Справа № 640/7485/17
н/п 1-кс/640/3901/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
представника власника майна ОСОБА_5 ,
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Власник майна та його представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на неповноважність органу, яким подане клопотання, порушення, допущені при обшуку, вилучення телефонів та особистого майна поза ухвали слідчого судді про обшук, відсутність доказів приналежності майна ОСОБА_4 , приналежність автомобілю «Мерседес», з якого вилучений планшет, іншій особі.
Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, міркування власника майна та його представника, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить такого:
17.05.2017р. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 від 16.05.2017р. проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_4 у житловому будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлене та вилучене перелічене вище майно, яке слідчий просить арештувати (а.с.21-26).
Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання арешту майна в порядку п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя має враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довела необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки майно, вилучене 17.05.2017р., належне ОСОБА_4 , є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VІІІ від 21.12.2016р., яким включено «Розділ XVIII-2. Податкова міліція» Податкового кодексу України, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року, крім пункту 133 розділу I (щодо виключення розділу XVIII-2) - з дня набрання чинності законом, який визначає правові основи організації та діяльності центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та інших осіб, з якими цей орган взаємодіє. Тобто у Законі є пряме посилання на відстрочку набуття ним законної сили в частині виключення Розділу XVIII-2 «Податкова міліція», а відсутність вказівки на пункт 134 є очевидною технічною помилкою.
Заперечення в частині приналежності вилученого за місцем поживання ОСОБА_4 майна іншим особам також відповідними доказами не підтверджена і жодним чином факту використання цього майна гр. ОСОБА_4 , - не виключає.
З урахуванням викладеного наведені представником власника заперечення, вищенаведених висновків не спростовують.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -
Зберігання арештованого майна, здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1