17.07.2017
№ 642/464/17-к
№1-кп/642/251/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг, громадянина України, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов з прокуратури відділу прокуратури Харківської області обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000811 від 28.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово. Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України, в обвинувальному акті формулювання обвинувачення випливає з вказаних фактичних обставин кримінального правопорушення. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченного ч. 2 ст. 191 КК України.

"Після призначення на посаду заступника директора ТОВ «Системи Прогресивної Очистки» у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне звернення грошових коштів КП «Харківський метрополітен» на свою користь та користь ТОВ «Системи Прогресивної Очистки», використовуючи при цьому своє службове становище.
У подальшому, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 був розроблений злочинний план, відповідно до якого він, користуючись наданими йому повноваженнями, включив до проектів Протоколів погодження договірної ціни та Калькуляцій, що є невід`ємними частинами договорів про надання послуг з санітарного утримання і вологого прибирання об`єктів КП «Харківський метрополітен» та послуг з проведення дезінфекційних і дератизаційних заходів, які планувалося укласти між підприємствами, завідомо неправдиві відомості про вартість амортизаційних відрахувань, заздалегідь не плануючи використовувати машинний спосіб прибирання із застосуванням об`єктів основних засобів або інших необоротних активів ТОВ «Системи Прогресивної Очистки»."
Однак, якщо заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем було пов'язане з внесенням такою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншим підробленням документів або складанням і видачею завідомо неправдивих документів, дії винного потребують кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених відповідними частинами статей 191, 366.
В обвинувальному акті зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, після чого вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення - зокрема, вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовим становищем.

Так, правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Однак, обвинувальний акт не містить всіх вказаних вимог.

Суб`єктом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем (ч.2 ст.191) може бути лише службова особа.

Обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно, в ньому має бути виписана як об`єктивна так і суб`єктивна сторона злочину.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст.191, може бути вчинений у формі:

- привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч.2 ст.191 КК України).

Тобто, для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною ознакою є не наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом злочину, а використання для заволодіння чужим майном офіційно наданих йому за посадою службових повноважень.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Так, з обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акту, які прокурор вважає встановленими, не визначено конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, хоча ці дані повинні бути встановлені під час досудового слідства у відповідності до ст. 91 КПК України, так як підлягають обов`язковому з`ясуванню під час досудового розслідування і судового розгляду, що перешкоджає суду перевірити відповідність вимог ч.1 ст. 32 КПК України щодо розгляду справи в Ленінському районному суді м. Харкова, у межах територіальної юрисдикції.

При цьому, суд зазначає, що порушення правил підсудності згідно вимог ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, яке у будь-якому разі у випадку порушення правил підсудності підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті повинно відповідати обєктивній стороні злочину, інкримінованого підозрюваному також із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа вчинила те чи інше кримінальне правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 , не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Оскільки, обвинувальний акт не відповідає вищевказаним вимогам КПК України, то він підлягає поверненню прокурору для вказаних усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Повернути прокурору відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя