Справа № 1-кс/760/7885/17
№760/9277/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003058 від 22.03.2017 року за ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до податкових декларацій ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Варвинським РВ УМВС України в Чернігівській області 25.03.2005 року, як суб`єкта підприємницької діяльності та фізичної особи за період з 2015 року по 2016 рік включно; до повідомлень установ банків, які направлялись до Варвинського віддвлення ІНФОРМАЦІЯ_1 , у день відкриття/закриття рахунків ОСОБА_3 в період з 2015 по 2017 рік.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003058 від 22.03.2017 за ч.2 ст.190 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 з метою особистого збагачення, під приводом підписання договорів позики отримав значні грошові кошти від громадянина ОСОБА_2 .

Так, громадянин ОСОБА_3 за період з серпня 2015 року по липень от 2016 року отримав наступні грошові кошти: 18.08.2015 року 100000,00 грн., 31.08.2015 року 100000,00 грн., 14.12.2015 року 100000,00 грн., 01.02.2016 року 150000,00 грн., 01.07.2016 року 75000,00 грн.

Суми грошових коштів, що отримувались ОСОБА_3 , згідно договорів мали використовуватись останнім для ведення господарської діяльності.

На початку березня 2017 року з моменту повідомлення ОСОБА_3 про необхідність повернення грошових коштів, які ним були отримані для ведення господарської діяльності, останній на зв`язок не виходить та грошові кошти повертати відмовляється.

За показанням свідків, що були допитані у процесі досудового розслідування встановлено, що грошові кошти, які отримувались ОСОБА_3 для ведення господарської діяльності, використовувались останнім на власний розсуд.

Враховуючи викладене, 11.05.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_3 , як суб`єкта підприємницької діяльності направлено адвокатський запит у порядку ст.24 ЗУ «Про адвокатутру».

Листом від 19.05.2017 року за вих. № 415/6/25-16-10-16 у задоволенні адвокатського запиту відмовлено на підставі ст. 5 ЗУ «Про інформацію», ст.ст. 9, 22 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та Податкового кодексу.

Враховуючи вищевикладене існує необхідність у тимчасовому доступі до документів, які містяться у ІНФОРМАЦІЯ_2 .Згідно вказаних документів у кримінальному провадженні, досудове розслідування Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві буде підтверджено або спростовано наявність складу злочину в діях ОСОБА_3 .

На підставі викладеного просив задовольнити.

Заявник в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, з моменту подання клопотання до суду, а саме з 29.05.2017 року, рухом клопотання не цікавився.

Відповідно до ч.4 ст.163 КПК України розгляд клопотання про тимчасовий достп до речей і документів слідчий суддя, суд розглядає за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

Таким чином, чинне кримінально-процесуальне законодавство України не передбачає можливості розгляду скарги за відсутності заявника.
Також, слід зазначити, що Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами.
Заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.
За таких обставин, неявка без поважної причини особи, яка подала скаргу, свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги та недоведення вказаних у ній обставин.
З огляду на наведене, клопотання не підлягає задоволенню.
За викладеним, керуючись ст. ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1