АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 21 листопада 2016 року, апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києва, громадянин України, з вищою освітою, працює в Інституті молекулярної біології і генетики на посаді головного інженера, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

Згідно з ухвалою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість злочину, дані про особу підозрюваного, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та прийшов до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для застосування найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки органами досудового розслідування не доведено існування ризику щодо можливого впливу підозрюваного на свідків і потерпілого у даному кримінальному провадженні та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою.

На ухвалу слідчого судді прокурор, підозрюваний та його захисник подали апеляційні скарги, та кожен окремо просять її скасувати вважаючи її не законною і такою, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, та постановити нову ухвалу.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, чим перешкоджатиме відправленню правосуддя, а також, перебуваючи на волі здатний негативно впливати на потерпілу сторону і немає іншої, альтернативної можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підозрюваний та захисник в своїй апеляційній скарзі просять застосувати щодо ОСОБА_6 інший запобіжний захід не пов`язаний з цілодобовим домашнім арештом, вказуючи на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення є необґрунтованою. Також вважають необґрунтованими ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, та заперечення на неї колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 04 серпня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0007748, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
27 вересня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
28 вересня 2016 року слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, орган досудового розслідування не довів існування ризиків щодо можливого впливу підозрюваного на свідків і потерпілого у даному кримінальному провадженні, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, а тому з урахуванням наявних в матеріалах справи, характеризуючих даних про особу підозрюваного, який має вищу освіту, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Києві, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, зможе унеможливити виникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, то вони є надуманими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Разом з тим, безпідставними є посилання підозрюваного та захисника в апеляційній скарзі щодо необґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , оскільки колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор, підозрюваний та захисник просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у визначений період доби, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3 ст. 194 КПК України, строком на два місяці - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3504/2016 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1