Справа № 456/1844/16-к
Провадження № 1-кп/456/22/2017
ВИРОК

іменем України
02 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

обвинувачений ОСОБА_4 , 07.06.2016 року, близько 12:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території свого господарства, що в АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з дружиною ОСОБА_5 , умисно наніс удар кистею лівої руки стиснутою у кулак в область задньої частину голови ОСОБА_5 та удар правою ногою в праву гомілку, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця в завушній ділянці голови зліва, синця та на його фоні трьох саден на задній поверхні нижньої третини правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 298 від 08.06.2016 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та пояснив, що дійсно 07.06.2016 року, близько 12:00 год., перебуваючи на території свого господарства, що в АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з дружиною ОСОБА_5 наніс їй удар кистею лівої руки стиснутою у кулак в область задньої частини голови та удар правою ногою в праву гомілку.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження.

Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі винуватість обставини: визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, обтяжуючих винуватість обставин не має, його особу, який раніше не судимий, думку потерпілої, яка при обранні покарання покладається на розсуд суду, а тому суд вважає, що його слід покарати штрафом в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

Керуючись ст., ст. 368-370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб.

Головуючий-суддя ОСОБА_1