Провадження №1-кп/523/43/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0000030 від 2.04.2014р. за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород - Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого:
Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України, -

Встановив:
На початку березня 2014 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_10 за попередньою змовою через телекомунікаційні мережі та засоби електронного зв`язку з невстановленими особами на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи у м. Одесі, погодився на пропозицію громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_13 щодо незаконного його переправлення через державний кордон України в одну із країн Європейського Союзу - Польщу за грошову винагороду за відсутності відповідних документів, які надають право на перетинання державного кордону у встановленому законом порядку. 15.03.2014р. ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_13 2 тис. доларів США за організацію незаконного переправлення, та в подальшому у період часу з 21.03.2014р. по 24.03.2014р., знаходячись за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , розробив детальний план безперешкодного незаконного перетинання Бейдун Халедом державного кордону України. З метою остаточної реалізації плану ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_13 ще 1500 тис. доларів США, після чого 24.03.2014р. особисто на належному йому транспортному засобі доставив його з м. Одеси до Мостиського району Львівської області, який межує з р.Польща, та з 24.03.2014р. по 28.03.2014р. за допомогою програми «Google» виготовив географічну карту з чітким позначенням маршруту руху через державний кордон України, спеціальний одяг, сім-карту польського мобільного оператору, бінокль, також вказавши орієнтир на території Польщі для руху у нічний час, здійснивши детальний інструктаж ОСОБА_13 стосовно порядку незаконного перетину кордону України.
28.03.2014р. о 22.25 годині ОСОБА_14 , слідуючи за вказаним планом ОСОБА_9 , був затриманий групою реагування ВПС «Шегині» ДПС України на відстані 10 метрі від лінії державного кордону в районі 507 прикордонного покажчика.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, та пояснив, що ніякої організації щодо незаконного перетинання громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_13 через державний кордон України не здійснював та не переправляв, він тільки на своєму автомобілі привіз його з м. Одеси у Львівську область до лінії кордону, отримавши грошові кошти в якості перевізника таксиста у розмірі 2 тис. доларів США, іншу суму передав потягом у Польщу, більш ніяких незаконних дій не вчиняв, наполягаючи, що під погрозами осіб арабської національності був вимушений відвезти нелегала до державного кордону, не розуміючи всієї складності ситуації, про наслідки йому було не відомо, дізнався про дійсні наміри тільки в кінці. Стверджує, що ОСОБА_14 самостійно зв`язувався з представниками арабської громади на території Польщі, знайомився з маршрутом за допомогою його ноутбуку, оскільки не міг відкрити необхідні файли за допомогою ОСОБА_15 , ніякої географічної карти йому не надавав. Бінокль, сім-карточку мобільного оператору Польщі ОСОБА_13 передали автобусом у ОСОБА_16 , при цьому не заперечуючи, що саме він розмовляв з водієм, забрав речі та передав ОСОБА_13 , отримав від нього грошові кошти. Запевняє, що його опорочили, навпаки зі своєї сторони він намагався припинити незаконні дії ОСОБА_13 , пропонував йому перетнути корон у законному порядку, але останній не погодився, тупо здався прикордонникам. Визнання вини під час досудового розслідування пояснив тим, що на нього здійснювався тиск.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 суд вважає, що його винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показами свідка, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що зі ОСОБА_9 його познайомили партнери обвинуваченого з метою, щоб він переправив його через державний кордон України, сказали, що він цим займається, дали його номер мобільного телефону. Оскільки на той момент він не мав можливості законним шляхом виїхати з країни, звернувся до ОСОБА_9 , який при зустрічі повідомив, що перевозив арабів, на кордоні є офіцер, який відкриє шлях, за що отримує свої проценти, все проходить офіційно. ОСОБА_9 за свої послуги просив 4 тис. доларів США, які безпосередньо отримав в машині. Через деякий час вони разом приїхали до Львова, три тижні чогось чекали, в останню мить все змінилося, йому сказали, що він самостійно буде перетинати кордон. Не маючи змоги щось змінити, він у вечірній час за вказівками ОСОБА_9 намагався перетнути українсько-польський кордон, але був затриманий прикордонною службою. Також пояснюючи, що ОСОБА_9 ніхто не погрожував, не примушував, чоловіки на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 це знайомі обвинуваченого. Стверджує, що саме ОСОБА_9 показував йому географічну карту руху, використовуючи його планшет, роз`яснюючи техніку переходу кордону, також передав речі, бінокль, сім-карту мобільного зв`язку, які автобусом передали з Польщі знайомі обвинуваченого.
- Повідомленням №5/987 про виявлення кримінального правопорушення, направленого на адресу УСБ у Львівській області, за змістом якого 28.03.2014р. о 22.25 годині групою реагування прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на напрямку 507 прикордонного знаку Мостиського району Львівської області на відстані 10 метрів від державного кордону України був затриманий громадяни Сирії ОСОБА_14 , який був доставлений у місцевість та інструктований особою на ім`я ОСОБА_17 щодо запланованого незаконного перетинання кордону в обхід пункту пропуску, про що був складений відповідний протокол про адміністративне затримання від 28.03.2014р. за ст. 204-1ч.1 КУпАП.
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 4.04.20114р., в ході проведення якого у присутності понятих свідок ОСОБА_14 на фото №2 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , як чоловіка, який пообіцяв за грошову винагороду у розмірі 4 тис доларів США нелегально його переправити через українсько-польський кордон, особисто привіз до лінії кордону та безпосередньо давав вказівки щодо подальшого руху.

- Протоколом огляду місця події від 8.04.2014р. з фото таблицею.

- Протоколом огляду від 9.04.2014р. пластикової сім-карти польського оператору мобільного зв`язку «Orangе» та біноклю марки БПЦ 7х50 серійного номеру НОМЕР_1 , вилучених у ОСОБА_13 , з фото таблицею.

- Протоколом огляду від 8.04.2014р. закордонного паспорту ОСОБА_13 .

- Протоколом огляду від 8.04.2016р. мобільного телефону «Нокіа 1280», належного та вилученого у ОСОБА_13 , в якому міститься інформація про повідомлення від особи на ім`я ОСОБА_17 , контактні номери з фото таблицею.

- Довідкою за результати аналізу телефонних з`єднань між ОСОБА_18 та ОСОБА_9 з долученими роздруківками.

- Протоколом обшуку від 28.07.2014р.за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_9 добровільно видав ноутбук «Asus».

- Протоколом огляду ноутбука «Asus», де були виявлені файли з географічними картами Львівського району, графічних зображень маршруту руху з долученими роздруківками.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, відмовившись від допиту інших свідків, у зв`язку з чим суд, за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит інших свідків згідно реєстру матеріалів не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого, свідка ОСОБА_13 повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Разом з цим, вислухав пояснення учасників процесу, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_9 , що він не скоював злочин передбачений ст. 332 ч.3 КК України, не приймав участі в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, оскільки його пояснення суперечать детальним, чітким та послідовним поясненням свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні підтвердив, що саме обвинувачений давав йому поради щодо перетинання кордону, саме ОСОБА_9 постійно підтримував зв`язок з невстановленою особою, передавав йому бінокль, карту маршруту, сім-карту мобільного оператору Польщі, та отримав від нього грошову винагороду у сумі 4000 доларів США. В правдивості показів свідка у суду не виникає сумнівів.
Ствердження обвинуваченого ОСОБА_9 , який невміло плутався в поясненнях, постійно вигадуючи нові версії, змінюючи свої покази щодо мотивації злочину, суми отриманих коштів, спочатку кажучи, що отримав від ОСОБА_13 2 тис. доларів США, потім 3,5 тис. доларів США; осіб, з яким був у змові, вказуючи то на чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , потім ОСОБА_11 , ОСОБА_19 ; посилання на погрози зі сторони арабської громади є непереконливими та розцінюється судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності.
Спосіб вчинення кримінального правопорушення, визначення ділянки місцевості для перетинання кордону, вечірній час, наявність речових доказів, викладені в сукупності обставини спростовують аргументи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_9 до скоєння вищезазначеного інкримінованого йому кримінального правопорушення.
На думку суду, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене ст.332 ч.3 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів та його вина повністю доказана.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак був оголошений у розшук, спосіб його життя, те, що він є інвалідом третьої групи по загальному захворюванню, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 10ААВ №801680 від 30.05.2016р, позитивно характеризується за місцем мешкання, особисте відношення до скоєного діяння.
Обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та під час судового розгляду встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме бінокль марки БПЦ 7х50 серійного номеру 8302570, який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СВ УСБУ в Одеській області підлягає знищенню.

Речові докази - два аркуші паперу з рукописним записом тексту імен та номерів мобільних телефонів, вилучених 28.07.2014р. під час обшуку транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» державний номер НОМЕР_2 , які долучені до матеріалів кримінального провадження в якості доказів сторони обвинувачення зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження № 0000030 від 2.04.2014р.

Таким чином, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_9 суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину не визнав, особисте ставлення до скоєного, те, що він раніше до кримінальної не притягувався, стан його здоров`я, що він є інвалідом 3 групи по загальному захворюванню, що підтверджується копією довідки МСЕК, вважає, що за можливе застосувати до ОСОБА_9 ст.69 КК України, застосувавши більш м`яку міру покарання ніж передбачена санкцією статті 332 ч.3 КК України з застосуванням конфіскації майна, та з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
При цьому суд вважає за можливе відповідно до вимог п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» не назначати ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений був не працевлаштований, будь-які посади не займав, певною діяльністю не займався.
За змістом внесених змін до ст. 72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, суд приймає до уваги ту обставину, що під час судового провадження щодо ОСОБА_9 15.08.2016 року був обраний та в подальшому продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 15.01.2017р.
Водночас суд враховує ту обставину, як вбачається з протоколу затримання особи, ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 15.08.2016року року о 15:00 годині слідчим УСБУ в Одеській області, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне за наслідком судового розгляду зарахувати в строк відбування покарання засудженому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 15.08.2016р. до моменту постановлення вироку, тобто до 13.01.2017р., разом з цим запобіжний захід, обраний під час судового провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити не змінним.
При цьому наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., суд,-
Ухвалив:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України, призначив йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна.
На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 15.08.2016р. по 13.01.2017р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ України в Одеської області, обраний під час судового провадження щодо ОСОБА_9 залишити не змінним.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 15.08.2016 року (відповідно до протоколу затримання особи від 15.08.2016р.).

Речові докази - бінокль марки БПЦ 7х50 серійного номеру 8302570, який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СВ УСБУ в Одеській області знищити.
Речові докази - два аркуші паперу з рукописним записом тексту імен та номерів мобільних телефонів, долучених до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за № 523/14602/14-к.

Матеріали кримінального провадження №0000030 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2.04.2014 року зберігати у прокуратурі Одеської області.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
СУДДЯ: