Справа № 203/1341/17
Провадження № 1-кп/0203/253/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 07.03.2017 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Докучаївка, Кустанайського області, громадянина України, українця, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , з середньою освітою, раніше несудимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

У 2016 році, точна дата та час досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_4 під час перебування на службі в зоні проведення Антитерористичної операції у смт Кряківа Слов`яносербського району Луганської області прийняв в якості подарунка від невстановленої особи ніж у чохлі, який після цього почав носити при собі без передбаченого законом дозволу. 06.03.2017 року близько 19 години 35 хвилин, маючи при собі вказаний ніж у чохлі, ОСОБА_4 приїхав на залізничний вокзал станції Дніпро-Головний, де під час перевірки працівниками поліції документів, що посвідчують особу, на запитання чи має він при собі заборонені предмети, повідомив, що має при собі ніж у чохлі. Після чого період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 30 хвилин добровільно видав працівникам поліції з належної йому дорожньої сумки ніж у чохлі, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, армійським ножем моделі «Glock FM-81 Black» та відноситься до категорії військової холодної зброї, виготовленої промисловим способом виробництва Австрії, який ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що знаходячись в зоні АТО, від командира у дарунок прийняв ніж, який став носити при собі. Вказаний ніж збирався віддати дітям, в якості сувеніра, для подальшої передачі до музею школи. Направляючись у відпустку на залізничному вокзалі м. Дніпра був зупинений співробітниками поліції, на запитання яких, чи має він заборонені предмети, повідомив, що має при собі ніж та добровільно видав його. В скоєному кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на час скоєння кримінального правопорушення був військовослужбовцем, є учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_2 ), за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяння, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивчивши всі вказані обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства.

Судові витрати в розмірі 527 гривень 76 копійок за проведення судово-криміналістичної експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 , не обиралася.

Речовий доказ: ніж, який зберігається в камері зберігання ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 527 (п`ятсот двадцять сім) гривні 76 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1