Ухвала
іменем україни

25 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки передбачені пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.
За ч. 1 ст. 263 КК ОСОБА_4 визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься належного обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу. Зокрема, скаржник має вказати, які саме норми кримінального процесуального закону було порушено судами першої та апеляційної інстанцій та як саме ці порушення (на думку засудженого) вплинули на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень.
Крім того, засуджений, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить конкретної вимоги щодо оскаржуваних судових рішень, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК.
Також, до касаційної скарги не додано додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року залишити без руху.
Встановити засудженому п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3