Вирок

Іменем України

Справа № 712/14502/16-к

Провадження 1кп/712/153/17

03 січня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкас кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. в с. Новодмитрівка, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , українець, громадянин України , раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.407КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем війкової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», призваним на військову службу під час мобілізації, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16,49,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551 -XIV від 24.03.1999, 23.04.2014 після проходження лікування не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_3 та направився до свого місця проживання у м. Черкаси, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, де у періоди з
23.04.2014 по 24.04.2014, з 09.05.2014 по 23.05.2016 та з 11.06.2016 по
06.12.2016 постійно перебував за межами військової частини у АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 07.12.2016, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
23.12.2016 року між прокурором, якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Як вбачається з даної угоди - прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.3ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням строком на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні прокурор вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та також просив угоду про винуватість затвердити.

При цьому обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі пред`явленої підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3ст.407КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені в ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Підстав для відмови у затвердженні угоди в суду відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про винуватість між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міри покарання.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3ст.407КК України , як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 407 КК України (в редакції Закону від 19.04.2014).
На підставі вище викладеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченою відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

У кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.12.2016 року між прокурором та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.407КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.407КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання: у вигляді 2років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 ( одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації( кримінально-виконавчої інспекції) ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації ( кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1