Єдиний унікальний номер № 201/2792/16-к
Номер провадження 1-кп/201/528/2016
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

21 грудня 2016 року м. Дніпро
вул. Паторжинського 18-а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 395, 185 ч. 2 КК України,
В судовому засіданні судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного терміну.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про зменшення ризиків, що враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, можливість ОСОБА_4 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані у суді та вчинити інші кримінальні правопорушення та просила продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Водночас, з наведених підстав, заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний зхід.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження відносно свого підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, у в свою чергу, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи свою позицію відсутністю наявності відповідних ризиків, на які посилався прокурор.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника у повному обсязі.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи питання доцільності продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останньому запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.
При цьому, суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_4 органом досудового розслідування інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком суду, а тому, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, що, з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, котрий, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.
Водночас, суд не може залишити поза увагою і той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 не має місця реєстрації, як і місця постійного проживання.
Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд виходить з таких обставин, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованих злочинів.
Наведені обставини свідчать на підтвердження вищезазначених ризиків, які враховуються судом при вирішенні питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Вирішуючи клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки стороною захисту не наведено переконливих підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , як і не надано доказів на підтвердження наявності у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зав`язків.
Отже, виходячи з положень ст. ст. 176, 178 КПК України, враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 18 лютого 2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, колегія суддів,
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою відмовити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2017 року.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, є 18 лютого 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1