Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/441/17
Провадження по справі № 1-кс/281/112/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року смт Лугини
Слідчий суддя Лугинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна,-
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області 08.06.2017 за заявою гр. ОСОБА_5 розпочате вказане кримінальне провадження.
Вважаючи, що вказане майно, а саме: велосипед синьо-зеленого кольору, марки «Україна», який належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , необхідний для проведення слідчих дій для забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з вилученням зазначеного майна будуть створені можливості для його знищення або переховування, слідчий просив накласти на нього арешт.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити з вказаних в клопотанні підстав.
Слідчий ОСОБА_5 , також, підтримав клопотання.
Клопотань про проведення розгляду клопотання у закритому судового засіданні та про фіксацію процесуальної дії технічними засобами не надходило.
Дослідивши клопотання, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного.
В ході досудового розслідування допитаний в якості потерпілого гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пояснив, що 06.06.2017 року він приїхав на своєму велосипеді «Україна» до магазину «Наталія», що знаходиться по АДРЕСА_2 та зайшов у середину. Вийшовши з магазину помітив, що на залишеному їм місці велосипед відсутній.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що даний велосипед знаходиться по АДРЕСА_3 у домоволодінні ОСОБА_6 .
Допитана, в якості свідка в даному кримінальному проваджені, гр. ОСОБА_6 пояснила, що 05.06.2017 року близького 10 год. 30хв. повернулась додому із Лугинської ЦРЛ разом з дітьми через 20 хв. після чого повернувся і її чоловік ОСОБА_7 та повідомив, що придбав у невідомого йому чоловіка велосипед марки «Мінськ» синього кольору за ціною 150 гривень.
Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження віднесено арешт майна.
Завданням арешту майна, за абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За вимогами ч. 2. ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчий має зазначити зокрема: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Також, до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Незважаючи на вищевикладені положення КПК України слідчим не було надано суду обґрунтованих доказів потреби накладення арешту на майно. У наданих суду клопотанні та доданих матеріалах наявний ряд розбіжностей, щодо дат скоєння злочину та придбання ОСОБА_7 майна щодо ставиться питання про арешт, також, вказано різні назви велосипедів, що були об`єктом злочину.
Перелічені недоліки клопотання є не просто формальними, а позбавляють слідчого суддю виконати вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, за якими при вирішенні питання про арешт майна має бути, окрім іншого, враховано: правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відсутність в клопотанні ідентифікуючих ознак майна (заводський номер, тощо) позбавляє визначити конкретне майно на яке накладається арешт згідно до п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України.
Не зазначення мети арешту в клопотанні у відповідності до ст. 170 КПК України позбавляє можливості визначити підстави застосування арешту майна на виконання п. 2 ч. 5 ст. 173 КПК України.
Окрім того, копії долучених до клопотання документів належним чином не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів з наявними в матеріалах кримінального провадження, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.
В клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності обмеження права власності й того, яке має бути виконано завдання й чи може бути виконано таке завдання для якого слідчий звертається із клопотанням
Таким чином, вбачається, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 132, ч. 3 ст. 172, ст.ст. 309, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1