УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що на виконання попередніх ухвал апеляційного суду Запорізької області та слідчих суддів, слідчим у повному обсязі проведені слідчі дії для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, дана оцінка зібраним доказам та винесено обґрунтовану та законну постанову про закриття кримінального провадження. Просив відмовити у задоволенні скарги.
В заяві ОСОБА_3 зазначав, що співробітники УБОЗ УМВС України в Запорізькій області затримали його 26 жовтня 2010 р. та незаконно утримували 3 дні до 30 жовтня 2010 р., коли був виписаний протокол затримання. Також співробітники міліції застосували щодо нього фізичне та психологічне насильство, примушуючи зізнатися у вчиненні злочинів, які він не скоював та порушили його виборче право, не забезпечивши участь у голосуванні за місцем проживання.
В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, слідчим здійснено ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на перевірку фактів, які викладені у заяві потерпілого ОСОБА_3 .
Вказаною ухвалою слідчому надані вказівки щодо встановлення наявності або відсутності протоколу затримання ОСОБА_3 від 26 жовтня 2010 р., здійснення відповідних запитів до установ, які би могли надати вичерпну інформацію для розгляду зазначених заявником доводів щодо незаконного затримання.
Не погоджуюсь із постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 20 червня 2014 р., ОСОБА_3 подано до суду скаргу про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яку згідно ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2014 р. залишено без задоволення.
Ухвалою колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 р., ухвалу слідчого судді від 12 листопада 2014 р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 скасовано, та постановлено нову ухвалу, якою скасовано постанову слідчого прокуратури Запорізької області від 20 червня 2014 р. про закриття кримінального провадження, а матеріали кримінального провадження направлено до прокуратури Запорізької області для проведення досудового розслідування.
Під час здійснення досудового розслідування, 6 лютого 2015 р., 2 та 11 березня 2015 р. ОСОБА_3 направлено до прокуратури Запорізької області клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дій, проведення слідчих дій, які постановами старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 від 16 лютого 2015 р., від 12 та 19 березня 2015 р. задоволені частково.
Крім того, постановою начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 постановою від 20 травня 2015 р. визначено і слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_11
6 травня 2015 р. до слідчого відділу прокуратури Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_3 від 22 квітня 2015 р. про проведення під час досудового розслідування окремих процесуальних дій. Постановою слідчого ОСОБА_10 від 8 травня 2015 р. клопотання потерпілого ОСОБА_3 задоволено частково.
27 травня 2015 р. слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 допитано в режимі відеоконференції потерпілого ОСОБА_3 , копію диску з відеозаписом слідчої (розшукової) дії приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Під час повторного допиту потерпілого, останнім було заявлено клопотання щодо проведення процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні, в задоволенні якого постановою слідчого ОСОБА_12 від 29 травня 2015 р. відмовлено.
А також слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 постановами від 6 липня 2015 р. відмовлено і в задоволенні клопотань поданих ОСОБА_3 від 1 липня 2015 р.
Не погодившись з таким рішенням слідчого ОСОБА_3 знов оскаржив постанову про закриття кримінального провадження у суді та ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2016 р. вказана постанова була скасована, матеріали кримінального провадження повернуто до прокуратури Запорізької області для продовження проведення досудового розслідування.
Скасовуючи постанову слідчого від 27 липня 2015 р. слідчий суддя виходив із того, що досудове розслідування не усунуло протиріч та сумнівів які мали місце щодо незаконного затримання ОСОБА_3 , слідчим залишено поза увагою та не виконано ряд клопотань, які задоволені повноваженим на той час слідчим і підлягали обов`язковому виконанню органом досудового слідства, а матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії щодо виконання задоволених клопотань ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинний не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За вимогами ст. 25 КПК України прокурор, слідчий в межах своєї компетенції зобов`язаний розпочати судове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Зі змісту спірної постанови про закриття кримінального провадження випливає, що на виконання ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2016, слідчим було вчинено ряд слідчих дій.
Так, відповідно до вимог ч. 11 ст. 232 КПК України старшим слідчим СВ прокуратури Запорізької області в режимі аудіоконференції 12 вересня 2016 р. з 10:25 до 10:35 була опитана ОСОБА_14 , яка працює старшим діловодом в канцелярії Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області. При допиті остання відповісти в категоричній формі та підтвердити чи спростувати факт знищення протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_3 від 26 жовтня 2010 р. не змогла. Не зважаючи на те, що факт знищення цього доказу достовірно не встановлений, слідчий в оспорюваній постанові дійшов висновку про доведеність цього факту, при цьому такий висновок належним чином не вмотивовано. Вказані обставини на переконання слідчого судді свідчать про неповноту досудового розслідування.
Крім того, слідчій вказує, що у вироку суду зазначено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_3 з 26 жовтня 2010 р., відтак його затримання є законним та не порушило його права. Поряд із цим, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 2 березня 2016 р. визнано дату затримання ОСОБА_3 25 жовтня 2010 р., з якої необхідно обчислювати строк відбування покарання. Вказана ухвала є такою, що набрала законної сили. Враховуючи, що станом на день прийняття рішення про закриття кримінального провадження вказана ухвала суду вже існувала, отже у спірній постанові відображено інформацію, яка не відповідає дійсності.
Також висновки слідчого про порядок, статус та правову кваліфікацію адміністративного затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 236 КУпАП не відповідають дійсності та спростовуються висновками, викладеними в ухвалах Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 р. та від 23 вересня 2016 р.
Поряд із цим слідчий не встановив наявності документів, не допитав жодного свідка з кола співробітників Солонянського РВВС Дніпропетровської області, не виконав ряд інших слідчих дій.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчим залишено поза увагою та не виконано ряд клопотань і підлягали обов`язковому виконанню органом досудового слідства.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії щодо виконання задоволених клопотань ОСОБА_3 , а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що висновок слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження не є переконливим, слідчий суддя доходить висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження,

Інші доводи заявника, викладені у скарзі, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки вказані питання не підлягають оцінці та встановленню при досудовому розслідуванні даного кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов переконання, що органом досудового розслідування не проведено ефективного розслідування за заявою ОСОБА_3 , що суперечить національному законодавству та прецедентній практиці ЄСПЛ, відтак спірну постанову слід скасувати, а кримінальне провадження направити для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно ретельно виконати вимоги ухвали слідчого судді, які зазначені у мотивувальній частині, вимоги попередніх ухвал слідчих суддів та апеляційного суду Запорізької області, виконати інші необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 від 14 вересня 2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 30 квітня 2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371 КК України.

Ухвалу та матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Запорізької області для організації продовження досудового розслідування та здійснення процесуального керівництва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 28 грудня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлений 3 січня 2017 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1