Справа № 366/2931/16-к
Провадження № 1-кп/366/158/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків матеріали кримінального провадження № 0000537 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болотня, Іванкіського району Київської області, українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, такого, що не має судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22 липня 2016 року, приблизно о 9 годині, ОСОБА_5 , 1993 року народження, будучи вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку радіаторів опалення з недіючого службового приміщення диспетчерської, за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі КПІ СР «ВУЖКГ».

З цією метою, ОСОБА_5 , 1993 року народження, приблизно о 10 - й годині, на велосипеді прибув до недіючого службового приміщення диспетчерської, що перебуває на балансі КПІ СР «ВУЖКГ», за адресою: смт. Іванків, вул. 1-го Травня, 10, де через віконний отвір проник до приміщення, звідки за допомогою сили рук зірвав зі стін два радіатори опалення на 7 та 6 секцій, вартістю 60 гривень 08 копійок, за одну секцію, на загальну суму 781 гривень 04 копійки, тим самим таємно їх викрав.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 , показав суду, що він працює у КПІ СР «ВУЖКГ». 22 липня 2016 року, він разом з іншими працівниками стояли неподалік території недіючого диспетчерського пункту, в той час як повз них на велосипеді з прикріпленими до нього батареями опалення проїхав молодий хлопець. Спочатку вони всі разом розсміялись з побаченого, але вже за мить їм прийшла думка, чи не є це батареї опалення з території, яка перебувала на балансі їх підприємства. Після цього вони вирішили перевірити, і на службовому автомобілі прибули на територію до недіючого службового приміщення диспетчерської. Зайшовши в середину приміщення, вони виявили свіжі сліди злочину, а саме зі стіни, зникли два радіатори опалення. Після цього вони сіли до службового автомобіля, та вирішили наздогнати юнака на велосипеді. Через мить, вони наздогнали юнака на велосипеді, своїм автомобілем перегородили йому дорогу, вийшли з машини, та затримали його до приїзду працівників поліції. Доки чекали приїзду працівників поліції, юнак, як потім йому стало відомо, ОСОБА_5 , поводив себе досить дивно, а саме після того як він був зупинений, він кинув велосипед з радіаторами опалення серед дороги, а сам сів під плит, і мовчки сидів. На контакт не йшов, не розмовляв. Вже по приїзду працівників поліції, коли хотіли завантажити радіатори опалення до поліцейського автомобіля, ОСОБА_5 почав казати, що вони належать йому, це він їх взяв першим і йому треба ще їх завезти та здати.

Винність ОСОБА_5 повністю підтверджується матеріалами справи у їх сукупності, а саме:
-Витягом з кримінального провадження № 0000537 від 22.07.2016 року;
-Рапортом про вчинене кримінальне правопорушення;
-протоколом огляду місця події від 22.07.2016 року з фото таблицею;
-постанова про визнання речових доказів від 13.03.2016 року;
-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів;
-висновком експерта № 19/8-04/357 від 23.08.2016 року з довідкою про процесуальні витрати на залучення експерта.
Крім того, судом у судовому засіданні було оглянуто характеризуючи матеріали щодо особи ОСОБА_5 , а саме:
-копію паспорту;
-лист з іванківського ОРВК, про те, що ОСОБА_5 виключений з військового обліку військовозобов`язаних, як засуджений за тяжкий злочин;
-лист з Іванківської ЦРЛ, про те, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за допомогою не звертався;
-характеристику з Іванківської селищної ради, про те, що ОСОБА_5 , перебуває на обліку в Іванківській селищній раді, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, не працює, скарг на поведінку не надходило;
-довідку про відсутність судимостей в силу ст. 89 КК України;
-довідку з Іванківського районного центру зайнятості, про те, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває;
-висновок судово-психіатричного експерта № 390 від 27.09.2016 року, про те, що ОСОБА_5 в період інкримінованих йому дій і в теперішній час страждав і страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію параноїдну, психічні розлади виражені у нього в такому ступені, що він не міг в період інкримінованих дій і не може в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Таким чином, вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена повністю і його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфіковано вірно.
Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 390 від 27.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренію параноїдну, не мін і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_5 також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Прокурор та захисник, які були присутні в судовому засідання, просять застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Суд, заслухавши думку захисника, прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання обвинуваченого,тяжкість вчиненого діяння та ступінь його небезпечності для себе чи інших осіб, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 94 КК України слід застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст. 292, 12, 512, 513 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєння в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь Державного бюджету України судові витрати у сумі 439,80 гривень.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1