АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/487/16-к Номер провадження 11-сс/786/269/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

представника скаржника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.05.2017 року

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Полтавського ВП Головного управління НП в Полтавській області ОСОБА_9 від 16.05.2017 року про закриття кримінального провадження № 0003566.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження було належним чином та в повному обсязі проведено усі слідчі, надано належну оцінку зібраним доказам та зроблено правильний висновок щодо відсутності в діяннях директора Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_10 та голови Полтавської обласної ради ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Зокрема, слідчий суддя послався на те, що Департамент охорони здоров`я не приймав рішення про поновлення ОСОБА_7 на посаду головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ в зв`язку з тим, що Департамент не має на це повноважень, а прийняття такого рішення відноситься до компетенції Полтавської обласної ради.

Крім того, слідчий суддя погодився зі слідчим в тому, що п.1 Рішення Полтавської обласної ради третьої сесії сьомого кликання № 49 від 29.01.2016 року фактично виконано рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.09.2015 року в частині поновлення ОСОБА_7 на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи.

Зі змісту скарги ОСОБА_7 вбачається, що вона не згодна з таким рішенням слідчого судді оскільки рішення суду до цього часу не виконане, а вона не допущена до роботи. Натомість, слідчий перед прийняттям рішення про закриття кримінального провадження не витребував наказ про поновлення її на посаді, а слідчий суддя не звернув на це увагу. Наголошує на тому, що слідчим особисто встановлено та нею неодноразово надавалися заяви про внесення відомостей до ЄРДР, щодо порушення її трудових прав на підставі грубого порушення законодавства про працю - ст. 172 КК України, зловживання посадовими особами Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА та Полтавською обласною радою своїми службовими обов`язками - ст. 364 КК України, але слідчим взагалі не прийнято рішення, щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення по даним фактам.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого СВ Полтавського ВП Головного управління НП в Полтавській області ОСОБА_9 від 16.05.2017 року про закриття кримінального провадження № 0003566 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області для проведення досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; апелянта ОСОБА_7 та в її інтересах адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені ст.284 КПК України. Зокрема, ч. 4 цієї статті визначено, що слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст.284 цього Кодексу, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Як вбачається зі змісту ухвали, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону та передчасно дійшов висновку щодо законності постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Так, зі змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження він не вбачає в діях директора Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_10 та голови Полтавської обласної ради ОСОБА_11 ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. При цьому посилається на те, що рішеннями Полтавської обласної ради № 49 від 29.01.2016 року та № 309 від 23.12.2016 року виконано рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.09.2015 року в частині поновлення ОСОБА_7 на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕК.

В той же час, поза увагою як слідчого, так і слідчого судді залишились важливі обставини з якими законодавець пов`язує виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Згідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами ст.24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України № 21-63а15 від 23.06.2015 року з посиланням на пункт 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Порядок примусового виконання судових рішень визначено ЗУ «Про виконавче провадження».

Статтею 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню.

Так, згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.09.2015 року ОСОБА_7 поновлено на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22.05.2015 року. Цим же рішенням визначено, що в частині поновлення на роботі рішення суду підлягає негайному виконанню.

Зі змісту подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_12 від 16.11.2015 року та із заяви ОСОБА_7 вбачається, що Департаментом охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації рішення суду в добровільному порядку не виконане, боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на його виконання.

До подання додано завірені копії матеріалів виконавчого провадження з яких, зокрема, вбачається, що вище зазначений державний виконавець 20.10.2015 року направляв вимогу Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації щодо негайного виконання вимог виконавчого листа № 545/1491/15-ц, виданого 17.09.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області, а потім своїми постановами від 20.10.2015 року та від 16.11.2015 року наклав штрафи на Департамент охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації за невиконання рішення суду.

08.12.2015 року за № 0003566 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч.1 ст.382 КК України щодо умисного невиконання Департаментом охорони здоров`я Полтавської державної адміністрації та Полтавською обласною радою виконавчих листів, виданих 17.09.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області про поновлення ОСОБА_7 на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 23.05.2015 року.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження та з пояснень в апеляційному суді слідчого ОСОБА_9 вбачається, що слідчий на підставі аналізу чинного законодавства, зокрема, ЗУ «Про місцеве самоврядування» , судових рішень, пояснень Голови Полтавської обласної ради ОСОБА_11 та Директора Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_10 встановив, що видачі наказу Департаментом охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації про поновлення ОСОБА_7 на роботі має передувати розпорядження Голови Полтавської обласної ради або рішення Полтавської обласної ради.

Такі висновки слідчого також узгоджуються зі Статутом Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, зареєстрованого виконкомом Полтавської міської Ради, розпорядженням № 519 від 30.06.2004 року з наступними змінами, згідно якого Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи функціонально підпорядкований Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації, який на виконання рішень обласної ради та розпоряджень голови обласної ради видає відповідні накази.

З матеріалів провадження вбачається, що Голова Полтавської обласної ради ОСОБА_11 не видавав розпорядження щодо видачі відповідного наказу про поновлення ОСОБА_7 з 23.05.2015 року на роботі на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.09.2015 року.

Рішенням № 49 від 29.01.2016 року третьої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради на підставі рішення суду від 17.09.2015 року вирішено поновити ОСОБА_7 на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22.05.2015 року. Цим же рішенням ОСОБА_7 звільнено з посади головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи 22.05.2015 року на підстав пункту 2 ст.36 КЗпП України у зв`язку з закінченням терміну трудового контракту.

Рішення обласної ради в частині поновлення ОСОБА_7 на посаді не було виконано, фактично вона не була допущена до роботи, що послугувало підставою для звернення ОСОБА_7 в лютому 2016 року з позовом про визнання рішення незаконним та поновлення на посаді.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03.06.2016 року, зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29.11.2016 року, задоволено позов ОСОБА_7 до Полтавської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації в частині поновлення ОСОБА_7 на посаді з 22.05.2015 року. В задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним п.1 Рішення Полтавської обласної ради № 49 від 29.01.2016 року відмовлено.

Рішенням № 309 від 23.12.2016 року пленарного засідання дванадцятої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради «Про головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» визнано продовженим дію трудового контракту з ОСОБА_7 , головним лікарем Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22.05.2016 р. строком до 26.12.2016 року.

Проте, як вбачається з наданих апеляційному суду копій рішень Полтавського районного суду Полтавської області від 19.07.2017 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 02.06.2017 року рішення пленарного засідання дванадцятої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 23.12.2016 року № 309 «Про головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» визнане незаконним і скасоване. ОСОБА_7 поновлено на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 27.12.2016 року.

З урахуванням вище наведеного, слідчий дійшов висновку, що рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.09.2015 року в частині поновлення ОСОБА_7 на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ виконане. Відтак, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

При цьому, під час апеляційного перегляду, слідчий ОСОБА_9 не заперечував, що закриваючи кримінальне провадження він не встановив чи видано Департаментом управління охорони здоров`я відповідний наказ про поновлення ОСОБА_7 на посаді.

Тобто, слідчий передчасно дійшов висновку щодо виконання службовими особами судового рішення суду про поновлення ОСОБА_7 на посаді, як підстави для закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, перевіряючи законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження також залишив поза своєю увагою вище зазначені обставини. З урахуванням вище викладеного, рішення слідчого судді не можна вважати законним та обґрунтованим.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Оскільки в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та недостатньо необґрунтованим апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Доводи апелянта щодо бездіяльності слідчого щодо невнесення до ЄРДР її заяв про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 172,364 КК України в цьому апеляційному провадженні не розглядаються, оскільки законодавцем визначений інший порядок такого оскарження.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 407,412,415,422 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.05.2017 року.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 та скасувати постанову старшого слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 від 16.05.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003566.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту

проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4