Провадження № 1-в/537/132/2017
Справа № 199/2010р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до законодавства України та зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із клопотанням, згідно якого просив суд привести вирок Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року у відповідність із законодавством України та міжнародними договорами, усунути протиріччя щодо обрахування строку відбуття покарання та зарахувати у строк відбуття покарання час утримання його під вартою з 03 жовтня 2008 рок, а строк попереднього ув`язнення перерахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; звільнити його від відбуття покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року у зв`язку із відбуттям призначеного покарання.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 21 серпня 2009 року вироком Борисоглебського міського суду Воронежської області Російської Федерації він був засуджений за пунктом «в» частини 3 статті 158, пунктом «а» частини 2 статті 158 Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років позбавлення волі, в подальшому покарання було зменшено судом до 7 років 8 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком зараховано строк покарання із врахуванням строку тримання під вартою з 03 жовтня 2008 року. 24 грудня 2009 року заступником Генерального прокурора Російської Федерації було задоволено запит Генеральної прокуратури України про видачу засудженого, ОСОБА_4 , для притягнення до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України. Вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року ОСОБА_4 було засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України до покарання у виді 9 років позбавлення волі. Зазначеним вироком зараховано засудженому в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 24 лютого 2010 року по 11 травня 2010 року. Одразу після оголошення вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_4 було етаповано в Російську Федерацію для відбуття покарання за вироком. 31 травня 2016 року в Російській Федерації ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигладь тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Засуджений зазначає, що 20 грудня 2016 року заступником Генерального прокурора Російської Федерації було задоволено запит Міністерства юстиції України про видачу його для виконання вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області. На теперішній час засуджений етапований в Україну та знаходиться в Полтавському слідчому ізоляторі міста Полтава.
ОСОБА_4 вважає, що на теперішній час є невизначеність щодо рахування часу тримання під вартою та часу, з якого рахується виконання вироку, а вирок Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року не відповідає вимогам Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», оскільки не містить посилання при обчисленні строку відбуття покарання на вирок Російської Федерації від 21 серпня 25009 року відносно нього, що тягне протиріччя стосовно обрахування строку відбуття покарання , у зв`язку із чим вирок Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року необхідно привести у відповідність із законодавством України та зарахувати у строк відбуття покарання час утримання під вартою засудженого з 03 жовтня 2008 року, а строк попереднього ув`язнення перерахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений, ОСОБА_4 , в судове засідання не доставлений, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, при цьому завчасно надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що своє клопотання підтримує в повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення захисника засудженого, приймаючи до уваги думку прокурора, якій прохав клопотання задовольнити частково, дослідивши матеріали заяви та кримінальної справи № 1-199/2010 відносно ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Борисоглебського міського суду Воронежської області від 21 серпня 2009 року, визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктом «в» частини 3 статті 158, пунктом «а» частини 2 статті 158 Кримінального кодексу Російської Федерації, та на підставі частини 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді восьми років позбавлення волі у виправній колонії загального режиму. Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 із врахуванням часу тримання під вартою з 03 жовтня 2008 року.
Згідно матеріалів справи, постановою Президіуму Воронезького обласного суду від 11 серпня 2010 року вказаний вище вирок та касаційну ухвалу судової колегії по кримінальним справам Воронезького обласного суду від 20 жовтня 2009 року у відношенні ОСОБА_4 змінено: зменшено покарання, при значене за сукупністю злочинів у відповідності до частини 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації, до семи років 10 місяців позбавлення волі у виправній колонії загального режиму. Початок строку відбуття покарання за цим вироком суду - 3 жовтня 2008 року, кінець строку відбуття покарання 2 червня 2016 року включно.
Як встановлено в судовому засіданні, Генеральною прокуратурою Російської Федерації було задоволено запит Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_5 строком на три місяці для розгляду справи щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.
Так, вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років; початок строку покарання рахувати з 11 травня 2010 року; зараховану ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 24 лютого 2010 року по 11 травня 2010 року.
18 травня 2010 року ОСОБА_4 вибув із Полтавського слідчого ізолятора для подальшої передачі його правоохоронним органам Російської Федерації, та в подальшому відбував покарання в ФКУ ИК-2 УФСИН Росії по Воронезькій області.
Постановою в.о. Воронезького прокурора по надзору за дотриманням законів у виправних установах ОСОБА_6 від 31 травня 2016 року застосовано відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; постановою Свердловського районного суду міста Белгорода від 01 лютого 2017 року продовжено відносно засудженого термін тримання під вартою до 02 червня 2017 року включно.
Постановою заступника Генерального прокурора Російської Федерації ОСОБА_7 від 20 грудня 2016 року задоволено запит Міністерства юстиції України про видачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року.
Відповідно до наявних в матеріалах скарги та кримінальної справи № 1-199/2010 відомостей, ОСОБА_4 прибув до Полтавської установи виконання покарань № 23 3 лютого 2017 року та 3 березня 2017 року вибув для відбуття призначеного за вироком суду покарання до Полтавської виправної колонії № 64.
Статтею 577 КПК України передбачено, що час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховується до загального строку відбування призначеного вироком суду покарання.
За викладених вище обставин, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 до загального строку відбування покарання, призначеного за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року, термін його тримання під вартою на території Російської Федерації у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну та час етапування останнього до місць позбавлення волі, тобто з 3 червня 2016 року по 3 березня 2017 року включно, початок строку відбуття покарання рахувати з 3 червня 2016 року.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» N838-VIII від 26 листопада 2015 року внесено зміни до статті 72 КК України, а саме частину 5 статті 72 викладено в наступній редакції: «зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 1-199/2010 на виконання клопотання Генеральної прокуратури України щодо видачі ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 121 КК України, 24 лютого 2010 року представником Управління Федеральної служби виконання покарань по Белгородській області Російської Федерації останнього було передано до Харківського слідчого ізолятора УДДУПВП в Харківській області.
Оскільки як вбачається з досліджених в судовому засідань матеріалів справи, термін тимчасової видачі засудженого ОСОБА_4 складає три місяці, тобто до 24 травня 2010 року, то клопотання ОСОБА_4 щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 3 жовтня 2008 року та звільнення останнього з місць позбавлення волі по відбуттю строку призначеного судом покарання, підлягає частковому задоволенню, а саме, суд вважає за необхідне, зарахувати ОСОБА_4 лише попередньо визначений сторонами термін тимчасової видачі та перебування останнього на території України у вигляді трьох місяців, тобто з 24 лютого 2010 року по 24 травня 2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд вважає помилковим твердження засудженого та його захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_4 вимог статті 9 Кримінального Кодексу України з наступних підстав.
Частиною 1 статті 9 Кримінального кодексу України передбачено, що вирок суду іноземної держави може бути врахований, якщо громадянин України, іноземець або особа без громадянства були засуджені за злочин, вчинений за межами України, та знову вчинили злочин на території України. Відповідно до частини першої цієї статті рецидив злочинів, невідбуте покарання або інші правові наслідки вироку суду іноземної держави враховуються при кваліфікації нового злочину, призначенні покарання, звільненні від кримінальної відповідальності або покарання.
Так, з аналізу наведеної вище норми Закону вбачається визначеність сукупності умов, за яких правові наслідки вироку суду іноземної держави можуть бути враховані в Україні, а саме 1) особою раніше вчинено злочин за межами України ; 2) за цей злочин вона засуджена судом іноземної держави; 3) ця особа вчинила новий злочин на території України.
Зі змісту досліджених в судовому засіданні вироків суду як Російської Федерації так і України вбачається, що перший злочин (частина 2 статті 121 КК України) ОСОБА_4 було вчинено на території України у 2005 році, після чого останній виїхав до Російської Федерації де вчинив нові злочини, за які був засуджений вироком Борисоглебського міського суду Воронежської області 21 серпня 2009 року за пунктом «в» частини 3 статті 158, пунктом «а» частини 2 статті 158 Кримінального кодексу Російської Федерації до восьми років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму.
11 травня 2010 року, після виконання в лютому того ж року, Російською Федерацією клопотання Генеральної прокуратури України щодо видачі ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 121 КК України, останній за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука був засуджений до 9 років позбавлення волі.
Приймаючи до уваги, наведену вище хронологію вчинення заявником злочинів та засудження останнього відповідно до наведених вище вироків суду як Російської Федерації так і України, суд приходить до висновку що на ОСОБА_4 дія частини 1 статті 9 Кримінального Кодексу України не розповсюджується.
На підставі викладеного, керуючись частиною 5 статті 72 КК України, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» N838-VIII від 26 листопада 2015 року, статтею 9 Кримінального кодексу України № 2341-III від 05 квітня 2001 року, статтями 537, 577 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Крюківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2010 року за частиною 2 статті 121 КК України до покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з з 24 лютого 2010 року по 24 травня 2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року обраховувати з 3 червня 2016 року, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за зазначеним вище вироком суду термін його тримання під вартою на території Російської Федерації у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну та час етапування останнього до місць позбавлення волі, тобто з 3 червня 2016 року по 3 березня 2017 року включно,
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області. Особи, що не були присутні в судовому засіданні, можуть оскаржити ухвалу протягом семи днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_1