність підстав для накладення арешту на мобільний телефон марки «Prestigio Wize 03PSP3458 Duo» imei НОМЕР_1 та пластикову магнітну картку № НОМЕР_2 вилучені протоколом особистого обшуку заступника начальника митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 від 30.06.2017, оскільки не наведено, що вказане майно відповідають критеріям, визначеним ст. 98, ст. 170 КПК України, того, що саме накладення арешту є необхідним для їх збереження.

Також у клопотанні про накладення арешту вказано прохання накласти арешт на мобільний телефон марки «Prestigio Wize 03PSP3458 Duo» imei НОМЕР_1 , однак у протоколі обшуку від 30.06.2017 вказано про вилучення мобільного телефону марки «Prestigio Wize 03PSP3458 Duo» imei1: НОМЕР_3 imei2: НОМЕР_4 .

Стороною обвинувачення суду не надано доказів, що мобільним телефоном марки «Prestigio Wize 03PSP3458 Duo» imei НОМЕР_1 , обговорювалися злочинні схеми, що суперечить ухвалі суду, оскільки ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2017 про дозвіл на особистий обшук слідчий суддя ОСОБА_7 надав дозвіл на відшукання мобільних телефонів з нульовими «емейлами», якими обговорювалися злочинні схеми та інші речі.

Також, старшим слідчим СВ прокуратури Волинської області не наведено жодної підстави та мети накладення арешту на вилучене 30.06.2017 під час особистого обшуку ОСОБА_6 майно, та не долучено до матеріалів інших правових підстав для задоволення даного клопотання, а також що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку, а тому у клопотанні про арешт майна слід відмовити.

До матеріалів клопотання не надано доказів визнання вказаних вилучених речей речовимо доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, санкцією статті кримінального кодексу, за якою триває розслідування даного кримінального провадження не передбачено конфіскація майна, на яку посилається сторона обвинувачення.

Суд звертає увагу на пропуск строку звернення до суду з клопотанням про накладенням арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури області юриста ОСОБА_4 про арешт на мобільний телефон марки «Prestigio Wize 03PSP3458 Duo» imei НОМЕР_1 та пластикову магнітну картку № НОМЕР_2 вилучені протоколом особистого обшуку заступника начальника митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 від 30.06.2017.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1