АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1444/16 Справа № 205/8775/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
представників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою виконуючого обов`язки директора ТОВ «Євразтранс Україна» - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року про накладання арешту на майно, -
встановила:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 та накладено арешт на рухоме майно - залізничні вагони, які належать ТОВ «Євразтранс Україна», шляхом заборони їх відчуження, переміщення і розпорядження.
Слідчий суддя, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів, оскільки останні можуть бути використані в якості запасних частин для інших вагонів та є предметом кримінального правопорушення, доказом факту чи обставин, що встановлюються. З метою запобігання ризику незаконного знищення, псування, розкомплектування вказаних вагонів, вважав за необхідне накласти арешт на вказане майно.
Із наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені особи ТОВ «Євразтранс Україна» протягом 2016 року, знаходячись за адресою вул. Маяковського, буд. 3 у м. Дніпро привласнили майно ТОВ «Дніпробізнесбуд», яке перебувало в їх віданні на підставі договору оренди залізничного рухомого складу, чим спричинило матеріальну шкоду заявникові у великому розмірі.
За даним фактом 23 серпня 2016 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000071 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 191 КК.
Заявник - директор ТОВ «Євразтранс Україна» не згоден з даним рішенням. В апеляції просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити прокурору у задоволенні клопотання про накладення арешту.

В обґрунтування своїх доводів вказує на необґрунтованість висновків суду, оскільки ним не враховано, що у підприємства ТОВ «Євразтранс Україна» відсутні господарські відносини з ТОВ «Дніпробізнесбуд». Не прийнято до уваги, що згідно відомостей Автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, вказаний залізничний транспорт належить на праві власності ПАТ «Кримський содовий завод». Вважає, що слідчим суддею не надано правової оцінки відсутності належних документів про підтвердження права власності на залізничні вагони, а саме за підприємством ТОВ «Дніпробізнесбуд».

Стверджує, що висновки слідства та суду щодо інкримінуємого злочину ґрунтуються на припущеннях. Звертає увагу на те, що прокурором не надано підтверджуючих документів, що залізничні вагони є речовими доказами.

Вказує, що жодній особі про підозру не пред`явлено та в межах кримінального провадження цивільного позову не заявлено.

Звертає увагу, що слідчим суддею не зазначено підстав та мети для застосування даного заходу забезпечення, а також не дотримано принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності, оскільки у зв`язку з застосуванням даного заходу забезпечення зупинена господарська діяльність підприємства.

Прокурор в судове засідання не прибув. Про пловажність причини неявки не повідомів, тому з урахуванням думки учасників, колегія вважає за можливе згідно зі ст. 405 КПК розглянути апеляцію за його відсутністю.

Під час апеляційного розгляду представники ТОВ «Євразтранс Україна» підтримали доводи апеляції та просили відмовити прокурору в задоволенні клопотання про накладання арешту.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Заслухав суддю-доповідача, думки учасників засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000071 від 23 серпня 2016 року за попередньою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 191 КК.

24 листопада 2016 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 з метою встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, а саме залізничні вагони.

Розглянувши зазначене клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та забезпечення ризику псування, знищення, розкомплектування накладення арешту на залізничні вагони є необхідним.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ПАТ «Кримський содовий завод» відповідно до договору оренди залізничного рухомого складу №40004559 від 21 квітня 2013 року передало ТОВ «Євразтранс Україна» у часове платне користування залізничні вагони думпкари у кількості 13 одиниць.

Згідно з п. п. 9.1; 9.4 цього договору строк його дії спливає 31 грудня 2015 року за взаємною згодою сторін договір може бути пролонгований на тих же умовах.

Відповідно до акту прийому передачі від 21 квітня 2013 року орендодавець в особі ПАТ «Кримський содовий завод» передало орендарю в особі ТОВ «Євразтранс Україна» залізничні вагони думпкари в кількості 13 одиниць.

З наведеного вбачається, що вказане підприємство на достатній правовій підставі договору оренди, володіло вказаним рухомим майном.

Наданими матеріалами підтверджено, що 20 грудня 2012 року між ТОВ «Дніпробізнесбуд» та ПАТ «Кримський содовий завод» укладено договір №20/12 ФД про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 5 млн грн. Того ж дня на забезпечення виконання зобов`язання між сторонами укладений договір застави відповідно до якого заставодержатель приймає в порядку та за умов, визначених у договорі, рухоме майно, що належить заставодавцю на праві власності, за переліком наведеним у додатку №1 до даного договору.

У зв`язку з невиконанням позичальником ПАТ «Кримський содовий завод» зобов`язань за вказаним договором та у відповідності з положенням договору застави рухомого майна ПАТ «Кримський содовий завод», передало ТОВ «Дніпробізнесбуд» предмет застави, що складається з 13 вагонів думпкарів, про що свідчить акт передачі предмета застави від 28 січня 2014 р.

З огляду на вказані факти підприємство ПАТ «Кримський содовий завод», будучи орендодавцем належним чином не повідомила орендаря - ТОВ «Євразтранс Україна» про зміну власника майна, дія договору оренди з яким спливла 31 грудня 2015 року.

В представлених матеріалах не міститься відомостей про реєстрацію права власності на залізничний транспорт за підприємством ТОВ «Дніпробізнесбуд», про що свідчать і дані з Автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів. Також не міститься вимоги претензії щодо повернення вказаного майна.

Вказані дані свідчать про те, що органом слідства та судом не перевірено, чи зареєстровано в установленому законом порядку право власності за підприємством заявником ТОВ «Дніпробізнесбуд» та чи надано останнім правоустановчі документи на майно, чи здійснювались будьякі дії (направлення претензій, вимог) щодо можливого повернення майна. Відсутні і відомості щодо офіційного повідомлення ТОВ «Євразтранс Україна» щодо зміни власника майна. У зв`язку з чим, доводи апеляції колегія вважає слушними.

Звертається увага на те, що відповідно до ст. 191 КК, привласнення це незаконне безоплатне утримання майна, ввіреного винному або майна, яке перебуває в його віданні на законній підставі. Утримання як спосіб привласнення полягає у невиконанні вимог повернути майно у певний строк і встановленні ним володіння як власним.

З огляду на вимоги вказаної норми закону та представлені матеріали, в яких не міститься вимоги та претензії, щодо невиконання ТОВ «Євразтранс Україна» законних вимог власника про повернення майна, у зв`язку з чим висновки суду та органу слідства щодо обґрунтованості підозри, колегія вважає передчасними.

Тому підтвердженням являється і позиція представників ТОВ «Євразтранс Україна» в засіданні суду апеляційної інстанції про те, що повідомила, що до підприємства не надходили офіційні вимоги про повернення майна та офіційних даних про зміну власника. У зв`язку з чим, при встановленні вказаних обставин та підтвердження права власності за ТОВ «Дніпробізнесбуд» підприємство вважає за необхідне повернути вказані вагони.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведуть, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався. Останнім не представлено даних щодо невиконання ТОВ «Євразтранс Україна» вимог зареєстрованого у встановленому порядку власника щодо повернення майна, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Колегією прийнято до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, про те, що для накладення арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що слідчий в клопотанні, а також слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності з завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Як зауважив ЕСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), а також у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.)

Між тим, слідчий в провадженні якого перебуває справа, а також слідчий суддя, задовольняючи зазначене клопотання, не звернули увагу, що на день розгляду справи в суді першої інстанції, жодній особі у даному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, розмір завданих кримінальними правопорушеннями збитків належним чином не визначено та цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Відповідно до вимог п. п. 1, 4 ч. 5 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановлює ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, яке підлягає арешту, заборону розпоряджатися або користуватися майном та вказівку на таке майно.

Вказаних вимог закону слідчим суддею не дотримано.

Так, останнім в резолютивній частині ухвали не наведено переліку майна, яке підлягає арешту з повними даними, назвою, моделлю, марки залізничних вагонів, встановлюючи заборону та розпорядження не встановлено чіткої вказівки на таке майно.

З огляду на допущені порушення процесуального закону, оскаржувану ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою, вмотивованою, тобто такою, що відповідає вимогам ст. 370 КПК.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, формальність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що представлено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170 -173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Євразтранс Україна» - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року, якою задоволено прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 та накладено арешт на рухоме майно, а саме залізничні вагони, які належать ТОВ «Євразтранс Україна», шляхом заборони їх відчуження, переміщення і розпорядження - скасувати.
Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою в задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 про накладення арешту на рухоме майно, а саме залізничні вагони, які належать ТОВ «Євразтранс Україна» - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4