Справа № 748/636/16 провадження № 11-кп/795/236/2017 Категорія - ч.1 ст.115 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0001196 від 28.12.2015 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 листопада 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Седнів, Чернігівського району, Чернігівської області, не працюючого, не одруженого, в силу статті 89 КК України не судимого,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 194 КК України ,

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 просив вирок місцевого суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі просив змінити вироку суду першої інстанції та виключити із мотивувальної частини вироку за обвинуваченням за частиною 1 статті 115 КК України твердження « ОСОБА_6 вчинив убивство з непрямим умислом, оскільки завдаючи ОСОБА_10 не менше двох ударів сокирою у життєво важливий орган голову, допускав можливість настання смерті ОСОБА_10 , але байдужо поставився до наслідків свої дій» та викласти в наступній редакції: « ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 », крім того, стягнути з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 загальну суму 529715,12 грн.

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від

28 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за частиною 2 статті 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, за частиною 1 статті 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк

15 років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено рахувати з дня затримання, з 03 січня 2016 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 29715, 12 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 18 594 грн. 17 коп. процесуальних витрат.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 січня 2016 року по 28 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, ґрунтуються лише на показаннях свідків зі слідчого експерименту та самого слідчого експерименту, під час якого, він себе оговорив під тиском. Вважав, що докази його причетності до смерті потерпілого та підпалу житла у матеріалах судового розгляду відсутні. Також вказав на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та обставини при яких обвинувачений вчинив злочини, послався на неправильне тлумачення місцевим судом суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, зокрема те, що обвинувачений вчинив умисне вбивство з непрямим умислом, без врахування обставин нанесення тілесних ушкоджень, знаряддя вчинення злочину та поведінки обвинуваченого після вчинення злочину.

Крім того, вказував на безпідставне зменшення судом загальної суми відшкодування за цивільним позовом потерпілої на 6000 грн.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_9 просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2015 року, після 18 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де проживав та знаходився ОСОБА_10 , в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій наніс ОСОБА_10 не менше двох ударів сокирою в область голови, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події. Після цього перемістив тіло потерпілого до іншої кімнати, де положив на диван.

ОСОБА_6 вчинив убивство з непрямим умислом, оскільки завдаючи ОСОБА_10 не менше двох ударів сокирою у життєво важливий орган, голову, допускав можливість настання смерті ОСОБА_10 , але байдуже поставився до наслідків своїх дій.

27 грудня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , де вчинив убивство ОСОБА_10 , умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_9 , на загальну суму 4377, 40 гривень, що з урахуванням збереження майна, значної шкоди потерпілій не завдано.

Після вчинення крадіжки, продовжуючи свою злочинну діяльність,

27 грудня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , з метою знищення слідів свого перебування та вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , використовуючи запальничку, умисно підпалив простирадло, на якому перебував труп ОСОБА_10 , після чого втік з місця вчинення злочину.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 , що виразились в умисному знищенні та пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, у вказаному будинку виникла пожежа, в результаті якої знищено майно потерпілої ОСОБА_9 , на загальну суму 228 665 гривень 32 копійки.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка вважала вирок суду першої інстанції законним та заперечувала проти поданої апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, котра підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За змістом статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України в мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зокрема зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, мотиви зміни обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні, досудовим розслідуванням було встановлено, що 26 грудня 2015 року, у верченій час (точний час встановити досудовим розслідуванням не представилось можливим), ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства наніс ОСОБА_10 не менше двох ударів сокирою в область голови, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.

Разом з тим, згідно вироку місцевого суду, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, протирічить змісту викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, в обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином суд фактично вийшов за межі пред`явленого обвинувачення та у формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним встановив в діях ОСОБА_6 , фактично інший склад злочину.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані порушення вимог закону шляхом зміни вироку, як про це ставиться в апеляційній скарзі прокурора.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Оскільки внаслідок скасування оскаржуваного вироку призначається новий судовий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог, що обумовлює часткове задоволення поданих апеляційних скарг та чітко узгоджується з вимогами норм частини 2 статті 415 КПК України.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази у кримінальному провадженні, перевірити доводи викладені в апеляційних скаргах та відповідно до вимог статей 370, 374 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 9, 404, 405, 407, 412, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 листопада 2016 року, задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від

28 листопада 2016 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати та призначити новий судовий розгляд в Новозаводському районному суді міста Чернігова.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити на строк до 04 травня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4