У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2016 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 29 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:
Представник ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 29 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинення дій, а саме зобов`язати службових осіб ГУНП України в Закарпатській області, в особі слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_4 , внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за ст. 190 КК України згідно заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 21.04.2016 року та розпочати досудове розслідування.

Обґрунтовує скаргу тим, що 21.04.2016 року ПАТ «ВіЕс Банк» начальнику ГУНП України в Закарпатській області було поштою скеровано заяву про вчинення фізичною особою ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 388 КК України, в якій описано факт вчинення останньою кримінальних правопорушень з метою уникнення боргових зобов`язань перед Банком.

17 травня 2016 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області задоволено скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» та зобов`язано слідчого ГУ НП України в Закарпатській області внести відомості за заявою банку від 21.04.2016р. про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

18.07.2016 р. ПАТ «ВіЕс Банк» отримав повідомлення та постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження № 0001898 відомості про яке внесене до ЄРДР 01.06.2016 р. за ч.1 ст. 388 КК України. 21.07.2016 р. Банк направив скаргу керівнику Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області з проханням скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 11 червня 2016р., зобов`язати слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатської області - ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за ст.190 КК України згідно заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 21.04.2016 року, розпочати досудове розслідування.

Постановою виконувача обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 27 липня 2016р. було скасовано постанову слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 11.06.2016р. про закриття кримінального провадження №0001898 від 01.06.2016р. та встановлено, що в ході проведення досудового розслідування: слідчим не встановлено місце перебування та не допитано ОСОБА_7 та майнового поручі ОСОБА_5 , у якості свідка недопитані службові особи ДВС. Крім цього, не проведено ряд інших слідчих дій, необхідних для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

23.08.2016 р. банком було направлено клопотання слідчому СВ Ужгородського міського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 з проханням: допитати ОСОБА_8 , яка зняла обтяження з заставної квартири банку; допитати ОСОБА_5 , яка реалізувала квартиру, що знаходилась в іпотеці банку; допитати ОСОБА_7 . Невідкладно виконати вимоги ухвали Ужгородського міськрайонного суд Ужгорода від 17.05.2016 року та кваліфікувати кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ст.190 КК України. 19.10.2016 р. ПАТ ««ВіЕс Банк» отримало повідомлення та постанову про відмову у задоволенні клопотання від 29 серпня 2016р., вважає таку постанову незаконною, необґрунтованою та передчасною.

Посилаючись на вказані обставини, просить скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання від 29 серпня 2016р та зобов`язання вчинення дій, а саме зобов`язати службових осіб ГУНП України в Закарпатській області, в особі слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_4 , внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за ст. 190 КК України згідно заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 21.04.2016 року та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання представник скаржника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_3 , який про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, не з`явився. Подано до суду заяву, в якій він просить розглянути скаргу у його відсутність.

Прокурор, слідчий у судове засідання не з`явилися повторно, хоча про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, але їх неявка у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Статтею 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

21.04.2016 року ПАТ «ВіЕс Банк» начальнику ГУНП України в Закарпатській області було поштою скеровано заяву про вчинення фізичною особою ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 388 КК України, в якій описано факт вчинення останньою кримінальних правопорушень з метою уникнення боргових зобов`язань перед Банком. 17 травня 2016 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області задоволено скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» та зобов`язано слідчого ГУ НП України в Закарпатській області внести відомості за заявою банку від 21.04.2016 р. про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

18.07.2016 р. ПАТ «ВіЕс Банк» отримав повідомлення та постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження №0001898 відомості про яке внесене до ЄРДР 01.06.2016р. за ч.1 ст. 388 КК України.

21.07.2016 р. Банк направив скаргу керівнику Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області з проханням скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 11 червня 2016р., зобов`язати слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатської області - ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за ст.190 КК України згідно заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 21.04.2016 року, розпочати досудове розслідування.

Постановою виконувача обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 27 липня 2016 р. було скасовано постанову слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській Області ОСОБА_4 від 11.06.2016 р. про закриття кримінального провадження №0001898 від 01.06.2016 р. та встановлено, що в ході проведення досудового розслідування: слідчим не встановлено місце перебування та не допитано ОСОБА_7 та майнового поручі ОСОБА_5 , у якості свідка недопитані службові особи ДВС. Крім цього, не проведено рад інших слідчих дій, необхідних для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

23.08.2016 р. Банком було направлено клопотання слідчому СВ Ужгородського міського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 з проханням: допитати ОСОБА_8 , яка зняла обтяження з заставної квартири банку; допитати ОСОБА_5 , яка реалізувала квартиру, що знаходилась в іпотеці банку; допитати ОСОБА_7 . Невідкладно виконати вимоги ухвали Ужгородського міськрайонного суд Ужгорода від 17.05.2016 року та кваліфікувати кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

19.10.2016 р. ПАТ ««ВіЕс Банк» отримало повідомлення та постанову про відмову задоволенні клопотання від 29 серпня 2016р.

Постановою від 29.08.2016 року слідчий у задоволенні цих клопотань представника Банку відмовив з тих підстав, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідчий посилається на те, що у клопотанні Банком не зазначено, з якою метою необхідно провести допити вищевказаних осіб, що необхідно з`ясувати, яка мета проведення слідчої дії. Щодо виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 17.05.2016 року, в регулятивній частині такої відсутні зобов`язання органу досудового розслідування кваліфікувати вчинене правопорушення за ст.190 та ст.388 КК України. Крім того, кредитний договір є діючим, строк зобов`язань за яким закінчується 18.02.2022 року.

У відповідності до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч.3 ст.93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, у клопотанні представника банку, як заявника порушується питання про проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення або спростування обставин вказаних у повідомленні про кримінальне правопорушення, тобто обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до статті 91 КПК України.

Доводи слідчого, наведені на обґрунтування відмови у задоволенні клопотання тим, що у клопотанні не зазначено, з якою метою необхідно провести допити ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , що необхідно з`ясувати, яка мета проведення слідчої дії, суперечать встановленим судом обставинам та не ґрунтуються на нормах закону. Враховуючи, що представником банку стосовно вказаних осіб й було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, тому висновки слідчого є передчасними, і не можуть бути самостійною підставою для відмови у проведенні слідчих дій.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотань про проведення слідчих дій слідчим не було дотримано вимоги закону щодо прийняття вмотивованого рішення, оскільки в постанові слідчим не зазначені конкретні обставини, на які посилаються представник заявника у своєму клопотанні, а її мотивувальна частина не відповідає вимогам п. 2 ч.5 ст.110 КПК України.

За таких обставин прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих дій є необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», в особі представника ОСОБА_3 про проведення слідчих дій від 23.08.2016 р. слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_4 по суті не розглянута, а тому його постанову від 29 серпня 2016 р. підлягає скасуванню.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги в цій частині.

В іншій частині вимог слідчий суддя відмовляє за безпідставністю, оскільки вимогами ст. 307 КПК України, визначено перелік рішень, що можуть прийматися слідчим суддею за результатами розгляду скарги, кримінальний процесуальний кодекс не регламентує процедури вирішення слідчим суддею питання кваліфікації дій осіб у кримінальному провадженні та такі не віднесенні до компетенції слідчого судді.

Крім того, 17 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було задоволено скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» та зобов`язано слідчого ГУ НП України в Закарпатській області внести відомості за заявою банку від 21.04.2016р. про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. З урахуванням того, що питання про невнесення відомостей за заявою банку від 21.04.2016р. про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань вже було предметом судового розгляду та за ним, іншим складом суду, було прийняте судове рішення, суд вважає, що у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею може бути постановлено ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, з врахуванням вищенаведеного скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі та керуючись ст..ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 29 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинення дій задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_4 від 29 серпня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_4 розглянути клопотання Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», в особі представника ОСОБА_3 , про проведення слідчих дій від 23.08.2016 року.

В задоволенні решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1