ухвала іменем україни 21 грудня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянула в закритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 р.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

який зареєстрований та мешкає на

АДРЕСА_1 раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 28 березня 2016 року вирок районного суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що в першій декаді березня 2007 року у нього виник намір на насильницьке задоволення статевої пристрасті в збоченій формі зі своєю малолітньою, а після 15.03.2011 року неповнолітньою донькою

ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, з першої декади березня 2007 року по 27 квітня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 неодноразово вступав у орогенітальний статевий контакт з дочкою ОСОБА_9 проти її волі, використовуючи її безпорадний стан малолітній вік, а також погрожуючи їй застосуванням фізичного насильства нанесенням побоїв.

27 квітня 2011 року приблизно о 15:40 год. в приміщенні спальної кімнати за вищевказаною адресою ОСОБА_7 вступив зі своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_8 в орогенітальний статевий контакт проти її волі, погрожуючи при цьому потерпілій застосуванням фізичного насильства нанесенням побоїв.

Крім того, в першій декаді березня 2007 року приблизно о 21:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення розпусних дій щодо своєї малолітньої доньки

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на той час виповнилось 10 років, прагнучи зробити з нею дії сексуального характеру зазіхаючи тим самим на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток дитини, на ДВД-програвачі демонстрував їй на ДВД-диску записи, що містять згідно з висновком мистецтвознавчої експертизи інформацію порнографічного характеру, при цьому розмовляв з дочкою на сексуальні теми, оголяв свій статевий орган і примушував її займатися з ним орогенітальним контактом, тим самим розбещував малолітню ОСОБА_8 як фізично, так і інтелектуально.

У касаційній скарзі прокурор просить постановлені щодо

ОСОБА_7 судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що судами при постановленні цих рішень були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону (в порушення вимог ст. 364 КПК України судом не забезпечено участь потерпілої та її законного представника у судових дебатах) та кримінального закону. Зокрема, стверджує, що при наявності достатніх доказів, які, на його думку, підтверджують винуватість ОСОБА_7 суди першої та апеляційної інстанцій надали їм неправильну оцінку і безпідставно визнали їх недопустимими. Вказує на те, що апеляційний суд, залишаючи вирок районного суду без зміни, постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам

ст. 419 КПК України, оскільки наведені у апеляційній скарзі прокурора доводи цей суд переконливо не спростував.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку касаційної скарги прокурора з підстав, викладених у ній, заперечення захисника, який просив судові рішення щодо ОСОБА_7 залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ця скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 438 КПК України, підставами для скасування у касаційному порядку виправдувального вироку може бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону або неправильне застосування кримінального закону, і обставини, які відносяться до таких підстав, передбачені статтями 412, 413 КПК України.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, як зазначено у ст. 412 КПК України, є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, а в частині другій цієї статті наведений перелік обставин, які відносяться до таких підстав.

У касаційній скарзі не зазначено жодної обставини, передбаченої ст. 412 КПК України, яка б свідчила про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду постановити законний та обґрунтований вирок.

Також у касаційній скарзі не наведено доводів, у чому полягає неправильне застосування кримінального закону.

Із змісту касаційної скарги убачається, що її доводи в основному стосуються однобічності судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи внаслідок неправильної оцінки доказів у кримінальному провадженні.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, суд повно, всебічно та об`єктивно розглянув всі обставини кримінального провадження, перевірив усі доводи досудового слідства на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_7 і свої висновки про недоведеність його вини у даних злочинах обґрунтував доказами, які у встановленому законом порядку дослідив у судовому засіданні та навів у вироку.

Також суд вживав заходи для усунення неповноти досудового слідства та перевірки всіх обставин у кримінальному провадженні, які можуть мати значення для правильного їх вирішення, шляхом ухвалення судових рішень 26.03.2012 року та 15.08.2012 про направлення кримінальної справи щодо ОСОБА_7 прокурору на додаткове розслідування.

Рішення суду ґрунтується на повній та всебічній перевірці кримінального провадження, який відбувався із дотриманням вимог як кримінального процесуального закону, так і вимог кримінального закону. Аналіз доказів, на які послався суд у вироку, свідчить про правильність висновків суду щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, і доводи касаційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Підстав сумніватись в об`єктивності та обґрунтованості постановленого судом рішення, колегія суддів не знаходить.

Апеляційний суд у відповідності до вимог кримінального процесуального закону переглянув дане кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора (в тому числі і щодо порушення права потерпілої та її законного представника на участь у судових дебатах), доводи якої аналогічні тим, які наведені у касаційній скарзі, а постановлена ним ухвала є вмотивованою та відповідає іншим вимогам, передбаченим ст. 419 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б порушували права потерпілих, перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути провадження і постановити законні, обґрунтовані та справедливі рішення, при розгляді цього провадження допущено не було.

Керуючись статтями 376, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів», колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, авирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2