Дата документу 23.01.2017
Справа № 501/90/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2017 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (м.Чорноморська) Одеської області, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, інваліда 3 групи, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 17 жовтня 2015 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, він, перебуваючи біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме - наніс удар по голові потерпілого ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю, наніс йому декілька ударів ногою в обличчя та, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, відкрито викрав барсетку, вартістю 100 гривень, в якій знаходились: грошові кошти в сумі 20 Євро, що становить 560 гривень за курсом НБУ, 50 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 107 Dual sim», вартістю 200 гривень, в якому знаходились сім-карти операторів: «лайф», вартістю 20 гривень, без грошових коштів на рахунку, та оператора «МТС», вартістю 20 гривень, з грошовими коштами на рахунку в сумі 10 гривень, а також карта пам`яті на 4 Гб, вартістю 160 гривень, на загальну суму 1120 гривень.
Органами досудового розслідування дії підозрюваного кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
11 листопада 2016 року підозрюваному було повідомлено про підозру.
До слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло два
клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_5 підтримали клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували.
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.
Згідно ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду доказів та клопотань.
Згідно п.3 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Таким чином, зазначені норми КПК Українизобов`язують слідчого та прокурора в клопотанні про застосування запобіжного заходу посилатися на матеріали кримінального провадження, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення.
В порушення вказаних норм КПК України в клопотаннях відсутнє посилання на зазначені матеріали.
Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадження вирішують лише ті питання, що внесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.
З огляду на вищезазначене, слідчий суддя не наділений повноваженнями самостійно визначати матеріали кримінального провадження, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, та обстоювати позицію сторони обвинувачення.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.
В той же час, відповідно до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
З огляду на вищезазначене, тобто - на обов`язковість тлумачення сумнівів на користь підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе дати оцінку матеріалам, які долучені стороною обвинувачення до клопотань.
Так, матеріали містять протокол впізнання підозрюваного ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_7 .
Дане впізнання проводилося за фотознімками.
Відповідно до ч.6 ст.228 КПК України впізнання за фотознімками може проводитися тільки за необхідності.
Слідчий суддя вважає, що необхідності у впізнанні за фотознімками не було. Проведення впізнання в такий спосіб позбавила підозрюваного права на реалізацію своїх процесуальних прав під час цієї процесуальної дії та позбавила його права на отримання правової допомоги захисника, в зв`язку із чим, не виключено, що, відповідно до ст.89 КПК України, під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні протокол даної слідчої дії може бути визнаний судом недопустимим, а доказ штучно створеним.
Крім того, результати впізнання, на думку слідчого судді, є сумнівними, так як дана слідча дія проведена більш ніж через рік після вчинення злочину, а потерпілий ще під час звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення висловлювався щодо неможливості впізнання винної особи, про що зазначив в цій заяві.
Матеріали, додані до клопотань, містять протокол впізнання підозрюваного ОСОБА_6 свідком ОСОБА_8 , який впізнав в підозрюваному особу, яка збула йому викрадений телефон.
Однак дане впізнання відбулося без участі захисника, на допомогу якого підозрюваний мав право, без належної процедури прийняття відмови підозрюваного від захисника, яка це передбачено ст.54 КПК України, в зв`язку із чим слідчий суддя не виключає, що, відповідно до ст.89 КПК України, під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні протокол даної слідчої дії також може бути визнаний судом недопустимим.
За таких обставин у сторони обвинувачення відсутні будь які докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 не визнав вини у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав слідчому судді, що на час його вчинення перебував за межами Одеської області.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка мати підозрюваного ОСОБА_9 , підтвердила дану обставину.
Згідно п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За таких обставин у задоволенні клопотань слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу слід відмовити.
Слідчий суддя не вбачає підстав для покладення на підозрюваного зобов`язань прибувати за кожною вимогою до слідчого або до суду, так як відповідно до ч.3 ст.194 КПК України таке зобов`язання можливе тільки у разі, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом першим частини першої цієї статті.
Керуючись ст.ст.110, 176-178, 193-194, 196, 371-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання її копії, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя