Справа № 170/13/17-к
Провадження № 1-кс/170/28/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року смт. Шацьк
Клопотання обґрунтовано тим, що у вказаному кримінальному провадженні 10 січня 2017 року працівниками превентивної діяльності Шацького ВП Любомльського ВП ГУПН у Волинській області зібрані матеріали за фактом організації пункту прийому металобрухту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , та здійснення ним прийому брухту кольорових і чорних металів без реєстрації.
З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він дійсно за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , організував та здійснював прийом металобрухту для ПП "Волиньлом", не маючи на те відповідних документів. Майже рік тому він припинив співпрацю з указаним підприємством та прийнятий металобрухт мав намір здати самостійно на пункт прийому металобрухту. Протягом року періодично здійснював незаконний прийом металобрухту від населення за місцем свого проживання.
Слідчий вважає, що вилучений металобрухт та вага підлягають арешту із забороною розпорядження та використання, оскільки вони є доказами вчинення злочину (речовими доказами). Водночас, зазначений захід забезпечення кримінального провадження надасть змогу забезпечити збереження речових доказів та об`єктивно встановити важливі обставини провадження. В іншому ж випадку, повернення вилучених речей ОСОБА_5 , у якого вони були вилучені, призведе до того, що вони можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, використані, передані, відчужені.
Відповідно до положень ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, у якій наведено визначення речових доказів.
Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та достатні підстави вважати, що вказане тимчасово вилучене майно є речовим доказом злочину в розумінні положень статті 98 КПК України, так як є матеріальними об`єктами, які, зокрема, містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, а саме, містять інформацію про обставини вчинення злочину, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на вказане слідчим майно. Такий захід дасть змогу також забезпечити збереження речових доказів та об`єктивно встановити важливі обставини кримінального провадження й унеможливить приховування та втрату інформації про фактичні обставини вчинення злочину.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1