Номер провадження:1-в/521/3267/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року суддя Малиновським районним судом м. Одеси ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , за участю ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) у відношенні ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 відбуває покарання на підставі вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.08.2015 року, яким її було визнано винною у скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 18.02.2016 року засудженій ОСОБА_4 зарахований строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16.06.2015 року по 04.09.2015 року.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.
ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження, суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, в характеристиці ЧВК на ОСОБА_4 зазначено, що засуджена характеризується негативно, виконує покладені на неї обов`язки, а в довідці про заохочення та стягнення вказано, що остання, має 5 стягнень, заохочень не має.
Відповідно до наданих матеріалів, ОСОБА_4 раніше судима, а саме 10.12.2014 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, проте ОСОБА_4 вчинила новий злочин до закінчення іспитового строку.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 судом надавалась можливість довести своє виправлення, проте ОСОБА_4 скоїла новий злочин.
Вказане, в даному випадку не може свідчити, що ОСОБА_4 виправилася та процес її виправлення досяг тієї стадії, на якій її може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Інші характеризуючи дані, які вказані у клопотанні та характеристиці щодо ОСОБА_4 відповідно до ст. 81 КК України не є підставами для застосування УДЗ, проте суддя вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_4 виконує покладені на неї обов`язки, які передбачені ст. 8, ч.3 ст. 107, ст. 118 КВК України.
Суддя вважає, що сам факт звернення з клопотанням про УДЗ не може свідчити про необхідність його автоматичного задоволення та на даному етапі у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 81 КК України, ст. 6 КВК України, суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відношенні ОСОБА_4 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу судді, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з дня отримання копії ували.

Суддя: ОСОБА_1