Провадження № 11-кп/779/141/2017
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 року про повернення прокурору матеріалів з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001624 від 16.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, для усунення недоліків, -

за участю прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу міського суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України є безпідставними, оскільки така підстава як невірне зазначення місце проживання обвинуваченого, не є тим істотним порушення вимог КПК України, що перешкоджає суду призначити судовий розгляд та постановити законне рішення по справі. Вказує на те, що місце проживання обвинуваченого аналогічне тому, яке зазначено в ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2016 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вважає, що в обвинувальному акті викладені достатні та достовірні відомості щодо анкетних даних обвинуваченого, що дозволяє його ідентифікувати та забезпечити його явку до суду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001624 від 16.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків. Підставами повернення обвинувального акту прокурору було те, що обвинувачений неодноразово не з`являється в судові засідання, причини неявки суду не повідомляє. Судом вживалися заходи щодо примусового приводу обвинуваченого ОСОБА_7 , здійснювалися ряд нагадувань щодо його приводу, проте ухвала про примусовий привід обвинуваченого не виконана, та суду не було повідомлено причини неможливості її виконання. За таких обставин суд дійшов висновку, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки не встановлено місце проживання обвинуваченого, що унеможливлює його виклик в судове засідання та призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду (а.п. 57).

В судове засідання апеляційного суду з`явився прокурор, інші учасники до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлення належним чином, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду провадження у відсутність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, що підтримав доводи апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В той же час, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону та приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, дійшов передчасного висновку щодо невідповідності обвинувального акту вимогам п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України оскільки не встановлено місце проживання обвинуваченого.

Між тим, як вбачається з обвинувального акту адреса місця проживання та реєстрації обвинуваченого ОСОБА_7 вказана АДРЕСА_1 (а.п. 2).

З матеріалів провадження також вбачається, що суд першої інстанції приймав заходи щодо виклику обвинуваченого в судові засідання за вказаною вище адресою мешкання, та у зв`язку із його неявкою, 17.10.2016 року винесено ухвалу про примусовий привід останнього (а.п. 26), з подальшими неодноразовими нагадуваннями щодо його виконання (а.п. 39, 46, 52).

В матеріалах провадження міститься лист т.в.о.начальника Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_8 за №15274/108/46/0-2016 від 19.10.2016 року про порушення обвинуваченим ОСОБА_7 , що проживає в АДРЕСА_1 , який поставлений на облік осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в Івано-Франківському ВП ГУНП, умов перебування під домашнім арештом, а саме з 07.10.2016 року обвинувачений не перебуває за місцем проживання (а.п. 30).

Аналогічне місце мешкання ОСОБА_7 , вказане й в обвинувальному акті відносно останнього, а саме: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор надав довідку №02-02/2764 виписка з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім`ї, в якій зазначено місце проживання ОСОБА_7 - АДРЕСА_1 .

З долученої прокурором копії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2016 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вбачається аналогічна адреса місця перебування останнього.

Отже, органу досудового розслідування була відома саме таке адреса місця мешкання обвинуваченого, а саме - АДРЕСА_1 , яка й вказана в обвинувальному акті.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При апеляційному розгляді під час перевірки матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт, містить всі відомості, які передбачені пунктами ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього долучений реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та вказаного вище реєстру.

Неприбуття обвинуваченого до суду, як і невиконання ухвали суду про примусовий привід останнього, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Безпідставне повернення обвинувального акту призводить до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків судового розгляду.

За таких обставин, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України є помилковими, а прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, безпідставним.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а матеріали - направленню на новий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 року про повернення прокурору матеріалів з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001624 від 16.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, для усунення недоліків, - скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню №0001624 від 16.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2