Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/807/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника ОСОБА_4 , потерпілого- керуючого ПАТ «Виноградівський агрокомплекс» ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , представника Виноградівської районної ради ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000055 від 17.01.2015р. за обвинуваченням-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта вища юридична, працює менеджером «ФОГ» м.Ужгород, одружений, раніше не судимий, запобіжний захід застосований у вигляді застави,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15- ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15- ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 26.12.2014р., близько 11.00 години, діючи умисно, під приводом виконання демонтажних робіт з металоконструкціями, перебуваючи на посаді менеджера Приватного підприємства «ФОГ», юридична адреса м.Ужгород вул. Донська - 7, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, що можуть настати після їх вчинення, маючи на меті вчинення крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності власника, проник до господарської території, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної власності територіальним громадам сіл, селищ, міста, Виноградівського району, в особі Виноградівської районної ради Закарпатської області, де за допомогою працівників ПП «ФОГ», організував та здійснив демонтаж металевої вагової марки «АРМАЛИТ», тип 5002РС-30Ц13Ас, 1981 року випуску, вартістю 25 500,00 грн., що підтверджується висновком судово - товарознавчої експертизи від 16.03.2015р. В подальшому, того-ж дня, близько 15.55 години, по закінченню демонтування металевої вагової, розміщеної на господарській території, в АДРЕСА_2 , дії ОСОБА_8 було виявлено та припинено співробітниками Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, внаслідок чого ОСОБА_8 розпорядитися викраденим майном до кінця - не зміг з причин, що не залежали від його волі, чим самим завдав територіальним громадам Виноградівського району, в особі Виноградівської районної ради закарпатської області, матеріальної шкоди на загальну суму 25.500,00 грн.

Окрім цього, він 17.01.2015р., близько 08.00 години, діючи умисно, під приводом виконання демонтажних робіт з металоконструкціями, перебуваючи на посаді менеджера Приватного підприємства «ФОГ», юридична адреса м.Ужгород вул. Донська - 7, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, що можуть настати після їх вчинення, маючи на меті вчинення крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності власника, проник до господарської території, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , де за допомогою працівників ПП «ФОГ», організував та здійснив демонтаж металоконструкцій, належних ОСОБА_5 , розташованих на території господарського подвір`я та приміщенні ангару, а саме: металевих форм для виготовлення блоків, з яких 30-4 рядних - 15 штук, по ціні 1180 гривень, на загальну суму 17 700 гривень, 40-4 рядних - 20 штук, по ціні 1180 гривень, на загальну суму 23 600 гривень, 40-2 рядних - 30 штук, по ціні 1160 гривень, на загальну суму 34 800 гривень, 50-2 рядних - 20 штук, по ціні 1160 гривень, на загальну суму 23 200 гривень, 15 металевих форм для виготовлення жолобів, по ціні 480 гривень, на загальну суму 7 200 гривень, 40 форм для виготовлення перемичок, по ціні 3000 гривень, на загальну суму 120 000 гривень, 20 форм для виготовлення балок, по ціні 3000 гривень, на загальну суму 60 000 гривень, 40 металевих форм для виготовлення стовпів, по ціні 52 гривні, на загальну суму 2 080 гривень, 5 металевих форм для виготовлення стінових блоків, по ціні 300 гривень, на загальну суму 1 500 гривень, 20 металевих форм для виготовлення бордюр, по ціні 280 гривень, на загальну суму 5 600 гривень, 5 обладнань для виготовлення плитки, по ціні 480 гривень, на загальну суму 2 400 гривень, 10 глибинних вібраторів, по ціні 290 гривень, на загальну суму 2 900 гривень. Після цього він, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, перебуваючи на господарській території, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , шляхом зрізу металевих дверних петель, проник до складського приміщення (ангару), де за допомогою працівників ПП «ФОГ», організував та здійснив демонтаж металоконструкцій, що належать ОСОБА_5 , а саме: зварювального апарату вартістю 1060 гривень, електричного вібратора вартістю 290 гривень, металевого сейфу вартістю 320 гривень та електронної бензоколонки іноземного виробництва вартістю 4 936 гривень, розташованих у приміщенні ангара. В подальшому, 17.01.2015, близько 10.00 години, по закінченню демонтування металевих конструкцій, розміщених на господарській території, в АДРЕСА_2 , дії ОСОБА_8 було виявлено та припинено, внаслідок чого, Врабель розпорядитися викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, чим самим завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 307.586 грн., що стверджується висновком судово - товарознавчої експертизи від 17.03.2015р.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_10 .Врабель кваліфікуванні як кримінальні правопорушення, передбаченні ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а також ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище у великих розмірах, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений Врабель в судовому засіданні своєї вини у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, одночасно визнав, що своїми діями дійсно пошкодив чуже майно потерпілих та завдав збитків, однак наміру на викрадення чужого майна він не мав.

В обґрунтування своїх заперечень, зокрема, вказав, що він працює менеджером в ПП «ФОГ», відповідно до своїх обов`язків знаходить клієнтів для здачі металобрухту. З приводу подій, які мали місце 26.12.2014р. та 17.01.2015р. вказав, що він діяв згідно договору купівлі-продажу металобрухту чорних металів, укладеного 12.01.2015р. між ПП «ФОГ» та СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », директор якого ОСОБА_11 після підписання договору на протязі доби мав надати йому документи на право власності. Дійсно, 26.12.2014р. їх з працівниками затримали працівники міліції на господарській території в АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної власності територіальним громадам сіл в особі Виноградівської районної ради під час демонтажних робіт вагової, оскільки вони «допустились помилки, виявилась не та територія». В подальшому 17.01.2015р., близько 07.00 години він разом з бригадою хлопців приїхали до обумовленого з М.Логойда об`єкта роботи, господарської території, по АДРЕСА_2 . Через деякий час, туди ж приїхав вантажний автомобіль, марки «КАМАЗ». Пройшовши до господарської території, він з працівниками розпочали виконувати демонтажні з металобрухтом роботи. Виконавши роботи з металобрухтом, розташованого на подвір`ї вказаної території, він зателефонував ОСОБА_12 та запитав від нього, чи прийде він до території для того, щоб відкрити склад (ангар). Він повідомив, щоб вони самі ламали замки на дверях ангару та приступали до виконання демонтажних робіт з металобрухтом, який розміщений в приміщенні вказаного ангару, а відтак вони, поламавши замок на вхідних дверях, розпочали виконувати демонтажні роботи з металобрухтом в приміщенні ангару. Через деякий час, до господарської території прийшов ОСОБА_13 , назвав себе її власником та повідомив, що роботи які вони здійснили були не законні і він як особа, відповідальна за збереження майна про виконання таких робіт нічого не знав, після чого викликав міліцію.

Суд обґрунтовано відхиляє і не приймає покази обвинуваченого про його непричетність до скоєння інкримінованого йому злочину і вважає, що, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він дає неправдиві покази, які не узгоджуються, як з показами потерпілих, так і допитаних у справі свідків, а також з іншими матеріалами справи.

Так, допитаний у суді ОСОБА_5 показав, що з 2004р. він являється головою правління ПАТ «Виноградівський агрокомплекс». Даному акціонерному товариству належить територія, розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка має розміри 5,20 Га, згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ ЗК №001566. На вказаній господарській території та в приміщенні господарської будівлі (ангару), до 17.01.2015р., знаходились різного роду металоконструкції, які належать на праві приватної власності йому та його дружині ОСОБА_9 . Так, 17.01.2015р., йому на мобільний телефон зателефонували та повідомили про те, що на господарській території, яка належить ПАТ «Агрокомплекс», знаходяться невідомі особи (злодії), які рубають там металоконструкції. На це, він відразу зателефонував своїм знайомим та в дорозі відразу зателефонував та повідомив про дану подію до міліції. Приїхавши до території ПАТ «Виноградівський агрокомплекс», розташованої в смт.Вилок, вул. Мала Польова (Гагаріна) 1, разом з працівниками міліції спостерігали бригаду працівників. Він запитав від вказаних незнайомих осіб про те, що вони тут роблять і хто надавав їм дозвіл проникати до даної території. На це, водій вантажного автомобіля «КАМАЗ», який знаходився на господарській території, назвався ОСОБА_14 та повідомив про те, що приїхав до смт.Вилок для того, щоб відвезти звідти металобрухт до м.Ужгорода і його найняв для цього, чоловік, якому належить легковий автомобіль марки «Фольксваген», який також на той момент часу, був розташований на господарській території ПАТ «Виноградівський Агрокомплекс». В розмові з ним власник автомобіля «Фольксваген», назвався як ОСОБА_15 і розмовляти взагалі не бажав. Через деякий час він дізнався про те, що вказана особа є ОСОБА_10 .Врабель, мешканць м.Ужгорода і працює менеджером на ПП «ФОГ». В цей момент деякі з робочих, які знаходилися на господарській території, почали тікати в сторону поля і були затримані працівниками міліції. Після цього, обійшовши господарську територію, він виявив порізані, у приміщенні ангару, 3 (три) металоконструкції. Частина деталей від вказаних металоконструкцій була відсутня. На даний момент часу, вони вже не придатні для будівництва через наявні пошкодження. Дані металоконструкції належали особисто йому, а саме приміщення ангару дружині. До ангару вказані особи проникли, шляхом зрізу (автогеном), дверних петель. Крім цього, на господарській території, він виявив пошкодження обладнання для виготовлення залізобетонних виробів, а саме: форми для виготовлення блоків; форми для виготовлення жолобів; 5 стінових блоків; 20 бордюр; 5 обладнань для виготовлення плитки; 10 глубинних вібраторів, завдавши таким чином матеріальних збитків на загальну суму 1 733 700 гривень, що підтверджено рахунком №6 від 19.03.2001р., накладною та квитанцією до прибуткового касового ордера. Також, в приміщенні адмінбудівлі, яка розташована на вказаній території, вказані особи зрізали (автогеном) дверні петлі. Перебуваючи в приміщенні адмінбудівлі, вказані особи викрали одну бензоколонку, загальною вартістю 32 000 гривень, один зварювальний апарат 3 х фазний, металевий сейф, приблизною вартістю 5 000 гривень. Також, на господарській території, було порізано (пошкоджено) внутрішню залізничну колію

У зв`язку із наведеним потерпілий, якого повністю підтримала його представник, подав до суду цивільний позов /а.п.77-85/, який мотивовано тим, що злочинними діями обвинуваченого Врабеля його майну завдано матеріальних збитків на загальну суму 3.088.084,00 грн.- витрати які він поніс у зв`язку із пошкодженням, знищенням та викраденням його майна, а саме пошкоджено: 30-4 рядних форм в кількості 15 штук на загальну суму 142500 грн.; 40-4 рядних форм в кількості 20 штук на загальну суму 190 000 гривень: 40-2 рядних форм в кількості 30 штук на загальну суму 144 000 гривень; 50-2 рядних форм в кількості 20 штук на загальну суму 230 000 гривень; 15 металевих форм для виготовлення жолобів на 214500 гривень; 40 перемичок загальною вартістю 92000 гривень; 20 штук балок на суму 94000 гривень: 40 штук для виготовлення стовпів загальною вартістю 148 000 гривень; 5 стінових блоків загальною вартістю 86 000 гривень; 20 бордюр загальною вартістю 344000 гривень; 5 обладнань для виготовлення плитки вартістю 41500 гривень; 10 глибинних вібраторів вартістю 7200 гривень. Всього на загальну суму 1 733 700 / один мільйон сімсот тридцять три тисячі сімсот /гривень, що підтверджується рахунком № 6 від 19 березня 2001 року, накладною № 29 від 19 березня 2001 року та квитанцією до прибуткового касового ордера за № 29 від 19.03.2001 року. Крім того, порізані на металобрухт три металоконструкції для будівництва АЗС. Вартість 3-х металоконструкцій становить суму 1 317 384 гривень , що підтверджується рахунком-фактурою за № 234 від 15 жовтня 1998 року, квитанцією до прибуткового касового ордера за № 227 від 15.10.1998 року , накладною за № 347 від 15 жовтня 1998 року та договором від 14 жовтня 1998 року. Викрадено від позивача бензоколонку на суму 32.000 гривень, сейф вартістю 5000 гривень.

Також просив стягнути з обвинуваченого і 50.000,00 грн. у відшкодування його моральних страждань, які виражаються в тому, що неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого йому також завдано немайнові втрати, спричинені моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки цієї події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений, та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

Представник Виноградівської районної ради ОСОБА_7 в судовому засіданні, вказав, що 26.12.2014р., обвинувачений Врабель, під приводом виконання демонтажних робіт з металоконструкціями, проник до господарської території, яка розташована за адресою смт.Вилок вул.Мала Польова - 2, Виноградівського району, та належить на праві спільної власності територіальним громадам сіл, селищ, міста, Виноградівського району, в особі Виноградівської районної ради Закарпатської області, де за допомогою працівників ПП «ФОГ», організував та здійснив демонтаж металевої вагової марки «АРМАЛИТ», вартістю 25 500,00 грн., чим завдав матеріальних збитків територіальним громадам сіл, селищ, міста, Виноградівського району, в особі Виноградівської районної ради, на час розгляду справи у суді цивільний позов до обвинуваченого не заявлено.

Крім показів ОСОБА_5 , представників потерпілих вина обвинуваченого у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена і показами допитаних у судовому засіданні свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 , водій автомобіля «КАМАЗ», показав, що 17.01.2015р. він на автомобілі марки «КАМАЗ» приїхав в смт.Вилок, до об`єкта, який йому вказав обвинувачений, для загрузки металобрухтом. Ворота на територію були закритті, їх відкрили працівники Врабеля, заїхавши на територію за ними майже відразу приїхав як тепер йому відомо власник ОСОБА_13 , який почав сваритися з обвинуваченим з приводу крадіжки його металоконструкцій.

Свідок ОСОБА_17 показав, що він працює у ПП «ФОГ» стропольщиком, у смт.Вилок був два рази у грудні та січні, зокрема, 17.01.2015р. його разом із іншими робітниками підприємства привіз на своєму автомобілі обвинувачений до смт.Вилок, де вони на об`єкті до 10-11.00 годин розрізали та складували рейки, швейлера (двоє розрізали, а двоє носили) для завантажування на автомобіль «КАМАЗ», який приїхав разом з ними, допоки на об`єкт не приїхали ОСОБА_5 та міліція. Врабель говорив, що з документами на металолом все в порядку, коли напередодні домовлявся з ними щодо демонтажу металоконструкцій в смт.Вилок.

Свідок ОСОБА_18 дав у суді аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_19 у суді показав, що допомагає обвинуваченому людьми та знаряддями. 26.12.2014р. він привіз людей до смт.Вилок, територія була не закрита, для допомоги Врабелю по демонтажу вагової. Вони порізали вагову, яка на той час була вже в неробочому стані, проте нічого того дня не вивезли, оскільки були затриманні працівниками міліції. 16.01.2015р. Врабель попросив його дати працівників для демонтажу металоконструкцій в смт.Вилок, де вони і знаходились. Пізніше від самого обвинуваченого йому стало відомо, що договір укладений між ПП «ФОГ» та СП «МОДІМПЕКС» для проведення демонтажних робіт є фіктивним.

Свідок ОСОБА_20 вказав, що 26.12.2014р., близько 16.45 години йому на мобільний телефон зателефонували мешканці смт.Вилок, які повідомили про те, що невідомі особи, перебуваючи на господарській території в смт.Вилок, Виноградівського району та належить територіальним громадам району, розташована за адресою смт.Вилок вул. Мала Польова -2, здійснюють демонтаж металоконструкцій, а саме металевої вагової. По приїзду на місце, вказані особи, в тому числі Врабель дійсно демонтували металеву вагову. Коли він попросив від них дозвільні документи для проведення таких робіт, надати їх вони не могли по причині відсутності, а відтак він повідомив про дану подію чергового Виноградівського РВ УМВС та викликав слідчо оперативну групу. Крім цього, йому відомо про те, що подібний випадок трапився і 17.01.2015р. в смт.Вилок, вул.Мала Польова (Гагаріна) 1, Виноградівського району, тоді ж працівники ПП «ФОГ», м.Ужгород, на чолі з менеджером обвинуваченим Врабель, здійснювали демонтування металоконструкцій господарських металевих виробів та інструментів.

Свідок ОСОБА_21 , вказала у суді, що з січня 2015р. Вона працювала директором ПП «ФОГ». Питанням укладення договорів займався менеджер Врабель. Вона давала йому підписані нею договори, на яких стояв попередній відтиск печатки ПП «ФОГ» та її підпис директора, а він шукав іншу сторону договору, та після сам заповнював всі необхідні для цього реквізити. З приводу укладення договору з ПП «МОДИМПЕКС» вказала, що підпис на договорі належить їй, проте вона керівника цього підприємства не знає, всі питання вирішував сам Врабель.

Оскільки дані свідки в суді дали беззаперечні відомості з приводу подій, які мали місце 26.12.2014р. та 17.01.2015р. в смт.Вилок, які повністю узгоджуються з показами як самого потерпілого ОСОБА_5 , так і безпосередньо досліджених в судовому засіданні сукупністю інших доказів, наданих потерпілим, в суді не встановлено будь-якої заінтересованості цих свідків в справі, а відтак суд, належно оцінивши їх, обґрунтовано покладає їх покази в суді в основу обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Підстав сумніватися в об`єктивності показань допитаних у суді свідків судом не встановлено, дані показання повністю узгоджуються між собою та підтверджуються даними, що містяться в письмових доказах по справі.

Окрім показів потерпілих та свідків вина обвинуваченого доведена сукупністю письмових доказів, яким суд надав належну оцінку.

Так, даними Рапорту оперативного чергового Виноградівського РВ УМВС в Закарпатській області від 17.01.2015р. /а.п.3 т.1/, з якого вбачається, що 17.01.2015р. о 10.35 годині в чергову частину Виноградівського РВ УМВС в Закарпатській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , який повідомила, що 17.01.2015р. близько 10.00 години невідомі особи здійснюють демонтаж металевих конструкцій на території недіючої паливно-мастильної бази, що розташована при в`їзді в смт.Вилок. При виїзді СОГ Виноградівського РВ УМВС встановлено, що на території ПАТ «Агрокомплекс» по вул.Польова-б/н в смт.Вилок 17.01.2015р. здійснювали демонтаж металоконструкцій працівники ПП «Фог» під керівництвом менеджера М.Ю.Врабеля, який сказав, що демонтаж проводиться на законних підставах, проте заявник вказав, що демонтажних робіт не замовляв. З місця події вилученні будівельні інструменти, газозварювальний апарат та 11 балонів до нього.

Ці дані ж повністю доповнюються даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.01.2015р. /а.п.7 т.1/, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 - голова правління ПАТ «Агрокомплекс», будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, вказав, що 17.01.2015р. близько 10.00 години невідомі особи здійснюють демонтаж металевих конструкцій на території ПАТ «Агрокомплекс» по вул.Польова-б/н в смт.Вилок, а саме: здійснювали демонтаж металоконструкцій працівники ПП «Фог» під керівництвом менеджера М.Ю.Врабеля, заявник вказав, що демонтажних робіт не замовляв у ПП «Фог», таким чином завдавши йому матеріальних збитків.

З державного акту на право постійного користування землею ІІ ЗК №001566 /а.п.9-12 т.1/ вбачається, що саме акціонерному товариству «Агрокомплекс» належить територія, розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка має розміри 5,20 Га.

Ці дані підтвердженні та узгоджуються з даними довідки директора КП «Виноградівське РБТІ» від 27.10.2015р. №14, згідно якого станом на 01.01.2013р. нерухоме майно комплекс будівель бази хімпоставок в АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2017р. та даними самого Договору купівлі-продажу /а.п.13 т.1/

Покази потерпілого ОСОБА_5 про обставини злочину доповнюються також даними протоколів огляду з фототаблицями до них від 17.01.2015р. /а.п.18-37 т.1/, безпосередніми об`єктами огляду яких являються територія складського приміщення по АДРЕСА_2 , налженого ПАТ «Агрокомплекс», зокрема, виявлено та зафіксовано пошкодження на вхідних дверях складського приміщення (замки зрізанні сваркою), всередині складського приміщення виявленні порізанні газозваркою металеві конструкції, зафіксовані сліди працівників ПП «Фог», їх інструменти демонтажу (кирка, лом, Молот) та сліди приймання ними харчів, сліди пошкоджених дверей в складське приміщення №2 (замки зрізані газозваркою) де знаходяться зрізані та складовані металеві радіатори, шкафи та меблі, інші приміщення вже порожні, зображена пошкоджена залізнична дорога до складського приміщення (металеві рейки знятті)-ф.24-26 та самі вже демонтовані та порізані рейки (ф.31,32,33) а також зображений вантажний автомобіль марки «Камаз», р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_22 , на якому мало вивозитись майно-ф.21,22 та легковий автомобіль марки «Фольсваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 , належний Врабелю.

З повідомлення голови Виноградівської районної ради від 20.02.2015р. за №86/01-6 /а.п.188-190 т.1/ вбачається, що відповідно до копій свідоцтва про право власності на нерухому майно комплексу будівель та споруд паливного складу №24 та витягу про державну реєстрацію прав на вищевказане майно за адресою смт.Вилок вул.Польова-2- є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міста в особі Виноградівської районної ради.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців /а.п.206-207 т.1/ Приватне підприємство «ФОГ» є зареєстрованим по вул.Донська-7 в м.Ужгород, основний вид економічної діяльності є демонтаж (розбирання) машин та устаткування.

Як вбачається з даних Звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ «Експерт» /а.п.1-26 т.2/, ринкова вартість об`єктів оцінки (форми металеві різних розмірів, обладнання для виготовлення плитки, глибинний вібратор, бензоколонка, трьохфазний зварювальний апарат, металевий сейф) станом на 17.01.2015р. становить 18.878,00 грн.

Даними Рапорту оперативного ст.оперуповвноваженого СДСБЕЗ Виноградівського РВ УМВС в Закарпатській області від 18.01.2015р. /а.п.37 т.2/, з якого вбачається, що 26.12.2014р. о 17.00 годині невідомі особи проникли на територію комплексу будівель та споруд паливного складу №24 по АДРЕСА_2 де здійснили демонтаж металевих конструкцій Вагової.

Ці дані стверджені і даними Рапорту оперативного чергового Виноградівського РВ УМВС в Закарпатській області від 26.12.2014р. /а.п.62 т.2/, з якого вбачається, що 26.12.2014р. о 17.00 годині невідомі особи проникли на територію комплексу будівель та споруд паливного складу №24 по АДРЕСА_2 де здійснили демонтаж металевих конструкцій Вагової.

Як вбачається з даних Звіту про оцінку будівель та споруд паливного складу по вул.М.Польва-б/н в смт.Вилок, власником якої є територіальні громади Виноградівського району в особі Виноградівської районної ради, проведеної ПКП «Консульт» /а.п.72-83 т.2/ ринкова вартість об`єктів оцінки (вагова, адмінкорпус, гараж, вбиральна) станом становить 80.481,00 грн.

Як вбачається з даних Звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ «Експерт» /а.п.106-120 т.2/, ринкова вартість об`єктів оцінки (металева автомобільна вага марки «Армалит», тип 5002РС-30Ц13Ас, 1981р.) станом на 17.01.2015р. становить 25.500,00 грн.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого Врабеля за епізодом від 17.01.2015р. кваліфікованні за ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, а саме, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище у великих розмірах, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Зокрема, по епізоду від 17.01.2015р. у обвинувальному акті зазначається, що обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди у великих розмірах: на загальну суму 307.586 грн.

Проте суд не може погодитись з такими доводами та приходить до висновку, що в судовому засіданні не здобуто належних та достовірних доказів такого, оскільки, як вбачається з даних Звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ «Експерт» /а.п.1-26 т.2/, ринкова вартість об`єктів оцінки станом на 17.01.2015р. становить 18.878,00 грн., з даних Звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ «Експерт» /а.п.106-120 т.2/, ринкова вартість об`єктів оцінки (металева автомобільна вага марки «Армалит», тип 5002РС-30Ц13Ас, 1981р.) станом на 17.01.2015р. становить 25.500,00 грн., а відтак суд приходить до обґрунтованого висновку, що загальна сума завданих майну ОСОБА_5 матеріальних збитків відповідно до встановлених органом досудового слідства документальних доказів становить лише 44.378,00 грн.

Між тим, нормами ст.ст.185-191,194 КК України визначено, що у великих розмірах визнається злочин, який вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

З огляду на встановлене, оскільки судовим слідством не встановлено ознаки крадіжки, вчиненої у великих розмірах, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого Врабеля за епізодом від 17.01.2015р., які органом досудового слідства кваліфікованні за ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України (як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище у великих розмірах, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі), слід перекваліфікувати на ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Отже суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 .Врабель, мали місце. Ці діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі за епізодом від 26.12.2014р., а також передбачений ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі за епізодом від 17.01.2015р., а відтак підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, за яких був скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують його відповідальність, зокрема, пом"якшуючих і обтяжуючих відповідальність обставин в судовому засіданні не встановлено.

До вчинення кримінального правопорушення обвинувачений посередньо характеризувалася по місцю проживання, перебував на обліку в Ужгородському МВ як раніше судимий за ч.1 ст.191, ч.1 ст.213 КК України /а.с.63 т.1/, раніше 22.08.2000р. притягався до кримінальної відповідальності Закарпатським обласним судом за ч.3 ст.142 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, одружений, працює менеджером ПП «ФОГ», під час досудового розслідування та судового розгляду справи обвинувачений потерпілим шкоду в добровільному порядку не відшкодував.

Пом"якшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин на досудовому слідстві та у суді не встановлено.

Враховуючи необхідність відповідності характера і ступеня суспільної небезпечності даного злочину обставинам його скоєння та особистості обвинуваченого, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами (ст.50 п.2 КК України), а також з урахуванням впливу призначеного покарання, яке у відповідності до п.2 ст.65 КК України має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та профілактики скоєння злочинів підсудним в майбутньому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 .Врабеля можливе лишу в умовах ізоляції його від суспільства та рахує за необхідне обрати йому покарання, пов"язане з позбавленням його волі, в межах санкції ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого заявлений директором ПАТ «Виноградівський агрокомплекс» ОСОБА_5 на суму 3.088.084,00 грн. матеріальної шкоди та 50.000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи заявлений позов суд виходить з наступного.

Згідно п.5 та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 31.03.1989р., №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК. Вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Згідно ст.ст.1166, 1167, 1168 ЦК України, матеріальна та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3.088.084,00 грн. та 50.000,00 грн. моральної шкоди в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що його слід задоволити частково.

Так, в ході судового розгляду даного кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто належних та достовірних доказів завданої обвинуваченим матеріальної шкоди у розмірі 3.088.084,00 грн., оскільки, відповідно до Звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ «Експерт» /а.п.1-26 т.2/, ринкова вартість об`єктів оцінки станом на 17.01.2015р. становить 18.878,00 грн., відповідно до Звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ «Експерт» /а.п.106-120 т.2/, ринкова вартість об`єктів оцінки металевої автомобільної ваги марки «Армалит», тип 5002РС-30Ц13Ас, 1981р.) станом на 17.01.2015р. становить 25.500,00 грн., а відтак суд встановив, що загальна сума завданих майну ОСОБА_5 матеріальних збитків відповідно до встановлених органом досудового слідства документальних доказів становить 44.378,00 грн., яка і підлягає стягненню в повному розмірі з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 .

При вирішенні цивільного позову про стягнення моральної шкоди, яку ОСОБА_5 оцінив в 50.000,00 грн., суд виходить з того, що за загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого цивільним позивачем розміру моральної шкоди. Тому на підставі всього вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем в сумі 50.000,00 грн. розмір моральної шкоди є завищеним і підлягає задоволенню частково- в ромізрі 40.000,00 грн., а відтак покладає обов`язок відшкодувати завдану потерпілому моральну шкоду та матеріальну шкоду в розмірі 44.378,00 грн., а разом 84.378,00 грн. саме на обвинуваченого ОСОБА_10 .Врабеля.

Відшкодування моральної та матеріальної шкоди, відповідно до ст.ст. 1166, 1167, 1177 ЦК відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі покласти на обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

На досудовому слідстві до обвинуваченого Врабеля був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, згідно ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду від 21.01.2015р. був звільнений зпід арешту під заставу в розмірі 51.156,00 грн. /а.п.113-116,208 т.1/, а відтак суд приходить до переконання, що йому до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави слід залишити без змін.

Разом з тим, оскільки під час судового розгляду даної справи у суді обвинувачений неодноразово допускав порушення процесуальних обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 21.01.2015р., зокрема, допускав неодноразові неявки до суду під час розгляду даної справи, належних та достовірних доказів поважності пропуску судових засідань суду він так і не надав, у зв`язку з чим суд 05.01.2016р. виніс ухвалу про накладення на обвинуваченого грошового стягнення, а відтак суд приходить до переконання, що після набрання вироком законної сили визначену судом заставу в розмірі 51.156,00 грн. слід звернути в доход держави.

Так, відповідно до ч.9 ст.182 КПК України питання звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею або судом за клопотанням прокурора або з власної ініціативи суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця в порядку, передбаченому для клопотань про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15- ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.15- ч.3 ст.185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного ОСОБА_10 .Врабель покарання рахувати з часу приведення даного вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обраний на досудовому слідстві щодо ОСОБА_23 .Врабеля запобіжний захід у вигляді застави- залишити без змін.

Заставу в розмірі 51.156,00 грн., внесену 06.02.2015р. заставодавцем- обвинуваченим ОСОБА_8 /а.п.208 т.1/ після набрання вироком законної сили- звернути в доход держави.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 , задоволити частково, стягнувши з засудженого ОСОБА_10 .Врабеля (ІК-) на користь потерпілого ОСОБА_5 44.378,00 грн. у відшкодування матеріальних збитків та 40.000,00 грн. у відшкодування моральних страждань.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1.350,00 грн. /а.п.33 т.2 стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 .Врабеля на користь держави.

Речові докази:

визнані постановою слідчого від 17.03.2015р. /а.п.118-120 т.1/ речові докази, а саме 11 металевих балонів, 2 металеві ломи, 1 металевий чекан, 1 господарська кувалда, транспортний, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Виноградівського відділення Берегівського відділу національної поліції- знищити;

визнані постановою слідчого від 17.03.2015р. /а.п.118-120 т.1/ речовими доказами, а саме: транспортний засіб марки «Фольсваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 , який зберігається на штрафмайданчику Виноградівського відділення Берегівського відділу національної поліції- передати М.Ю.Врабелю як законному володільцю;

визнані постановою слідчого від 21.01.2015р. /а.п.127-128 т.1/ речовими доказами, а саме: транспортний засіб марки «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному збережені у ОСОБА_16 /а.п.126,129 передати ОСОБА_16 як законному володільцю;

визнані постановою слідчого від 28.02.2015р. /а.п.183-187 т.1/ речовими доказами, а саме: чорна чоловіча куртка, 1 пара резинових рукавиць, пластмасова пляшка з написом «Шаянська» одна склянка з написом «Медофф», 2 мотузки, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Виноградівського відділення Берегівського відділу національної поліції- знищити;

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1