Справа № 738/1953/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/386/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в режимі відео конференції, в порядку апеляційного розгляду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2017 року про застосування ч.ч. 3, 4 ст. 68 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

його адвоката Корнієнко

У С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього вимог ч.ч. 3,4 ст. 68 КК України. Клопотання мотивовано тим, що засуджений на даний час відбуває покарання за вироком апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2008 року, який змінений ухвалою Верховного суду України від 07 жовтня 2008 року, згідно яких його засуджено за ч. 2 п. 4 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. У зв`язку з внесенням змін до ст. 68 КК України, а саме доповнення її пунктом 4, що дає право на застосування до засудженого ОСОБА_6 при призначенні покарання вимог ч. 3 ст. 68 КК України, засуджений звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати відносно нього вищевказаний Закон та призначити йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування ч.ч. 3, 4 ст. 68 КК України задоволено частково. Вирок Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2008 року, змінений ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Верховного суду України від 07 жовтня 2008 року приведений у відповідність до Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін в ст. 68 ч. 4 КК України.

Ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 п. 4 ст. 115, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 п.п. 1,4 ст. 115 КК України, визначено йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

В іншій частині вирок Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2008 року та Ухвалу колегії суддів судової палати в кримінальних справах Верховного суду України від 07 жовтня 2008 року залишений в тій же редакції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Згідно Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року внесено зміни до ст. 68 КК України, а саме: доповнено ч. 4, якою передбачено, що довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, привести у відповідність до Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін в ст. 68 ч. 4 КК України. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 п. 4 ст. 115, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 п.п. 1,4 ст. 115 КК України, визначити йому основне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Вказував, що судом не враховані пом`якшуючі обставини відповідно до статей 65, 66 КК України.

Заслухавши доповідача по справі, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, пом`якшити йому покарання, прокурора, який вважав ухвалу районного суду законною та просив її залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 16.04.2008 року ОСОБА_6 засуджений за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного суду України від 07 жовтня 2008 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 16.04.2008 року змінено: за ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України пом`якшено покарання до 13 років позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 п. 4 ст. 115, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 п.п.1,4 ст. 115 КК України, визначено ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 115 КК України максимальний строк покарання встановлений 15 (п`ятнадцять) років.

Разом з тим, санкція вказаної статті передбачає і мінімальний строк покарання, а саме 10 (десять) років.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зменшив засудженому ОСОБА_6 покарання до 10 (десяти) років, що, одночасно, є нижчою межею санкцією статті інкримінованого злочину.

Згідно Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року внесено зміни до ст. 68 КК України, а саме доповнено частиною 4 ст. 68 КК України, якою передбачено, що довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до переконання про правильність прийнятого рішення судом першої інстанції та застосування зазначених вимог Закону.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2017 року про часткове задоволення клопотання про застосування ч.ч. 3, 4 ст. 68 КК України без зміни.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4