печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005546 від 19.08.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Жердова Броварського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимий:

- 01.08.2007 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 20.05.2008 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі; звільнився 31.03.2013 по відбуттю строку покарання;

- 17.01.2014 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 19 серпня 2016 року, приблизно о 01.30 год., перебуваючи в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , помітив відкрите металопластикове вікно на провітрювання офісного приміщення на першому поверсі зазначеного будинку. Після цього у ОСОБА_4 винник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням в приміщення офісу відділу житлово-комунального господарства Печерської районної державної адміністрації у м. Києві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно з корисливих спонукань, ОСОБА_4 , переконавшись тому, що за ним ніхто не спостерігає, заліз на підвіконник вікна, за допомогою фомки зламав навісний замок на решітці, після чого незаконно проник до офісного приміщення.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до першого приміщення кімнати офісу, в якій на письмових столах помітив два ноутбука: один з них марки «Lenovo G555» S/N CBG, вартістю 10 000 грн., який належить ОСОБА_6 , та другий марки «ASUS Х 71 SL» S/N 74PGC-HC6В2-BGJ9B-WK7XV-WR7WQ, вартістю 5000 грн., який належить ОСОБА_7 , які взяв зі столу та поклав до поліетиленового пакету, після чого через вікно залишив офісне приміщення, спричинивши потерпілим матеріальної шкоди на вказану суму і маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, заявив про щире каяття у вчиненому, по суті фактичних обставин справи пояснив, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем став на шлях злочинної діяльності, для чого вирішив здійснити крадіжку чужого майна. З цією метою 18.08.2016, приблизно о 23.00 год., приїхав в центральну частину м. Києва, де побачив, що в одному із офісних приміщень по вул. Московській відчинене вікно. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає він заліз на підвіконник вікна, за допомогою фомки зламав навісний замок на решітці, після чого проник до офісного приміщення. На письмових столах помітив два ноутбука: «Lenovo» та «ASUS», які з метою викрадення взяв зі столу та поклав до поліетиленового пакету. Офісне приміщення залишив через вікно, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим, проте впав та зламав собі ногу, у зв`язку з чим самостійно викликав швидку та працівників поліції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину та в межах висунутого обвинувачення кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він, діючи повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення (крадіжку).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, неодружений, є інвалідом 3-ї групи, має повну загальну середню освіту, проте до затримання не працював та суспільно корисною працею не займався, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, з передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оцінивши тяжкість та конкретні обставини вчинення злочину, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив, і під час не знятих і не погашених судимостей знов вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення, суспільно корисною працею не займається, моральні збитки потерпілій ОСОБА_6 не відшкодував, хоча і враховучи її позицію щодо міри покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання. Між тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого, щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах ближчих до мінімальних санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Таким чином, вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого грошових коштів в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди ґрунтуються на законі, а оскільки ОСОБА_4 визнав позовні вимоги в повному обсязі, цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а долю речових доказів - вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту за вказаним вироком.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (УДКСУ у Печерському районі м. Києва, банк одержувач ГУДКСУ у м. Києві; р/р 0007; МФО 820019; КЕКД 21081100;01) процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи від 28.09.2016 № 3577/тр в розмірі 1320,60 грн., а також за проведення дактилоскопічного дослідження № 4523/д від 27.10.2016 в розмірі 703,68 грн.

Речові докази:

- ноутбук "Lenovo G555" S/N CBG, який знаходиться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_6 залишити в її користуванні;

- ноутбук «ASUS Х 71 SL» S/N 74PGC-HC6В2-BGJ9B-WK7XV-WR7WQ, який знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_7 , залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1