В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0001641 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, громадянки України, не працюючої, вдови, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
09 червня 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходила повз будинок АДРЕСА_2 , де в той же час на тому ж місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, між нею та її знайомою ОСОБА_6 , яка також знаходилась біля вказаного будинку, виникла сварка.

В ході сварки ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №3 по вул. Руській с. Глибока Макатиха, Слов`янського району, приблизно о 14 годині 30 хвилин, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілій ОСОБА_6 , знаходячись у півоберту правим боком по відношенню до потерпілої на відстані приблизно двох метрів від останньої, жбурнула камінь діаметром близько 5 см, який тримала в правій руці, в бік потерпілої, яка стояла по відношенню до ОСОБА_4 лівим боком, при цьому камінь влучив в область обличчя, а саме в область обличчя з лівої сторони.
В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: синець та садно обличчя зліва, закритий перелом лівої виличної кістки, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як потребуючі для свого загоєння термін понад 21 день (3 тижні).
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала та підтвердила, що скоїла кримінальне правопорушення при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, але заперечила той факт, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, при цьому зазначила, що до сварки з потерпілою вжила кілька пляшок пива. У скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов визнала частково.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 09 червня 2017 року близько 14-15 години шукала свого співмешканця, побачила обвинувачену з її співмешканцем та його братом, та спитала в них де її чоловік, під час розмови між ними виникли непорозуміння, вони почали сваритися, обвинувачена кинула в неї камінь, після чого вона викликала поліцію.

Крім того, провина обвинуваченої в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Відповідно до Протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2017 року з доданою фототаблицею потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 09.06.2017 року перебувала на вул. Руській с. Макатиха, де також були ОСОБА_8 та її співмешканець ОСОБА_9 , між нею та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого остання підняла з землі камінь та кинула в неї, потрапивши при цьому в ліву частину обличчя, а саме, в ліву верхню надскульну кість.

Згідно з Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2017 року з доданою фототаблицею свідок ОСОБА_11 пояснив, що 09.06.2017 року разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 йшов з магазину, їм назустріч йшла ОСОБА_12 , яка почала нецензурно висловлюватися на адресу ОСОБА_10 , схопила її за футболку, після чого ОСОБА_10 схопила камінь та жбурнула в ОСОБА_13 , та потрапила останній в обличчя під ліве око.

Відповідно до Протоколу проведення слідчого експерименту від 22.06.2017 року з доданою фототаблицею обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що 09.06.2017 року близько 14.30 години разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 йшла з магазину, їм назустріч йшла ОСОБА_6 , яка почала висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, хапати її за одяг, чоловік намагався їх розборонити, але ОСОБА_13 продовжувала свої дії, після чого вона підняла камінь та жбурнула в обличчя ОСОБА_13 .

Висновком експерта №238 у ОСОБА_6 встановлено синець та садна обличчя зліва закритий перелом лівої виличної кістки утворились від ударної дії тупого предмету і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючі для свого загоєння термін понад 21-го дня.

Згідно з висновком експерта №244 встановлено, що оскільки для утворення виявленого у ОСОБА_6 перелому лівої виличної кістки необхідна достатньо велика людська сила, то можливість виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 при обставинах на які вказує вона та ОСОБА_11 під час проведення слідчих експериментів (тобто від кинутого каміння) малоймовірна, більш вірогідно утворення даних тілесних ушкоджень від безпосереднього удару тупим предметом (камінням) в ліву виличну область потерпілої, але виключити це в категоричній формі немає можливості.

Відповідно до висновку експерта №251 встановлено, що оскільки для утворення виявленого у ОСОБА_6 перелому лівої виличної кістки необхідна достатньо велика людська сила, то можливість виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 при обставинах, на які вказує ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту (тобто від кинутого каміння діаметром близько 5 см) малоймовірна, більш вірогідно утворення даних тілесних ушкоджень від безпосереднього удару тупим предметом (камінням) в ліву виличну область потерпілої.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченої цілком доведена, а вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 правопорушення вірно кваліфіковано за ст. 122 ч. 1 КК України, тобто умисне заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_6 .

При визначенні міри покарання обвинуваченій відповідно до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь наслідків для здоров`я потерпілої, дані про особу обвинуваченої.

Відповідно до суспільної характеристики за час проживання за адресою: АДРЕСА_2 , скарга від жителів села на ОСОБА_4 не надходило, в порушенні громадського порядку і зловживанні алкогольними напоями відмічена не була, в громадському житті участі не приймає.

Згідно з довідками КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» та КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» обвинувачена ОСОБА_4 на обліку не перебуває.

Згідно з довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Краматорська» обвинувачена ОСОБА_4 на диспансерному обліку не знаходиться.

Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи № 697 встановлено, що ОСОБА_4 є психічно здоровою; в момент скоєння інкримінованого їй діяння могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діянні не перебувала в тимчасовому хворобливому стані, який би позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України є її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Суд приймає до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, у скоєному щиро розкаялася, за місцем мешкання характеризується задовільно, та доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, однак, вважає, щов даному конкретному випадку виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків згідно з ст. 76 КК України, що буде необхідним та достатнім, та таким, що відповідає меті покарання.

Крім того, потерпілою по справі заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди. Дана позовна заява мотивована тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 їй спричинена матеріальна шкода, пов`язана з витратами на її лікування, а також моральна шкода. На придбання медичних препаратів потерпілою було витрачено 1399,73 грн., а також 180,00 грн. сплачено за обстеження головного мозку. Крім того, в зв`язку з необхідністю відвідування різних лікарень на транспорт потерпілою було витрачено 1050,00 грн. Наявність моральної шкоди потерпіла обґрунтовує тим, що протягом тривалого часу вона була позбавлена можливості жити звичайним життям, крім того, в неї значно погіршився стан здоров`я, і на теперішній час вона переживає через зовнішній вигляд свого обличчя. Просить суд стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 2629,73 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Вирішуючи питання про можливість задоволення даного цивільного позову суд виходить з наступного.

Частиною першою ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_6 надала квитанції на придбання медичних препаратів на загальну суму 1399,59 грн.

Суд приймає до уваги надані потерпілою квитанції, та з врахуванням вищенаведених обставин, встановлених під час судового розгляду, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1399,59 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди на користь потерпілої суд виходить з наступного.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 3 своєї Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого та тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, у позові зазначено, що протиправними діями обвинуваченої був порушений звичайний для потерпілої спосіб життя, вона змушена витрачати сили та час на лікування, звертатися до правоохоронних органів, їй необхідно відвідувати судові засідання, збирати необхідні документи, звертатися за правовою допомогою, внаслідок спричинення тілесних ушкоджень вона зазнала сильного болю та страждань, і до теперішнього часу переймається через майбутній вигляд свого обличчя.

Компенсація моральної шкоди оцінюється потерпілою у розмірі 5000,00 гривень.

Відповідно до положень частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Виходячи з положень частини 5 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши обставини справи, з`ясувавши характер та глибину пов`язаних з цим моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу її життя та необхідність докладання для організації додаткових зусиль, та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд встановлює суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень /три тисячі гривень/. Тому вимога потерпілої ОСОБА_6 щодо стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1399 (одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) грн. 59 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., а всього 4399 (чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн. 59 коп.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 176 КПК України не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1