Справа № 161/22/17
Провадження № 1-кс/161/112/17
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно

м. Луцьк 04 січня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на майно гр. ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що СВ УСБУ у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000148 від 31.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.305 ч.1 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.
В ході проведення митного контролю та повного митного огляду даного автобуса, а також повного митного огляду ручної поклажі і особистих речей пасажирів, які ним слідують, встановлено, що громадянин ОСОБА_5 перемістив через митний кордон України з РП порошкоподібну речовину біло-жовтого кольору, вагою брутто 1,81 грам, яку він попередньо помістив в прозорий поліетиленовий пакет, який в свою чергу приховав у лівій кишені одягненої на нього кофти, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину амфетамін.

В зв`язку з цим, з метою забезпечення його правомірного утримання, а також можливої конфіскації майна гр. ОСОБА_5 під час судового провадження, тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 ; картку дозвіл на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 .
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення , зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, вилученого 31.12.2016 в ході огляду місця події, а тому з метою попередження можливого його зниження, втрати або пошкодження, забезпечення його правомірного утримання та дослідження органами досудового слідства, а також можливої конфіскації, слід накласти арешт на вищевказані речі та документи.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 ;

-картку дозвіл на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 .
Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1