Справа №487/2041/17 12.05.2017

Провадження № 11-сс/784/225/17 Категорія: ст. 309 КПК
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої-судді ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві судове кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника скаржниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2017 року в частині розгляду скарги про відмову у задоволенні скарги представника скаржниці на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 10 березня 2017 року , -
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 представник скаржниці адвокат ОСОБА_9
скаржниця ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги представника скаржниці ОСОБА_6 ОСОБА_7 на постанову слідчого Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про відмову у визнанні потерпілим від 26 січня 2017 року та постанову про закриття кримінального провадження від 10 березня 2017 року
В апеляційній скарзі представник скаржниці ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити її скаргу і скасувати постанову ст. слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 10 березня 2017 року про закриття кримінального провадження.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Представник вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, невмотивованою, прийнятою судом в наслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону
Зазначає, що мотивувальна частина постанови слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає наведеним вимогам ст. 110 КПК України;
що слідчим не допитано доньку ОСОБА_11 - ОСОБА_6 , керівників та працівників Миколаївського річкового порту; не перевірено чи дійсно ОСОБА_11 мав серцево-судинні хвороби; хто, чому та за яких обставин незадовго до смерті наніс ОСОБА_11 тілесні ушкодження; не встановлено чи перебував у офіційних трудових відносинах загиблий ОСОБА_6 із Миколаївським морським портом; не встановлено, що взагалі робив у цей вечір ОСОБА_11 на території річкового порту, хто виявив його труп, та чому саме у такому вигляді виявлено труп (в шортах); не вчинено всіх інших заходів для встановлення істини у справі, зокрема не звертався до керівництва Миколаївського річкового порту з проханням надати відеозаписи із камер відео нагляду, які розташовані на території Миколаївського річкового порту.
що слідчий встановивши, що ОСОБА_11 було завдано легких тілесних ушкоджень перед його смертю, то слідчий повинен був провести слідчий дії для встановлення обставин, за яких ці тілесні ушкодження були нанесені та ким саме;
що слідчим не визнано ОСОБА_6 потерпілою особою в даному кримінальному проваджені;
що оскаржувана постанова не вмотивована, оскільки не перевірені обставини вчинення злочину, не надано оцінки обставинам, які викладені в скарзі;
Окремо зазначає, що категорично не погоджуються, що у постанові про закриття кримінального провадження та у висновку експерта № 2320 вказано, що на верхній повіці правого ока мається слабко виражений вогнищевий синець червоно-синюшного кольору, овальної форми, з відносно чіткими межами, розміром 1,5 на 2,0 см, який міг утворитися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до настання смерті ОСОБА_12 і синець є незначним та відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Проте особисто ОСОБА_6 бачила труп батька та помітила величезну гематому на голові у батька, яку ніяк не можна охарактеризувати, як незначний синець. У підтвердження наявності на тілі ОСОБА_6 значних гематом, як мінімум середнього ступеня тяжкості, ОСОБА_6 сфотографувала гематому та має відповідні фото.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
При прийнятті рішення слідчий посилався на те, що в ході огляду трупа за участі судово-медичного експерта МОБ СМЕ, зовнішніх ознак насильницької смерті не було виявлено. Для встановлення причини смерті труп ОСОБА_11 було направлено до МОБ СМЕ.
До матеріалів кримінального провадження долучено лікарське свідоцтво про смерть № 2320 від 16 серпня 2016 року, видане в МОБ СМЕ, згідно якого причиною смерті ОСОБА_11 являється : гостра серцево-судинна недостатність. Ішемічна хвороба серця.
Згідно висновку СМЕ № 2320 смерть ОСОБА_11 настала внаслідок наявного захворювання ішемічної хвороби серця, яке ускладнилось гострою серцево-судинною недостатністю, що підтверджується збільшенням серця в массі та розмірах, коронаросклерозом, атеросклерозом аорти гіпертрофією міокарда, постінфарктним кардіосклерозом, повнокров`ям внутрішніх органів, вираженним набряканням легенів та мозку, підтвердженого даними судово-гістологічного дослідження.
При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці (слабо виражений вогнищевий синецб червоно-синюшного кольору, овальної форми, з відносно чіткими межами, розміром 1,5х2,0 см.) який міг утворитися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею незадовго до настання смерті за ступенем тяжкості відноситься до пошкоджень легкого ступеню та причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не перебуває.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи скаржниці ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги представника скаржниці ОСОБА_6 ОСОБА_7 ; доводи заперечення прокурора ОСОБА_8 проти апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався в повній мірі.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від № 2320 від 29 вересня 2016 року:
смерть ОСОБА_11 настала внаслідок наявного захворювання ішемічної хвороби серця, яке ускладнилось гострою серцево-судинною недостатністю, що підтверджується збільшенням серця в массі та розмірах, коронаросклерозом, атеросклерозом аорти гіпертрофією міокарда, постінфарктним кардіосклерозом, повнокров`ям внутрішніх органів, вираженним набряканням легенів та мозку, підтвердженого даними судово-гістологічного дослідження;
виявлені при судово-медичному дослідженні трупа тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці, який міг утворитися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею незадовго до настання смерті, за ступенем тяжкості відноситься до пошкоджень легкого ступеню та у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не перебуває.
І є вірним висновок слідчого судді про відмову у задоволенні скарги представника скаржниці ОСОБА_6 ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Також слідчий суддя вірно визнав безпідставними посилання представників скаржниці на неповноту даного кримінального провадження, оскільки виявлене у померлого ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді синця на верхній повіці правого ока у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не перебуває.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
З огляду на вищевказане є такими, що не ґрунтуються на законі, доводи апеляційної скарги про не проведення слідчим певних слідчих дій у даному кримінальному провадженні щодо з`ясування обставин отримання померлим ОСОБА_11 легкого тілесного ушкодження у вигляді синця на верхній повіці правого ока, оскільки зазначене не є предметом перевірки саме у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Незгода скаржниці та її представника оцінкою виявленого у померлого синця, як «слабо виражений вогнищевий» не спростовують висновків вище названої судово-медичної експертизи № 2320 від 29 вересня 2016 року щодо оцінки його, як легкого тілесного ушкодження.
Відповідальність за спричинення умисного легкого тілесного ушкодження передбачена ст. 125 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, до якого відноситься злочин, передбачений ст. 125 КК України, може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі зави потерпілого.
Апеляційним судом не встановлено порушень слідчим суддею норм матеріального або процесуального права при розгляді даної скарги та ухваленні оскаржуваного судового рішення.
З огляду на вищенаведене відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги представника скаржниці.
Керуючись ст. ст. 405, 407 ч. 3, 422, 424 ч. 4, 426, 532 ч. 4, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника скаржниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2017 року про відмову у задоволенні скарги представника скаржниці на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 10 березня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча

Судді