У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, по кримінальному провадженню № 0000305

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_6
захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_9

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні № 0000305.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року, задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 17 лютого 2017 року включно, з правом внесення застави в розмірі 2 400 000грн.
У разі звільнення ОСОБА_6 під заставу, покладено на нього обов`язки:
-прибувати до слідчих слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 та/або ОСОБА_10 із встановленою періодичністю (кожного вівторка)
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

-утримуватися від спілкування з наступними особами: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник, зазначає, що рішення суду, на його думку, не відповідає вимогам КПК України, є незаконним та необґрунтованим.

Вказує, що слідчим та прокурором не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження та доданих до клопотання, немає жодних підтверджень повноважень ОСОБА_13 та його статусу, як особи, яка займає відповідальне становище у відповідності до вимог діючого законодавства України, проте слідчим суддею цей факт повністю проігноровано, що на думку захисту свідчить про неповноту судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу та, відповідно, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Зазначає, що у клопотанні не зазначено, а матеріалами кримінального провадження не підтверджено, що пропозиція чи обіцянка у наданні неправомірної вигоди була надана саме за попередньою змовою групою осіб.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 не мав та не має процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000070, незважаючи на те, що це провадження розпочато ще 16.02.2016 року

Вказує на недопустимість доказів наявних у кримінальному провадженні в рамках якого внесено клопотання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Зауважує, що прокурор в судовому засіданні не довів жодного ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України.
На думку сторони захисту, тяжкість обвинувачення не може сама по собі виправдовувати тримання під вартою.
Крім того, вказує, що слідчим суддею взагалі не було враховано майновий стан підозрюваного - не встановлено який заробіток має підозрюваний ОСОБА_6 , яким майном він володіє, більш того, останній є безробітним.

Апелянт зауважує, що протягом проведення судового засідання 22.12.2016 року слідчим суддею було допущено безліч порушень вимог кримінального процесуального закону, які мають бути віднесені до категорії істотних і є підставою для скасування рішення суду. А саме: на його думку в судовому засіданні не встановлено особу підозрюваного, порушено його право на захист, оскільки ОСОБА_6 не був звільнений , незважаючи на те, що сплинув час затримання підозрюваного, визначений ст.211 КПК України, залишено без розгляду заяву захисника про відвід, не було задоволено клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_13 , необґрунтовано призначено захисника з числа адвокатів центра надання безоплатної вторинної допомоги, необґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви захисника про відвід прокурора та секретаря судового засідання. Приймаючи рішення про відмову в задоволені клопотань захисника, які той заявляв в судовому засіданні, головуюча не мотивувала свого рішення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, 15.12.2016 року прокуратурою Миколаївської області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 за рапортом заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 про надання неправомірної вигоди ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що прокуратурою Миколаївської області здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000070 від 26.02.2016 року за фактом зайняття гральним бізнесом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження на підставі ухвал слідчого судді проведено ряд обшуків у м. Одеса, м. Миколаїв та м. Херсон, в процесі яких вилучено майно, у тому числі комп`ютерна техніка та автотранспортні засоби. В подальшому, відповідно до вимог КПК України, на вищевказане майно Заводським районним судом, м. Миколаєва накладено арешт. При цьому, органами досудового розслідування було встановлено, що вилучена комп`ютерна техніка та автотранспортні засоби належать, у тому числі, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У подальшому, у ОСОБА_12 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди процесуальному керівнику, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000070, з метою забезпечення повернення вилученого майна та уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_6 15 грудня 2016 року прибули до процесуального керівника ОСОБА_13 та розповіли про деталі своєї злочинної діяльності, прибутки від неї і, достовірно знаючи про те, що той є службовою особою, яка займає відповідальне становище, запропонували останньому отримати від них неправомірну вигоду у розмірі 30 000 дол. США, за те, що останній з використанням свого службового становища посприяє поверненню вилученого в ході обшуків майна, а саме комп`ютерної техніки та автотранспортних засобів, не вживатиме з використанням його службового становища дій по припиненню злочинної діяльності ОСОБА_12 та ОСОБА_6 та у подальшому не буде притягувати останніх до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_13 відмовився від пропозиції отримати неправомірну вигоду у розмірі 30 000 дол. США, однак ОСОБА_12 та ОСОБА_6 запропонували поміркувати над їх пропозицією та зустрітись 19.12.2016 року.

19.12.2016року ОСОБА_12 та ОСОБА_6 знову прибули до процесуального керівника ОСОБА_13 та у службовому кабінеті № 23 прокуратури Миколаївської області знову розповіли про деякі деталі своєї злочинної діяльності, прибутки від неї і повторно запропонували останньому отримати від них неправомірну вигоду у розмірі 30 000 дол. США. за те, що ОСОБА_13 з використанням свого службового становища посприяє поверненню вилученого в ході обшуків майна, не вживатиме з використанням його службового становища дій по припиненню злочинної діяльності ОСОБА_12 та ОСОБА_6 та у подальшому не буде притягувати останніх до кримінальної відповідальності При цьому ОСОБА_12 повідомив, що наразі ОСОБА_13 надається неправомірна вигода у розмірі 10 000 дол. США, а решта суми, 20 000 дол. США, буде надана пізніше.

У той же день, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 були викриті правоохоронними органами.

19.12.2016року о 18 год. 22 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.12.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

21 грудня 2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. При цьому, при вчиненні даного корупційного злочину щодо підозрюваного не можуть бути застосовані положення ст. ст. 69 КК України а також розділу IX КК України.
Слідчий суддя також в ухвалі вказав, що є значна ймовірність щодо переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, при цьому, про наявність вказаного ризику свідчить також те, що підозрюваний зареєстрований в м. Херсон і не має стійких соціальних зв`язків саме за місцем проведення досудового розслідування в м. Миколаєві.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що існує ризик, що підозрюваний вчинить інше кримінальне правопорушення, що підтверджується, зокрема, тим, що надання працівникові правоохоронного органу неправомірної вигоди ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_6 пов`язане з незаконною діяльністю мережі гральних закладів на території, як мінімум, трьох областей України та отримання внаслідок цього значних коштів.

Слідчий суддя вважав, що з урахуванням ризиків, які існують на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання зазначеним в ухвалі ризикам.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисників на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді обґрунтованою та законною, просив залишити її без зміни, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 дотримані слідчим суддею в повному обсязі..
Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Дана підозра на стадії досудового слідства обґрунтована та підтверджується рапортом ОСОБА_13 про надання йому ОСОБА_12 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події від 19.12.2016 року, відповідно до якого в службовому кабінеті № 23 прокуратури Миколаївської області, який закріплений за заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, надані ОСОБА_12 та ОСОБА_6 - ОСОБА_13 в якості неправомірної вигоди.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 ..

З урахуванням наведеного доводи захисника стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Твердження апелянта про недопустимість доказів, наданих прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_6 не є предметом розгляду у даному провадженні, а підлягають перевірці при розгляді справи судом 1-ї інстанції по суті обвинувачення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність щодо переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки, про наявність вказаного ризику свідчить те, що підозрюваний зареєстрований в м. Херсон і не має стійких соціальних зв`язків саме за місцем проведення досудового розслідування в м. Миколаєві.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема, тим, що надання працівникові правоохоронного органу неправомірної вигоди ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_6 пов`язане з незаконною діяльністю мережі гральних закладів на території, як мінімум, трьох областей України та отримання внаслідок цього значних коштів, в зв`язку з чим на даний час проводиться досудове слідство.
Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час існують щонайменше два ризики, передбачені ст.177 КПК України. Тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам , зазначеним в.п.п.1, 5 ст. 177 КПК України.

Наявність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання підозрюваного, на які посилається апелянт, не є тією обставиною, яка стримає підозрюваного від здійснення дій зазначених в ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо визначення розміру застави, то відповідно до ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення,у якому підозрюється особа. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як вбачається із наданих матеріалів, підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Крім того, сума неправомірної вигоди є значною та становить 30 000 доларів США.
Слідчий суддя вірно дійшов висновку, про необхідність застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з вимогами ч.5 ст. 185 КПК України та призначив більше за 80 мінімальних заробітних плат, а саме 2400000 грн. Про обґрунтованість висновків суду щодо визначення розміру застави, свідчить також той факт, що на наступний день після прийняття рішення судом про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, його близькими родичами була внесене визначена судом застава.
Тому твердження апелянта про те, що ухвала слідчого судді, щодо визначення розміру застави, необґрунтована та несправедлива, є безпідставними.
Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги захисника про істотні порушення вимог закону, допущенні, на його думку, слідчим суддею при розгляді клопотання.
Так, із матеріалів судового провадження вбачається, що під час розгляду даного клопотання, захисником ОСОБА_9 був заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_14 .. Вказана заява була розглянута суддею ОСОБА_15 відповідно до вимог ст.ст.80,81 КПК України, в її задоволенні було відмовлено, оскільки захисник не навів підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 75,76 КПК України.
В подальшому захисники неодноразово заявляли відвід слідчому судді, ненаводячи підстави такого відводу. Кількість заявлених відводів головуючому та їх невмотивованість свідчить про зловживання правом на відвід з метою затягування судового розгляду, тому суд обґрунтовано залишив такі заяви без розгляду, відповідно до положень ч.4 ст. 81 КПК України.
Відводи, заявлені стороною захисту прокурору та секретарю судового засідання, розглянуті головуючою відповідно до вимог ст. 81 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано відмовлено в задоволенні вказаних заяв, за відсутністю підстав для відводу вказаних осіб, передбачених ст..77, 79 КПК України.
Також є неприйнятними посилання апелянта на порушення права на захист підозрюваного. Так, із матеріалів судового провадження, технічного запису фіксації судового засідання та журналу судового засідання, вбачається, що при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному в судовому засіданні приймали участь його захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на підставі договорів про надання правової допомоги підозрюваному ОСОБА_6 , що забезпечило право підозрюваного на захист. Не звільнення ОСОБА_6 з під варти, в зв`язку зі сплином часу, визначеного ч.2 ст. 211 КПК України, не впливає на законність прийнятого судом рішення щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя не допитав свідка ОСОБА_13 не впливає на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри та не зменшує ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді, а тому не впливає і на правильність прийнятого рішення. Крім того, вказана особа була допитана органом досудового слідства і протоколи допиту свідка містяться в матеріалах кримінального та судового провадження.
Доводи апелянта щодо не встановлення судом особи підозрюваного є неприйнятними. Оскільки, в суд було направлено клопотання про застосування запобіжного заходу саме ОСОБА_6 в якому були заначені анкетні дані підозрюваного відповідно до вимог кримінального процесуального закону. До клопотання прокурором були долучені копія свідоцтва про одруження підозрюваного та копія свідоцтва про народження його сина. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтвердив достовірність викладених в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді даних про його особу. Крім того, як слідує із технічного запису фіксації судового засідання та журналу судового засідання, під час розгляду клопотання підозрюваний скористався ст.. 63 Конституції України та відмовився відповідати на питання суду, в тому числі і відносно його особи.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 182, 405 ,407, 422 КПК України, апеляційний суд п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді триманні під вартою відносно ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді