1Справа № 335/4637/17 1-кс/335/3142/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУ НП України в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що невстановленою особою вчинено заволодіння шахрайським шляхом нерухомим майном, що належить покійному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та будинком за адресою: АДРЕСА_2 .
Зі змісту світлокопії вказаного документу вбачається, що 20.10.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності двох свідків, обраних ним нібито ним самостійно, а саме: ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, а саме: усе своє майно, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилося, заповів ОСОБА_6 . Цього ж дня цей заповіт було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 . Даний заповіт було записано нотаріусом, зі слів ОСОБА_5 , та у зв`язку з тим, що останній, начебто, незрячий і не може особисто прочитати текст, заповіт було прочитаний уголос, і підписаний за його дорученням ОСОБА_10 .
В подальшому, стало відомо, що 06.11.2015 року до Шевченківського РВ ЗМУ звернулась гр. ОСОБА_11 , з заявою про те, що 16.10.2015 року зник її сусід ОСОБА_5 , 1926 р.н.
Допитана у ньому в якості свідка заявниця ОСОБА_12 повідомила, що востаннє бачила свого сусіда ОСОБА_5 16.10.2015 року, коли до нього приїжджали троє невідомих чоловіків, які представилися працівниками міліції, і пояснили, що їм потрібно доставити ОСОБА_5 до відділу міліції з метою відібрання пояснень, так як останній звернувся з заявою про втрату паспорту громадянина України, та нанесенням йому тілесних ушкоджень.
З метою перевірки вказаних фактів, був встановлений та допитаний ОСОБА_13 , який пояснив, що дійсно, йому було відомо від ОСОБА_5 про те, що восени 2015 року двоє невідомих хлопців, розбивши вікно у приміщенні його будинку по АДРЕСА_2 , проникнули до нього, та викрали належний ОСОБА_5 паспорт громадянина України. Також ОСОБА_5 в розмові пояснив, що з даного приводу він звертався до правоохоронних органів. Свідок ОСОБА_13 пояснив, що невдовзі після того, як у ОСОБА_5 викрали паспорт громадянина України, він зник з місця свого мешкання. Через деякий час ОСОБА_5 знайшовся, його привезли на автомобілі двоє невідомих чоловіків та залишили у квартирі на вул. Перемоги. Під час допиту свідок також пояснив, що за ОСОБА_5 ніхто не доглядав та ніколи не приходив до нього у гості.
Під час подальшого розслідування допитано голову ЖБК - ОСОБА_14 , який пояснив, що він був знайомий з ОСОБА_5 . Останній звертався до нього за допомогою, а саме вирішення питання щодо отримання пенсії, так як у нього був відсутній паспорт. Він за довіреністю отримував пенсію ОСОБА_5 , при цьому, йому не було відомо місцезнаходження паспорта ОСОБА_5 . В силу віку ОСОБА_5 трохи недочував, зір також був слабий, але при цьому, він міг читати назви ліків, які він йому купував в аптеці. Також ОСОБА_15 пояснив, що влітку 2016 року до нього звернувся молодий хлопець, який назвався ОСОБА_16 та пояснив, що є знайомим ОСОБА_5 . Він попросив, що у разі, якщо щось станеться з ОСОБА_5 , обов`язково повідомити йому.
Під час досудового розслідування, викликаний на допит свідком, ОСОБА_6 відмовився давати будь-які показання та скористався правом не свідчити проти себе, яке надано Конституцією України.
Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.03.2017, відомості щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 відсутні.
Посилаючись на необхідність запобігання незаконному привласненню квартири АДРЕСА_3 , запобігання її відчуженню, слідчий звернулася до суду з клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на вказану квартиру.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначена у клопотанні квартира відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУ НП України в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1