Справа № 204/7666/16-к
Провадження № 1-кс/204/1201/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2016 року до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого. В обґрунтування скарги зазначено, що слідчим СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002967 внесеного до ЄРДР 18.11.2015 року, по факту скоєння шахрайства за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах ОСОБА_4 , за ч.4 ст.190 КК України. У вказаному кримінальному провадженні він є потерпілою особою. 11.10.2016 року в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002967 слідчим СВ ОСОБА_3 було проведено обшуки згідно ухвал слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 в ході яких було вилучено, в тому числі, значну кількість музичної апаратури. 12.10.2016 року слідчим СВ ОСОБА_3 було проведено огляд вищевказаних речей. 12.10.2016 року постановою слідчого СВ ОСОБА_6 вилучені та оглянуті речі були визнані речовими доказами. Також під час обшуку у приміщенні офісу підприємства "Оріон 7" за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 36А було вилучено пістолет "Browning patent depose" та набої до нього в кількості 25 патронів. 19.10.2016 року слідчим СВ ОСОБА_3 було прийняте незаконне та необгрунтоване процесуальне рішення, а саме все майно, яке було визнане речовими доказами згідно постанови від 12.10.2016 року, були передані ОСОБА_7 , який не є ні власником, ні законним володільцем вказаного майна, а є фактично співучасником злочину, що скоїв ОСОБА_4 . Вважає такі дії слідчого СВ ОСОБА_6 порушенням норм кримінального процесуального законодавства, а саме - ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою КМУ Про реалізацію окремих положень КПК України N 1104 від 19.11.2012 року. При цьому посилався на ч.2,6 ст.100 КПК України. Також зазначив, що враховуючи, що можливо вказані речові докази, які були вилучені в ході обшуку за своїми габаритами дійсно не можуть зберігатись разом із матеріалами кримінального провадження або в спеціальному приміщенні слідчого органу, тому слідчий СВ ОСОБА_8 зобов`язаний був звернутись до слідчого судді із клопотанням про встановлення місця зберігання вказаних речових доказів на підприємстві, яке має для цього відповідні приміщення та умови. Вважає, що передача вказаних речових доказів ОСОБА_7 , який фактично діяв в групі разом із ОСОБА_4 , який скоїв шахрайство, зашкодить кримінальному провадженню так як може призвести до втрати речових доказів і неможливості в подальшому відшкодування шкоди, завданої внаслідок шахрайства ОСОБА_4 . В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, які підтверджують той факт, що ОСОБА_7 є власником (законним володільцем) музичної апаратури, яка визнана речовими доказами. Взагалі відсутні документи, які підтверджували б, що вказана музична апаратура, яка незаконно та необґрунтовано передана ОСОБА_7 , законно ввезена на територію України. При цьому посилався на п.1 ч.1 ст.303 КПК України. На підставі викладеного, просив зобов`язати слідчого СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 провести процесуальні дії у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України" N 1104 від 19.11.2012 року звернутись з клопотанням до слідчого судді про передачу майна, яке було визнане речовими доказами, згідно постанови від 12.10.2016 року, на відповідальне зберігання від ОСОБА_7 до іншої особи.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_2 просить зобов`язати слідчого СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 провести процесуальні дії у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України" N 1104 від 19.11.2012 року звернутись з клопотанням до слідчого судді про передачу майна, яке було визнане речовими доказами, згідно постанови від 12.10.2016 року, на відповідальне зберігання від ОСОБА_7 до іншої особи. При цьому посилається на п1.ч.1 ст.303 КПК України, зазначаючи, що бездіяльність слідчого полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності прокурора, слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового розслідування та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частина 1 ст. 303 КПК України, наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, і виключає можливість оскарження бездіяльності слідчого про яку йдеться у скарзі ОСОБА_2 .

Даний перелік не передбачає розгляд судом скарг з вимогою зобов`язати слідчого провести процесуальні дії, а саме звернутись з клопотанням до слідчого судді про передачу майна, яке було визнане речовими доказами, про оскарження яких просить в своїй скарзі ОСОБА_2 , оскільки згідно вимог діючого КПК України на слідчого не покладено обов`язок звертатися до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що слідчий є самостійним учасником кримінального провадження, та при здійсненні своїх повноважень має право самостійно приймати процесуальні рішення, у тому числі про визначення особи, відповідальної за зберігання речових доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Наведене свідчить, що скарга ОСОБА_2 подана всупереч положенням ст. 303 КПК України та не підлягає розгляду в порядку визначеному ст.ст. 303-307 КПК України, що відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати скаржнику разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У випадку постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1