н/п 1-кс/490/5277/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
09 листопада 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
Заявник вказує, що рішення слідчого не повне, не обґрунтоване та незаконне, та таке, що підлягає скасуванню. У своїй постанові від 29.09.2016 року слідчий ОСОБА_5 не порушує питання щодо розслідування обставин винесення незаконної ухвали Ленінським районним судом м. Миколаєва від 26.10.2014 року, яким заявнику було обрано запобіжний захід в порядку ст. 379 КПК України, до набрання вироком законної сили, яка була скасована 04.12.2014 року апеляційним судом Миколаївської області. Крім того, слідчий не подав відомостей на підставі чого, заявника утримували в СІЗО м. Миколаєва в період з 26.10.2014 року до 18.05.2015 року.
Крім того, заявник вказує, що слідчий залишив поза увагою те, що запобіжний захід, щодо утримання особи здійснюється у відповідностей до ст. 18 КПК України.
Крім того, заявник вказує, що слідчий залишив поза увагою те, що заявника продовжували тримати в СІЗО м. Миколаєва на підставі ухвали суду Ленінського району від 05.12.2014 року, яка аналогічна ухвалі від 26.10.2014 року Ленінського районного суду в порядку ст. 379 КПК України, яка до теперішнього часу не набрала законної сили, та є предметом розгляду в апеляційному суді Херсонської області відповідно до ухвали від 05.09.2016 року.
Крім того, 21.07.2016 року ухвалою Вищого апеляційного суду України, було скасовано ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18.05.2015 року, якою було залишено без змін вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2014 року.
Крім того, заявник вказує, що 10.08.2016 року заявника було звільнено з місць позбавлення волі за відсутності законних підстав щодо тримання під вартою.
Крім того, заявник вказує, що в колегії суддів Ленінського районного суду м. Миколаєва присутній склад злочину, передбачений ст. 375 КК України. В діях керівництва СІЗО м. Миколаєва вбачається ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 366, 371 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.
Згідно з ч.1 п.3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Так, прокуратурою Черніговської області 29.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом винесення завідомо неправосудного рішення суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.07.2016р. (а.п. 1,3-4)
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02.08.2016 року ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.04.2016 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_4 в ході судового зсідання не знайшли свого підтвердження, у зв`язку із чим, скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 303-307 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1