УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2017 року м. Житомир
Cлідчий суддя Богунського районного суду ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_3 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що 14.11.2016 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_3 перебуваючи біля прилавку з продажу ювелірних виробів «Ювелірний квартал», розташованому в ТРЦ «Глобал», що в м. Житомирі по вул. Київській, 77, де на одному із прилавків помітила золоті вироби 585 проби, а саме: ланцюжок 50 розміру вагою 8,91 г., ланцюжок 55 розміру вагою 8,74 г., ланцюжок 50 розміру вагою 6,01 г., ланцюжок 50 розміру вагою 8,47 г., що належить ФОП « ОСОБА_6 ».
01.12.2016 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Нормами статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчим не надано доказів про те, що ОСОБА_3 викликалась до слідчого та не з`явилась на його виклик. Посилання слідчого на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 отримала 01.12.2016 року є безпідставним, оскільки зі матеріалів наданих до клопотання вбачається, що повідомлення про підозру направлено за допомогою поштового зв"язку на адресу підозрюваної лише 21.12.2016 року та на момент звернення 23.12.2016 року із клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу, повідомлення про підозру не могло бути вручене ОСОБА_3 .
Достатніх підстав вважати, що обвинувачена буде ухилятися від слідства та виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі та займатися злочинною діяльністю, незаконно впливати на потерпілого та свідків прокурором не доведено та не встановлено судом. Сам факт звинувачення у вчиненні злочину без зазначених вище обставин не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу взяття під варту.
Також, при обранні виду запобіжного заходу враховую й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам.
Окрім того, слідчим жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеного ризику, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.
За даних обставин слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_3 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 40, 39, 188 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1