Справа №585/582/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/412/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2017 р. про відмову в задоволенні заяви прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р., якою ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку,

з участю прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій прокурор просить ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2017 р. скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Роменського МРВ КВІ про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2014 р. та за ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. відмовити.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся прокурор Роменської місцевої прокуратури і просив: заяву прокурора про перегляд ухвали Роменського міськрайонного суду від 17.12.2015 р. стосовно ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами задовольнити, ухвалу Роменського міськрайонного суду від 17.12.2015 р. стосовно ОСОБА_7 скасувати; постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Роменського МРВ КВІ про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання за вироком Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 5 грудня 2014 року та за ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. відмовити.

Вимоги поданої прокурором заяви були вмотивовані тим, що вирок Прилуцького міськрайсуду Чернігівської обл. від 05.12.2014 р., яким засуджено ОСОБА_7 , станом на 17.12.2015 р. не набрав законної сили. Отже фактично ухвала Роменського райсуду від 17.12.2015 р. винесена в період, коли вирок Прилуцького міськрайонного суду від 05.12.2014 р. не був чинним, що не було враховано судом у зв`язку з відсутністю відповідної інформації про результати апеляційного та касаційного розгляду по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні заяви прокурора, своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що вказані прокурором обставини не є нововиявленими, оскільки станом на 17.12.2015 р. ОСОБА_7 мав знати про скасування ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03. 2015 р. Також, про винесення такої ухвали, мало бути відомо і прокурору, який приймав участь у розгляді клопотання, оскільки він мав реальну можливість з`ясувати вказане питання шляхом звернення до відповідного суду, і ще вірогідніше, шляхом звернення до прокуратури Чернігівської області. При цьому судом було встановлено, що з часу надходження касаційної скарги захисника ОСОБА_7 ОСОБА_10 на вирок Прилуцького міськрайсуду від 05.12.2014 р. та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21.12.2016 р., до Вищого спеціалізованого суду України, вхідний номер датований 24.03.2016 р., прокурору, який підтримував обвинувачення стало відомо про те, що вирок відносно ОСОБА_7 виконаний. Проте заява про перегляд ухвали подана в суд лише 09.02.2017 р., через 11 місяців після того, як про таку ухвалу повідомив учасників процесу захисник в касаційній скарзі.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:

- суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р.;

- рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку було прийняте на підставі поданого представником Роменського МРВ КВІ письмового клопотання та наданих останнім та іншими учасниками процесу пояснень, а також досліджених в ході судового розгляду матеріалів справи, у тому числі наявних судових рішень (вироку Прилуцького міськрайсуду від 05.12.2014 р., ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р.), крім того, з розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вбачалося, що вирок Прилуцького міськрайсуду від 05.12.2014 р. щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 368, ст. 75,76,54 КК України набрав законної сили 31.03.2015 р. та підлягав негайному виконанню, а отже суд, прокурор, який приймав участь у розгляді клопотання та представник Роменського МРВ КВІ були переконані в тому, що рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. є остаточним і жодних підстав для звернення до відповідного суду та тим більше до прокуратури Чернігівської області при розгляді клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не вбачалося;

- на час постановлення ухвали від 17.12.2015 р. про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, судом не було враховано, у зв`язку з відсутністю відповідної інформації і прокурору, який підтримував відповідне клопотання не було відомо про наявність рішень апеляційної та касаційної інстанції;

- думка суду про те, що прокурору, який підтримував державне обвинувачення в судах апеляційної та касаційної інстанції ще 24.03.2016 р. стало відомо про виконання вироку відносно ОСОБА_7 взагалі не стосуються предмету судового розгляду поданої прокурором Роменської місцевої прокуратури заяви про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами ухвали Роменського міськрайонного суду від 17.12.2015 р.;

- на прокурора, який підтримував державне обвинувачення і приймав участь у суді апеляційної та касаційної інстанції чинним законодавством не покладено обов`язку повідомляти прокурора Роменської місцевої прокуратури, який брав участь у розгляді клопотання кримінально-виконавчої інспекції, про встановлені в ході апеляційного чи касаційного розгляду обставини, а відомості про те, що вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2014 р., яким засуджено ОСОБА_7 , станом на 17.12.2015 р., не набрав законної сили, стали відомими прокурору Роменської місцевої прокуратури 30.01.2017 р., коли вищевказані судові рішення, надійшла на адресу Роменської місцевої прокуратури з прокуратури Чернігівської області, а отже строк звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлений ст. 461 КПК України не було пропущено;

- ухвала Роменського міськрайонного суду від 17.12.2015 р. створює незаконний судовий прецедент, завдяки якому ОСОБА_7 може уникнути кримінальної відповідальності за вчинення корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, через те, що необгрунтовано звільнений Роменським міськрайонним судом від відбування покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2014 р. покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на ухвалу суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги і просив її задовольнити, ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які просили ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, бвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Прилуцького міськрайнного суду Чернігівської області від 05.12.2014 р. (а.п.7-13) ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та призначене йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнено з випробуванням, і покладено на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. (а.п.14-18) вирок Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 05.12.2014 р. змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч.4 ст. 368 КК України на ч.2 ст. 368 КК України і призначене йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р. (а.п.5-6) за клопотанням Роменського МРВ КВІ засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у вигляді двох років позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайсуду від 06.12.2014 р. за ч.2 ст. 368 КК України та залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р., у зв`язку з закінченням іспитового строку. Дана ухвала суду набрала законної сили станом на 25.12.2015 р. і учасниками провадження не оскаржувалась.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.11.2015 р. (а.п.19-21), ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. відносно ОСОБА_7 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

За результатами нового апеляційного розгляду, ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21.12.2015 р. (а.п.22-28) вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області відносно ОСОБА_7 залишено без зміни. В подальшому, захисником засудженого була подана касаційна скарга (а.п.64-80), за результатами розгляду якої ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2016 р., ухвалу апеляційного суду від 21.12.2015 р. було скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На даний час розгляд даного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції триває.

Таким чином, з врахуванням вищезазначених обставин, ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р., якою засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання постановлена тоді, коли вирок, яким останньому призначено покарання, не набрав законної сили, що не було відомо ні прокурору ні суду і, що відповідно до положень передбачених п.3 та п.5 ч.2 ст. 459 КПК України, на думку колегії суддів свідчить про наявність підстав вважати зазначені обставини ново виявленими.

До такого висновку колегія суддів прийшла з урахуванням того, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами не спростував доводів прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання про те, що він не знав і не міг знати про скасування ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р., так як не був учасником процесу в тому провадженні, і діючими нормами КПК не було передбачено його повідомлення про хід касаційного провадження, участь у якому приймали представники органів прокуратури іншої області, які своєчасно не повідомили про наявність таких обставин, а від так вони не були відомі ні прокурору, ні суду на час вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині на думку колегії суддів є обґрунтованими, при тому, що на час розгляду клопотання, як вважав тоді прокурор, вирок набрав законної сили, підлягав виконанню, і у нього не було будь-якого процесуального обов`язку самостійно моніторити розгляд всіх справ які перебували у провадженні касаційного суду, оскільки він не був учасником кримінального провадження під час розгляду пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення як по суті так і в судах апеляційної і касаційної інстанцій.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що висновки суду першої інстанції про те, що:

- станом на 17.12.2015 р. ОСОБА_7 мав знати про скасування ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р.;

- з часу надходження касаційної скарги захисника ОСОБА_7 ОСОБА_10 на вирок Прилуцького міськрайсуду від 05.12.2014 р. та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21.12.2016 р., до Вищого спеціалізованого суду України, вхідний номер датований 24.03.2016 р., прокурору, який підтримував обвинувачення стало відомо про те, що вирок відносно ОСОБА_7 виконаний, - жодним чином не спростовують вищезазначених обставин, оскільки зазначені обставини не підтверджують того факту, що крім ОСОБА_7 (який є зацікавленою особою) та прокурора який підтримував державне обвинувачення по суті обвинувачення ці обставини в обов`язковому порядку повинні були бути відомі суду та прокурору, які приймали участь саме у кримінальному провадженні щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, при тому що зазначені питання розглядались у різних провадженнях і у колегії суддів відсутні дані про те, що під час розгляду клопотання з боку суду чи прокурора не було дотримано положень ст. ст. 537,539 КПК України. В той час як сам ОСОБА_7 знаючи про те, що вирок відносно нього не набрав законної сили свідомо не повідомив це учасникам процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.п. 49-50) Роменська місцева прокуратура отримала з прокуратури Чернігівської області лист про необхідність оскарження ухвали Роменського міськрайсуду від 17.12.2015 р. лише 30.01.2017 р.

Зі штампу вхідної кореспонденції Роменського міськрайонного суду Сумської області вбачається, що заява прокурора про перегляд ухвали міськрайонного суду від 17.12.2015 р. надійшла 09.02.2017 р. З урахуванням зазначеного, доводи захисника про те, що прокурором пропущено трьохмісячний термін звернення з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами передбачений ч.1 ст. 461 КПК України, не заслуговують на увагу.

Такими, що не заслуговують на увагу, на думку колегії є посилання захисника на лист Роменського МРВ з питань апробації № 1556 від 05.07.2017 р. про відбуття ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, оскільки як встановлено колегією суддів, вирок за яким ОСОБА_7 нібито вже відбув покарання та продовжує відбувати додаткове покарання, у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах, як на час звільнення його від кримінальної відповідальності так і на час видачі зазначеної довідки ще не набрав законної сили.

Таким чином, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути, що у даному випадку має місце, а також те, що суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності не були відомі зазначені обставини, які самі по собі доводять неправильність ухвали, що належить переглянути, на думку колегії суддів свідчать про наявність нововиявлених обставин передбачених п.3 та п.5 ч.2 ст. 459 КПК України, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження ( п.1 ч.1 ст. 411, п.2 ч.1 ст. 409 КПК України) скасування ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2017 р. про відмову в задоволенні заяви прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р., якою ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання

При цьому, з урахуванням зазначеного колегією суддів постановляється нова ухвала, якою заява прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р. підлягає задоволенню, а ухвала Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р., якою задоволено подання Роменського МРВ КВІ про звільнення, у зв`язку з закінченням іспитового строку, ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 05.12.2014 р. та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. скасуванню у зв`язку з відсутністю для цього обґрунтованих підстав, оскільки вирок відносно ОСОБА_7 не набрав законної сили, тому подання Роменського МРВ КВІ про звільнення, у зв`язку з закінченням іспитового строку, ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 05.12.2014 р. та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. не підлягає задоволенню.

Керуючись 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 418, 419,459, 467 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2017 р. про відмову в задоволенні заяви прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р., якою ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання - скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити нову ухвалу, якою заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р., задовольнити.

Ухвалу Роменського місьрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 р., якою задоволено подання Роменського МРВ КВІ про звільнення, у зв`язку з закінченням іспитового строку, ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 05.12.2014 р. та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р. скасувати.

Відмовити у задоволенні подання Роменського МРВ КВІ про звільнення, у зв`язку з закінченням іспитового строку, ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 05.12.2014 р. та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2015 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2