Провадження № 1-кп/761/1129/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року

Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000100 від 09.09.2015,-

В С Т А Н О В И В :

18.04.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва з Київської місцевої прокуратури №7 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні з відповідними додатками по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000100 від 09.09.2015.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки вважають він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому міститься дані про докази, не викладені обставини вчинення злочину із зазначенням часу, місця вчинення дій. Також вважають, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, підпис прокурора в обвинувальному акті не скріплений печаткою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України за ознаками умисного ухилення від плати податків, що входять в систему оподаткування, введених у вставленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства незалежно від форми власності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, а також за ознаками ч.2 ст.366 КК України - службове підроблення, яке полягає у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Проте обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення не містить визначення часу вчинення дій, які утворюють склад вказаних злочинів, а також не зазначено про неможливість встановлення таких обставин. Натомість в обвинувальному акті зазначено про вчинення дій в певний період в роках з 2014 по 2015 роки.

В частині формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, обвинувальний акт також не містить зазначення обставин щодо способу вчинення, а саме: щодо способу перерахування коштів, не зазначено спосіб, час, суб*єкт (особа) видання та направлення до контролюючих органів ДПІ документів податкової звітності.

В частині викладення фактичних обставин вчинення злочину та формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, в обвинувальному акті не містить викладення обставин щодо часу, місця вчинення дій, які утворюють закінчений склад злочину внесення завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих документів. Натомість також зазначено про перебування особи в м.Києві без вказівки на конкретне місце, період з 2014 по 2015 роки без зазначення конкретного часу, при цьому не міститься даних про неможливість встановлення вказаних обставин.

Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення особи у вчиненні конкретних дій, які утворюють склад злочинів, є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення та його межі, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Такі суттєві недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи та вирішенню питань підготовчого судового засідання, визначених частиною 3 статті 214 КПК України.

З урахуванням наведеного обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Інші доводи сторони захисту щодо недоліків обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000100 від 09.09.2015 по обвинуваченню ОСОБА_6

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: