Єдиний унікальний номер 722/306/17
Номер провадження 1-в/722/73/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції із державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)», справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннями про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеса від 10.07.2012 року.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання. Вважає, що він своєю поведінкою та ставленням до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Представник ДУ «СВК (№67)» та прокурор у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки на даний час згідно оцінки ступеня виправлення він не став на шлях виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення вважали передчасним.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.07.2011 року за ст. 263 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі; відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеса від 10.07.2012 року за ст. ст. 121 ч.2, 70 ч. 4 КК України на 9 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі відраховується з моменту його затримання - 28.06.2011 року.
Відповідно кінець строку відбування покарання у виді позбавлення волі 16.05.2019 року.
Таким чином, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину. На час розгляду справи відбув більше двох третин строку призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно поданої характеристики, затвердженої 21.03.2017 року начальником ДУ «СВК (№67)», довідок про стягнення та заохочення, а також про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів судом встановлено наступне.
Засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 28.06.2011 року.
Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в ДУ «Сокирянська випрана колонія (№67)» з 06.10.2012 року.
В періоди з листопада 2012 року і до березня 2013 року, з травня до вересня 2014 року, з жовтня 2014 року і до квітня 2015 року, з травня до серпня 2015 року та з лютого по грудень 2016 року був працевлаштований на різних виробничих дільницях підприємства установи. До виконання змінних завдань відносився не стабільно і в повному обсязі виконував не завжди. Весь інший період часу знаходження в установі до оплачуваних робіт не залучався у зв`язку з небажанням працювати.
За час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання в чотирьох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені лише в січні 2017 року. Заохочень не має.
Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче.
Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, належних висновків для себе не робить.
За період відбування покарання здобув спеціальність «Верстатник деревообробних верстатів» закінчивши навчальний центр при установі.
Здобуває повну загальну середню освіту шляхом навчання в загальноосвітньому навчальному закладі при колонії.
Не виявляє бажання приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу.
Згідно вироку суду у скоєному злочині вину не визнав.
Відповідно до атестаційних листів та протоколів засідань атестаційної комісії протягом відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення. Ступінь оцінки його виправлення визначений станом на 16.01.2017 року, як такий, що не став на шлях виправлення.
Згідно довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» засуджений ОСОБА_5 08.10.2012 року був комісійно оглянутий лікарями медичної установи. Діагноз: Працездатний. В теперішній час стан здоров`я засудженого задовільний.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалазації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого щодо можливості умовно-дострокового його звільнення є необгрунтованими, оскільки його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить відсутність бажання працювати та брати участь у програмах диференційованого виховного впливу, посереднє реагування на заходи виховного впливу, а також неохоче виконання ним робіт з благоустрою та самообслуговування. При цьому, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ «СВК (№67)», не відповідає ступеню виправлення, та не свідчить про унеможливлення у подальшому вчинення ним умисних злочинів.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .