АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/890/17 Справа № 202/5783/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0001720 за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська області від 27 лютого 2017 року, ухвалений відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з повною середньою освітою, який не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково та стягнуто з ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 7229,32 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Долю речових доказів вирішено.

Судом першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 28 жовтня 2015 року, приблизно о 01 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого та ОСОБА_12 мешкання на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 , де після сумісного розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_13 - колишнім співмешканцем ОСОБА_12 , між ними виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків з приводу ревнощів через ОСОБА_14 , який згодом перейшов в бійку.

В ході зазначеної бійки ОСОБА_9 , не бажаючи подальшого перебування на території домоволодіння ОСОБА_13 , почав виштовхувати його в напрямку хвіртки, наносячи при цьому йому удари кулаками обох рук в різні частини тіла та голови. Зокрема, ОСОБА_9 неодноразово штовхав обома руками в область грудей ОСОБА_13 , від чого останній падав на паркан та на землю. Коли ОСОБА_9 в черговий раз штовхнув ОСОБА_13 обома руками в область грудей, з метою виштовхати його за територію домоволодіння, ОСОБА_13 , втративши рівновагу, впав на землю з висоти власного росту спиною вниз.

Далі, потерпілий ОСОБА_13 , підвівшись з землі, наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_9 в область грудей, від якого останній впав на землю.

В цей момент у ОСОБА_9 на ґрунті неприязнених стосунків з ОСОБА_13 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , тобто умисне вбивство.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_9 побачив на землі поряд з собою фрагмент силікатної цеглини, та, взявши його в свою праву руку, наніс не менше двох ударів ним у голову в область скроні потерпілого ОСОБА_13 з лівої сторони, від чого останній впав на землю та втратив свідомість.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, оскільки знаходяться у зв`язку із настанням смерті.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер в той же день, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_9 у той же день, переконавшись, що ОСОБА_13 помер, переслідуючи мету укриття вчиненого ним злочину та переховування трупу, переніс його у безлюдне місце, розташоване в полі на відстані 150-200 метрів від вул. Горіхова в м. Дніпропетровську та залишив його. В період часу з 28.10.2015 року по 03.11.2015 року, переслідуючи мету укриття вчиненого ним злочину, ОСОБА_9 придбав близько 2 літрів бензину, за допомогою якого, намагався спалити тіло потерпілого, після чого засипав останки землею.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_8 та прокурором ОСОБА_10 подані апеляційні скарги, в яких захисник просить оскаржуваний вирок скасувати та дії ОСОБА_9 перекваліфікувати на ч. 1 ст. 119 КК України; прокурор просить вирок змінити: у вступній частині вироку зазначати, що обвинувачений ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 у кримінальному провадженні в повному обсязі; в іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог, захисник посилається на те, що вирок підлягає скасуванню оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що ОСОБА_9 не бажав вбивати потерпілого, а хотів лише зупинити його агресивні дії, у зв`язку з чим вина обвинуваченого виражається у формі необережності у виді злочинної недбалості, адже ОСОБА_9 в силу свого життєвого досвіду не передбачав настання смерті потерпілого, хоча міг і повинен був це передбачити. Зазначає, що після нанесення двох ударів потерпілому обвинувачений вважав, що той трохи полежить і піде додому, тому він не став викликати допомогу. Смерть потерпілого була виявлена ОСОБА_9 приблизно через 20 хвилин після бійки і тільки після цього він, перелякавшись, вжив заходів до укриття вчиненого ним злочину.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на те, що суд першої інтанції в порушення вимог ст. 374 КПК України в вступній частині вироку не зазначив рішення про судимість обвинуваченого, а саме, що обвинувачений ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Вказує, що висновки суду щодо часткового задоволення позову потерпілої ОСОБА_11 є безпідставними, оскільки судом при визначенні обсягу позовних вимог, які повинні бути задоволені, не враховано стан здоров`я потерпілої, час та зусилля, необхідні для відновлення нормального (попереднього) життєвого стану, у зв`язку з чим позовні вимоги потерпілої повинні бути задоволені в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги останнього, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційні скарги прокурора та захисника такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_9 у скоєнні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив та послався на них у вироку.

Зазначені висновки зокрема підтверджуються: показами самого обвинуваченого ОСОБА_9 , який показав, що ввечері 27 жовтня 2015 року разом з ОСОБА_12 прийшли додому до будинку АДРЕСА_1 з роботи. Вдома були ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Вони всі разом випили пива та горілки. Після того як ОСОБА_16 випила горілки, їй стало зле та їй викликали швидку допомогу. Лікарі відвезли ОСОБА_16 до лікарні. Разом з нею поїхала її донька - ОСОБА_12 .. ОСОБА_13 теж мав намір поїхати до лікарні, але його не пустили, від чого він почав обурюватись. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_13 вийшли на двір. Він декілька разів казав ОСОБА_13 йти додому, однак той не слухав. Пізніше обвинувачений намагався виштовхати ОСОБА_13 за територію будинку, від чого останній декілька разів падав. Далі він вдарив потерпілого в груди, від чого останній знову впав, а потім підвівся та вдарив його в груди, від чого ОСОБА_9 впав. Він побачив на землі шматок цегли, взяв його та вдарив два рази по голові ОСОБА_13 , від чого той впав. Обвинувачений зазначив, що перевірив наявність тиску у ОСОБА_13 та, оскільки думав, що потерпілий заспокоїться та піде додому, зайшов до будинку та займався своїми справами. Через деякий час він вийшов та побачив, що ОСОБА_13 лежить на місці без ознак життя. Він злякався, зрозумівши, що потерпілий помер. Далі через хвилин 15 він взяв поліетиленовий пакет, надів його на голову ОСОБА_13 та відніс тіло на пустир, який розташований десь близько 200 метрів від будинку. Обвинувачений зазначив також, що оскільки потерпілого тривалий час не знаходили, десь через тиждень, він пішов перевірити місце, де залишив тіло. Там він побачив труп та з метою того, щоб його не з`їли собаки, він взяв з дому ковдру, пальне та підпалив тіло, після чого присипав його землею. В подальшому про скоєне він розповів брату загиблого ОСОБА_17 ; показами потерпілої ОСОБА_11 , яка показала, що її син - ОСОБА_13 пропав після 27.10.2015 року. Обвинувачений жив в нього на квартирі разом з ОСОБА_12 , яка до того жила з ОСОБА_13 ; показами свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що 27.10.2015 року в її будинку вживали спиртні напої її сестра ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 . Пізніше прийшли також обвинувачений з ОСОБА_12 , які мешкали в цьому ж будинку з іншого боку. ОСОБА_16 стало зле та їй викликали швидку, лікарі якої відвезли ОСОБА_16 та ОСОБА_12 до лікарні. Також пояснила, що обвинувачений ревнував ОСОБА_12 до потерпілого, оскільки вони раніше разом мешкали; показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 27.10.2015 року вони з ОСОБА_16 , ОСОБА_13 вживали спиртні напої в будинку АДРЕСА_1 . Також були там обвинувачений та ОСОБА_12 . Пізніше ОСОБА_16 забрала швидка. З нею поїхала ОСОБА_12 .. Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_9 пішли. Також пояснив, що обвинувачений ревнував ОСОБА_12 до потерпілого, оскільки вони раніше спільно проживали. Разом з тим в цей вечір будь-яких конфліктів між ними він не бачив; показами свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що ОСОБА_13 це його брат. 14.11.2015 року він зустрів обвинуваченого. Під час вживання з ним спиртних напоїв, ОСОБА_9 розповів свідку, де закопав тіло його брата, пояснивши, що вбив його з-за ревнощів. Тіло знайшли на пустирі біля будинку АДРЕСА_1 , на місці, де вказав обвинувачений. Також свідок зазначав, що чув до цього погрози з боку обвинуваченого на адресу ОСОБА_13 ; показами свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 27.10.2015 року вони з обвинуваченим були вдома в будинку АДРЕСА_1 . Там також були ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які вживали спиртні напої. ОСОБА_16 стало зле та її забрала швидка. Вона поїхала разом з нею. Після цього бачила обвинуваченого зранку, коли той приїхав до лікарні. Свідок пояснила, що ОСОБА_13 приходив до неї в гості. Обвинувачений не заперечував проти цього, але бажав, щоб це відбувалось в його присутності; показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що 27.10.2015 року вони з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вживали спиртні напої. Пізніше прийшла її донька ОСОБА_12 з обвинуваченим. Їй стало зле, хтось викликав швидку, та її разом з донькою забрали до лікарні. Свідок пояснила, що з ОСОБА_13 у обвинуваченого були конфлікти з приводу приходу його до ОСОБА_12 ; протоколом огляду предмету від 11.11.2015 року, відповідно до якого були оглянуті добровільно видані ОСОБА_12 речі ОСОБА_9 , в яких він був одягнений в ніч з 27 на 28 жовтня 2015 року: куртку чорно-червоного кольору, куртку «Адідас», чорні спортивні штани «Адідас» зі слідами речовини бурого кольору (т.1 а.с.28-29); протоколом огляду трупа від 14.11.2015 року, згідно якого було оглянуто труп ОСОБА_13 , знайдений на ділянці місцевості, яка знаходиться в 150-200 метрах від вул. Горіхова у м. Дніпропетровську (т.1 а.с.33); протоколом огляду від 14.11.2015 року, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 (т.1 а.с.39); висновком експерта № 2347/474-Е від 21.12.2015 року, згідно якого смерть потерпілого ОСОБА_13 наступила від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток склепіння, основи черепу та субарахноїдальних крововиливів, яка ускладнилась розвитком набряку речовини головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, та даними додаткових методів дослідження. При дослідженні виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма (на м`яких покривних тканинах голови в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці крововилив, лівий скроневий м`яз просякнутий кров`ю, в лівій лобно-скроневій ділянці багатоуламковий перелом, серед яких продивляються 2-і зони контакту; повний перелом лівого сосцеподібного відростка з повним відокремлення від черепу; повний перелом лівої скулової дуги; перелом латерального відростка нижньої щелепи ліворуч; багатоуламковий перелом передньої та середньої черепної ямки ліворуч, тверда мозкова оболонка в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці, а також в передній та середній черепних ямках ліворуч пошкоджена у вигляді множинних, різнонаправлених розривів, в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці субарахноїдальний крововилив з початковими ознаками лейкоцитарної реакції, в порожнинах бокових шлуночків до 20 мл темно-червоної рідкої крові) виникла незадовго до настання смерті, від не менш як двох безпосередніх локальних контактних взаємодій травмуючого предмету (предметів) в передньо-задньому направленні з ураженною травматичної ділянки голови, індивідуальні особливості слідоутворюючої частини предмету (предметів) в зазначених зонах не відрізнились, за груповими ознаками вірогідніше всього був масивний, жорсткої конструкції тупий твердий предмет, більш вірогідно з площиною (можливо з площино-випуклою поверхнею) про форму якої висловитися не представляється можливим. Розміри контактної (ударної) поверхні травмуючого предмету (предметів) не перевищували розміри контактної зони (6,2x6,5 см, та 6,5x6 см). Вищевказане тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, оскільки знаходиться у зв`язку з настанням смерті. Враховуючи морфологію та характер виявлених тілесних ушкоджень мало вірогідно, що вони утворились за умов падіння з висоти власного зросту (т.1 а.с.114-115); протоколом огляду предмету від 25.11.2015 року, відповідно до якого були оглянуті штани чорного кольору, вилучені за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду на лівій штанині виявлено пляму речовини бурого кольору (т.1 а.с.159); протоколами слідчих експериментів від 27.11.2015 року та 14.01.2016 року та відеозаписами вказаних слідчих експериментів, відповідно до яких ОСОБА_9 розповів про події 27.10.2015 року, які відбувались за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_13 (т.1 а.с.191-193, 194, т.2 а.с.65-67, 68); висновком експерта № 2347/497-Едод від 23.12.2015 року, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого у вигляді: ран в лівій заушній ділянці, в лівій скронево-потиличній ділянці, вірогідно могли бути причинені при умовах на які вказав підозрюваний у ході слідчого експерименту 27.11.2015 року (т.2 а.с.10-12); висновком експерта № 2347/12-Е від 19.01.2016 року, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого вірогідно могли бути причинені при умовах на які вказав підозрюваний ОСОБА_9 у ході слідчого експерименту 14.01.2016 року (т.2 а.с.74-76); висновком експерта №2014 від 28.12.2015 року, згідно якого при дослідженні штанів ОСОБА_9 виявлена кров, можливість походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_13 (т.2 а.с.20-22); висновком експерта № 116 від 24.06.2016 року, згідно якого, враховуючи термін спричинення тілесних ушкоджень та час, який пройшов з моменту спричинення пошкоджень до смерті (декілька десятків хвилин і не більше 1 (однієї) години), а також приймаючи до уваги характер тілесних ушкоджень (переломи кісток лицевого і мозкового черепу з розтрощення кісткових відламків на основі черепу, численними пошкодженнями твердої мозкової оболонки, крововиливи в шлуночки та в речовину головного мозку), вбачається, що з моменту спричинення цих ушкоджень до настання смерті пройшов невеликий термін (вказаний вище), тому, не виключно, що смерть настала в ніч з 27.10 на 28.10.2015 року (т.3 а.с.100-133).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що з боку обвинувачення було надано достатньо доказів винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому діяння, які суд першої інстанції обґрунтовано визнав достатніми, допустимими та достовірними, які відповідають вимогам діючого кримінального процесуального законодавства України, а версію обвинуваченого про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого та про те, що смерть настала в результаті необережних дій, суд ретельно перевірив та правильно розцінив, як таку, що створена з метою уникнення належної кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовувалися вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині, є безпідставними.

Суд вірно зазначив, що фактичні обставини справи, зокрема психічний стан ОСОБА_9 в момент здійснення кримінального правопорушення, спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, а саме, нанесення потерпілому двох ударів шматком цегли в життєво важливий орган голову, причини припинення злочинних дій, поведінка винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, а також, поведінка обвинуваченого після скоєння кримінального правопорушення свідчать про умисні та усвідомлені дії ОСОБА_9 , направлені саме на умисне позбавлення життя ОСОБА_13 та правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України.

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.

Що стосується призначеного ОСОБА_9 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості, скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, а саме, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та дійшов правильного висновку щодо неможливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді реального позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Те, що суд у вступній частині вироку не зазначив про те, що ОСОБА_9 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, суттєвим порушенням КПК України не є, а тому доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині колегія суддів не приймає до уваги.

Також, необґрунтованими є й доводи апеляційної скарги прокурора про те, що позовні вимоги потерпілої повинні бути задоволені у повному обсязі.

Суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 , належним чином дотримався вимог, передбачених ст.129 КПК України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1168, 1201 ЦК України, та вирішив їх з урахуванням принципів справедливості, розумності та виваженості.

Так, суд правильно стягнув в рахунок відшкодування матеріального збитку з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_11 7229, 32 гривень, які були витрачені останньою на поховання сина та продукти харчування, що потерпіла підтвердила наданими у судовому засіданні чеками та обвинувачений повністю визнав позовні вимоги потерпілої у цій частині.

Крім того, врахувавши обставини справи, характер та обсяг душевних страждань потерпілої ОСОБА_11 по справі, яку вона зазнала у зв`язку з втратою сина, її вік, тяжкість вимушених змін у житті, суд визначив достатній розмір заподіяної потерпілій моральної шкоди у сумі 100 000 гривень, з яким також погоджується і колегія суддів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає з боку суду порушень КПК України, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку, а отже, й підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: