У Х В А Л А
30.03.2017 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайоннго суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю : прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Червоноград Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Сокальського районного суду Львівської області від 25.12.2012 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст.70, ч.4 ст.70 КК України на два роки сім місяців позбавлення волі,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.187 КК України,
УСТАНОВИВ :
Слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням у встановленому порядку з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 29.03.2017 року звернувся до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що близько 20 години 45 хвилин 26.03.2017 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи в м.Жмеринка поруч із Будинком Науки та Техніки, що по вул. Б.Хмельницького, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, застосували до ОСОБА_7 насильство, що виразилось у нанесенні останньому чисельних ударів кулаками та ногами в області тулуба та голови, у зв`язку з чим останній був госпіталізований до Жмеринської ЦРЛ, при цьому заволоділи його майном, а саме: наплічною сумкою, всередині якої знаходились гроші в сумі 1100 грн. та мобільний телефон марки "Нокіа С-5" ІМЕІ: НОМЕР_1 , а також наплічною сумкою та мобільним телефоном марки "Нокіа" RM-1011 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , належних ОСОБА_8 .. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном зникли, чим завдали потерпілим матеріальної шкоди на загальну суму близько 3000 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за кваліфікуючою ознакою його вчинення за попередньою змовою групою осіб.
По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за №0000204 від 27.03.2017 року.
О 21 годині 10 хвилин 27.03.2017 року ОСОБА_5 затриманий у відповідності до положень ст.208 КПК України, 28.03.2017 року йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Слідчий також повідомив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілого, поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом затримання підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження.
Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 вказав наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення, які доводяться тим, він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, не має постійного джерела доходів та постійного місця проживання, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, має непогашену та незняту судимість, за посиланням на що слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання, з вказаних у ньому обгрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив добровільність особистої згоди щодо розгляду даного клопотання за відсутності його захисника, а також особисто не заперечував проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визнавши також грунтовність підозри, про яку йому належно повідомлено в межах даного кримінального провадження. Вказав, що від відбування покарання, призначеного за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 25.12.2012 року його було умовно-достроково звільнено у 2014 році.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згодна на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000204, зокрема, витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.03.2017 року та від 27.03.2017 року; рапортом оперативного чергового від 26.03.2017 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.03.2017 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом пред`явленя особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2017 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27.03.2017 року; повідомленням про підозру від 28.03.2017 року та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.
Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка не також не заперечена самим підозрюваним в судовому засіданні.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що добровільно визнається самим підозрюваним.
Недопустимих проявів діяльності службових осіб органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження наразі не вбачається.
Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, що вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, недостатню міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, характеристику за місцем проживання, наявність незнятої та непогашеної судимості тощо.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, однак, наразі там проживає без реєстрації, не має стабільного та законного джерела доходів і не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, що загалом не визначає достатніх його соціальних зв`язків, раніше неоднарозово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення саме умисних корисливих злочинів проти власності, у тому числі реально відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, що наразі визначає недостатність особистого самоконтролю особи та наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних із можливістю переховуватись від досудового слідства та суду, а також за відповідною його власною схильністю вчиняти інші умисні кримінальні правопорушення, на які вказано слідчим та прокурором.
Підозрюваним ОСОБА_5 зазначені обставини не заперечені.
З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.79.
З урахуванням наявності у даному конкретному випадку визначених законом підстав можливості невизначення розміру застави за обставинами здійснюваного кримінального провадження щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування, слідчим суддею не вбачається при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 підстав для визначення застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який відраховувати з часу його затримання з 27.03.2017 року.
Строк дії ухвали до 25.05.2017 року.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1