Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

13 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
та обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу підготовчого судового засідання Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Деснянський районний суд м. Києва повернув прокурору м. Києва обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України, ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 зазначені місця проживання потерпілих ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ), за якими зазначені особи відповідно до поштових повідомлень не проживають, крім того прокурором не була забезпечена їх явка в судове засідання у зв`язку з чим суд позбавлений можливості належним чином повідомити потерпілих про судове засідання, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду та винесення в подальшому законного та обґрунтованого судового рішення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000047 від 27.01.2015 та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої скарги прокурор посилається на те що, зазначена ухвала є незаконною, оскільки під час засідання суд повідомив про неявку потерпілих, але не надав дані про вжиття належних заходів щодо їх повідомлення про судовий розгляд, безпідставно зазначивши, що у вказаних адресах вони не проживають, крім того, потерпілі були викликані до суду на 10 годину 27.12.2016, хоча судове засідання було призначене і відбулося о 14 годині.

Також у свій апеляційній скарзі прокурор зазначає про те, що колегія суддів не звернула увагу на той факт, що обвинувальний акт вже понад рік перебував у суді фактично без розгляду і за цей час потерпілі могли змінити місце свого мешкання. Крім того, вказав, що суд, приймаючи таке рішення, не врахував, що прокурор після повернення обвинувального акту, позбавлений можливості проводити будь-які процесуальні дії у тому числі і встановлення місцезнаходження осіб.

На думку прокурора, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд проігнорував також ухвалу Апеляційного суду м. Києва, про повернення обвинувального акту на новий розгляд, в якій зазначено про необхідність призначення вказаного кримінального провадження до розгляду по суті, а також порушив право на захист обвинуваченого ОСОБА_10 , провівши підготовче засідання без адвоката ОСОБА_14 , навіть не поставивши на обговорення питання про можливість проведення судового засідання у її відсутність.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні вказаної скарги, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року - залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинувачених та їх захисників, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, лише у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими відомостями, в обвинувальному акті мають бути зазначені анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000047 від 26.01.2015 року щодо ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , який було направлено до Деснянського районного суду м. Києва 01 жовтня 2015 року, зазначений документ містить в собі всі необхідні відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, у тому числі відповідні анкетні відомості щодо потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_11 , які передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
Посилання в ухвалі суду на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зазначені місця проживання потерпілих ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ), за якими зазначені особи, відповідно до поштових повідомлень, не проживають, не може служити беззаперечною підставою для висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, з огляду на таке.
По-перше, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які офіційно підтверджені дані про те, що вказані вище потерпілі не проживали та не проживають на даний час за вказаними в обвинувальному акті адресами.
Що ж стосується повернення судових повісток, які направлялись потерпілим за вказаними адресами, з відмітками поштових відділень "за закінченням встановленого строку зберігання", то ця обставина не може служити підтвердженням того, що зазначені особи там не проживають.
Крім того, в зазначеному обвинувальному акті, поряд з місцем проживання потерпілого ОСОБА_11 в місті Києві, зазначене місце реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_4 , разом з тим, повідомлення про його виклик на підготовче судове засідання направлялися судом лише за місцем його проживання, яке він, так само як і інші потерпілі, могли змінити, як під час досудового розслідування, так і після направлення обвинувального акту до суду.
По-друге, крім місця проживання, в обвинувальному акті зазначені номери мобільних телефонів всіх чотирьох потерпілих, у зв`язку з чим, суд першої інстанції мав можливість здійснити їх виклик на підготовче судове засідання по телефону або вручити повістки іншим шляхом, як це передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, однак суд першої інстанції використав таку можливість лише один раз у серпні 2016 року, шляхом направлення SMS - повідомлень, що підтверджується відповідними довідками (т. 4, а.с. 16-19).

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає непереконливим висновок суду першої інстанції про те, що він позбавлений можливості належним чином повідомити потерпілих про судове засідання, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду та винесення в подальшому законного та обґрунтованого судового рішення, оскільки, відповідно до вимог, передбачених ст. 325 КПК України, питання про можливість з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, за відсутності потерпілого чи потерпілих, може бути вірішене лише під час судового розгляду, так само як і питання щодо накладення грошового стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.
З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції не мав достатніх підстав для повернення обвинувального акту прокурору, через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу підготовчого судового засідання Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повернуто прокурору, необхідно скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000047 за обвинуваченням: ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України; ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України; ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, повернуто прокурору міста Києва скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/780/2017

Категорія: ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.309 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_19

Доповідач - суддя ОСОБА_1