Справа № 333/3425/17
Провадження №1-кс/333/737/17
УХВАЛА
19 червня 2017 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, українець, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-21.01.2015 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою від обвинувачення;
-09.11.2015 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
19 червня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
19.06.2017 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із даним клопотанням.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше засуджений, за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів), на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення (злочин), за наступних обставин: 05 червня 2017 року, у нічний період часу ОСОБА_7 , знаходився на території веранди, яка розташована на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої з малознайомим ОСОБА_8 . В ході розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_7 побачив, що ОСОБА_8 , знаходиться в сильному алкогольному сп`янінні. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_8 вийшов з приміщення вказаної веранди, а ОСОБА_7 , скориставшись та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Nokia 969» у корпусі білого кольору, вартістю 600 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_8 .
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 600 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
19 червня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_7 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав:
1. ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
2. Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_7 у скоєнні закінченого злочину направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, що підтверджується показанням потерпілих, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.
3. ОСОБА_7 має ряд судимостей за вчинення корисливих злочинів, за які у встановленому законом порядку судимість не знята та не погашена.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні і схиляти їх до дачі неправдивих показань;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та послалась на обставини, які у ньому були викладені, стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню.
19 червня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень. Підозрюваному ОСОБА_7 вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, тобто не має стійних соціальних зв`язків.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_7 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 10-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
З урахуванням вимог п.16 ч.1 ст.3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік», ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 16 000 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_7 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися із Запорізької області без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_7 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_7 - 60 днів обчислюється з 12.06.2017року.
Ухвала дана діє до 10.08.2017 року, включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 19 червня 2017 року

_______________ ОСОБА_7 .