АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/981/16-к Номер провадження 11-кп/786/494/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2ст. 185 КК- С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000372 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єгорівка, Семенівського району Полтавської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня, раніше судимого:

- 20.02.1990 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч. 1, 17, 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 КК УССР засуджений до 3 років позбавлення волі та відповідно ст. 46-1 КК УССР відстрочено виконання покарання на 1 рік звільнивши з залу суду.

- 14.09.1990 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 85 ч. 3, 215-3 ч. 2, 42 КК УССР до 1 року 6 місяців позбавлення волі та відповідно ст. 43 КК приєднати невідбутий строк по вироку Семенівського районного суду від 20.02.1990 за ст. 140 ч.1 - 3 роки позбавлення волі з використанням ст. 46-1 КК УССР відстрочено виконання покарання на 1 рік та всього 3 роки 6 місяців. Звільнений по відбуттю строку покарання 09.12.1993.

- 06.06.1994 Миргородським міським судом за ст. 81 ч. 3, 206 ч. 2, 222 ч. 3, 86 ч. 2, 208, 42 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнився 24.01.2001 по відбуттю строку покарання.

- 30.07.2001 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 213 ч. 3 КК України до 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафом 300 грн. Звільнився 29.10.2001 по відбуттю строку покарання.

- 26.06.2002 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, 186 ч. 3, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.05.2004 по постанові Крюківського районного суду умовно-достроково на 10 місяців 16 днів.

- 01.06.2005 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднати 3 місяці по вироку Семенівського районного суду від 26.06.2002 по ст. 186 ч. 3, 185 ч. 3, 70 КК - до 4 років 6 місяців позбавлення волі та відповідно до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 11.03.2006 по відбуттю строку покарання.

- 19.10.2006 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі.

- 29.10.2007 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Семенівського районного суду від 19.10.2006 по ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі - відповідно 5 років позбавлення волі. Звільнився 25.02.2010 по постанові Комсомольського міського суду Полтавської області умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 28 днів.

- 12.10.2010 Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 152 ч. 1, 186 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднати 6 місяців позбавлення волі по вироку Семенівського районного суду від 29.10.2007 по ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України - до 5 років позбавлення волі та відповідно рахувати засудженим до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 15.05.2015 по постанові Крюківського районного суду м. Кременчук умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 5 днів,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання :

-за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 185 КК України - 1 рік 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12.10.2010 року у виді 1 року 5 місяців 5 днів, від відбування якого він був умовно-достроково звільнений постановою Крюківського районного суду м. Кремекнчук Полтавської області, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бакумівка Семенівського району Полтавськоїобласті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, маючого неповну середню освіту, непрацюючого, раніше судимого:

- 06.11.1988 Семенівським районним судом за ст. ст. 229-1 ч. 2, 44 КК України до 2-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, з застосуванням ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік 6 місяців, штраф 170 грн.;

- 21.05.2003 Семенівським районним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

- 09.02.2004 Хорольським районним судом за ст. ст. 190 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3-х років позбавлення волі, за ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Семенівського районного суду від 21.05.2003 за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі, ст. 96 КК України - лікування від алкоголізму, остаточно визнано засудженим до 4-х років позбавлення волі;

- 24.03.2010 Семенівським районним судом за ст.185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

- 17.11.2010 Семенівським районним судом за ст. ст. 122 ч. 1, 185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Семенівського районного суду від 24.03.2010 року за ст. 185 ч. 2 КК України - 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання був звільнений з іспитовим строком 1 рік, остаточно вважається засудженим до 4-х років 6 місяців позбавлення волі. 04.03.2015 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 16.11.2015 Семенівським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до арешту строком 3 місяці. Звільнений 24.03.2016 по відбуттю строку покарання,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 місяців арешту.

Вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду пом`якшити призначене покарання поситлаючись на те, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, потерпілим матеріальна шкода відшкодована та вони до нього ніяких претензій не мають, за місцем проживання характеризується задовільно, з 2015 року по 2016 рік приймав участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областях, а тому просить пом якшити призщначене покарання та зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, а саме з 08.02.2017 року до вступу вироку в законну силу.

З клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що він вирок суду не оскаржує, а тільки висловив прохання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_7 маючи незняту та непогашену судимість, 29 вересня 2016 року близько 01:00 год. прибув до господарства ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись на території подвір`я, шляхом вільного доступу, повторно, таємно його викрав велосипед ARDIS «Славутич», чоловічого типу, синього та срібного кольорів, вартістю 2018 грн. (згідно висновок експерта з оцінки майна від 24.10.2016), який належить господарці ОСОБА_10 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду (збитки) у сумі 2018 грн.

Також ОСОБА_7 02 жовтня 2016 року близько 04:30 год., зайшовши на територію господарства ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки перекинув чоловічий велосипед багрового кольору марки «Аіст» вартістю 1374 грн. (висновок експерта від 18.10.2016) та велосипед жіночого типу червоного кольору марки «Люкс» вартістю 1557 грн. (висновок експерта від 18.10.2016) через паркан з метою заволодіння даними велосипедами, але з причин, що не залежали від його волі, не зміг довести даний злочин до кінця та розпорядитися вказаними велосипедами на власний розсуд, так як був затриманий власником велосипедів ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_7 , 09 жовтня 2016 року близько 23:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз господарство ОСОБА_12 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , переліз через огорожу на територію господарства ОСОБА_12 , звідки шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Україна» чоловічого типу синього кольору, який стояв біля житлового будинку, вартістю 873 грн. (висновок експерта від 18.10.2016), чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 873 (вісімсот сімдесят три ) грн.

Крім того, 18 листопада 2016 року близько 13:00 год., ОСОБА_7 зайшовши до господарства ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав, січкарню (подрібнювач), а саме: перевернув її на металеві круги, викотив із двору через хвіртку та докотив її до кущів неподалік залізничної колії, де і залишив, після чого в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду (збитки) на суму 380 грн. (висновок товарознавчої експертизи від 23.11.2016).

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із ОСОБА_9 на таємне викрадення чужого майна, який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, у середині жовтня 2016 року (більш точної дати слідством не встановлено) близько 03:00 год., перебуваючи у будинку ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 , де розпивали спиртні напої з останнім, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що господар спав, повторно, таємно викрали запакований поліетиленовий мішок білого кольору із цукром вагою 50 кг, вартістю 13 грн. 80 коп. за 1 кг, чим спричинили ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 690 грн.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив помякшити призщначене покарання, думку прокурора про законність та обгрунтованість вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Кваліфікація дій обвинувачених сторонами та потерпілим не оспорюється.

Згідно положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду Українивід 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання " досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Мета покарання - це виправлення та перевиховання особи, яка скоїла злочин та попередження вчинення нею нових злочинів та не повинно бути карою та розправою за скоєння злочину.

Відповідно до ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі та інших передбачених цим законом покарань, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неоднаразово судимий, вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, неодружений, непрацюючий, по місцю проживання характеризується посередньо, примусового лікування не потребує, приймав участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, суд також врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецедив злочинів, та призначив мінімальне покарання у виді позбавлення волі за сукупністю вироків в порядку ст. 71 КК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що підстави для звільнення ОСОБА_7 від покарання на підставі ст. 75 КК України чи застосування ст. 69 КК України, відсутні.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ було внесено зміни до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Вирішуючи заяви обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо зарахування їм в строк відбування покарання, терміну попереднього ув`язнення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 термін їх перебування під вартою, з часу взяття їх під варту, а саме з 08 лютого 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання термін перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під вартою з 08 лютого 2017 року по 17 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .