Справа № 294/1113/17
Провадження № 1-кп/282/84/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2017 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000563 від 24.12.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24 грудня 2016 року близько 01 год. 40 хв. ОСОБА_4 керував технічно-справним легковим автомобілем марки BMW-540 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого територіальним сервісним центром №1842 м.Бердичів належить ОСОБА_6 , яким він перевозив пасажира ОСОБА_5 .

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по правій смузі руху в напрямку м.Бердичів Житомирської області на 80-му км автодороги Т2309 «Шепетівка-Чуднів-Бердичів», за межами м.Чуднів Житомирської області, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п.2.3 в) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 перевозив пасажира, не пристебнутого паском безпеки, в порушення вимог п.1.10 «дорожні умови», «дорожня обстановка» та п.п.12.1; 12.6(ґ); 12.9(6) вказаних вище Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, поза населеним пунктом рухався з перевищенням допустимої швидкості, що позбавило можливості постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд свого автомобіля за межі проїзної частини у правий кювет, де відбулося контактування автомобіля з насадженнями дерев, кущів і ґрунтом в ході перекидання кузова транспортного засобу.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, закритого перелому склепіння черепа, множинних рваних ран волосистої частини голови, лівої вушної раковини, множинних саден голови та шиї, закритого перелому внутрішньої кісточки лівої гомілки, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.1.10; 2.3 в); 12.1; 12.6(ґ); 12.9(6) Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, шкоду заподіяну злочином відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Крім того вказав, що він претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки заподіяна ОСОБА_4 матеріальна та моральна шкода відшкодована в повному об`ємі. Просив суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження,.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.2 ст.286 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому призначає його в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи вищевикладені обставини, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, дані, що характеризують особу винного, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, чистосердне каяття, усвідомив протиправність скоєного, розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, а також те, що у нього на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, то суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати по даному кримінальному становлять 1494,64 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання за цим Законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз: судової експертизи стану транспортного засобу в сумі 703 грн. 68 коп. та судової експертизи механізму та обставин ДТП в сумі 790 грн. 96 коп.

Накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 27.12.2016 року арешт на автомобіль марки BMW-540 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , після набрання вироком суду законної сили - скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1