гСправа № 358/742/17 Провадження № 1-кс/358/105/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» ОСОБА_2 про арешт майна та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В:
23 травня 2017 року адвокат ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 01.03.2017 року, діючи в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» (, юридична адреса вул. Богуславка, 119, м. Богуслав, Київської області), а саме на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою м. Богуслав, вул. Богуславка, 119 посилаючись на те, що слідчим відділенням Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях за № 0000168 від 11.04.2017 року, № 0000254 від 15.05.2017 року, № 0000255 від 15.05.2017 року, та № 0000256 від 15.05.2017 року.

Представник потерпілого вважає, що об`єктом кримінальних правопорушень, що скоєні організованою групою в особі ОСОБА_3 , його матері ОСОБА_4 , директора ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_5 та директором ТОВ «Богуслав Керамік» ОСОБА_6 є майно ТОВ «Богуслав Керамік», а саме грошові кошти в сумі 4 840 835, 47 гривень.

Тому, посилаючись на ч.ч. 1, 2 ст. 55, ч. 1 ст. 128, ч. 2 ст. 167 та ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою уникнення незаконного відчуження майна, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення можливого в майбутньому пред`явлення цивільного позову і виконання вироку в частині відшкодування завданим кримінальним правопорушенням збитку, судових витрат в провадженні, просить накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «Богуслав Керамік», а саме на нежитлові будівлі, які розташовані по вул. Богуславка, 119 в м. Богуславі Київської області.

Дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна може бути застосовано за заявою цивільного позивача з метою забезпеченя цивільного позову, проте до клопотання не надано доказу, що цивільний позов було подано в межах вказаного кримінального провадження і що ТОВ «Богуслав керамік» набув статусу цивільного позивача.

В даному випадку, представник ТОВ «Богуслав Керамік» ОСОБА_2 під час досудового розслідування являється лише учасником кримінального провадження, а не стороною кримінального провадження чи представником цивільного позивача, а тому не може звертатися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з даним клопотанням може звернутися лише прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, а тому у представника ТОВ «Богуслав Керамік» ОСОБА_2 немає повноважень щодо звернення з даним клопотанням до слідчого судді.

Окрім того, відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, які визначені ч. 6 ст. 170 КПК України, оскільки кримінальне провадження здійснюється щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яким не належить нерухоме майно, на яке пропонується накласти арешт, а також це не є майном юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваних, обвинувачених.

Тому в даному випадку клопотання представника потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» ОСОБА_2 про арешт майна необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 61, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання представника потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» ОСОБА_2 про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя ОСОБА_1