Провадження № 1-кс/592/4617/16
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги

16 грудня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , старшого слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

13.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, із змісту якої вбачається, що 08.10.2015 року близько 07 години 30 хвилин він ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Харківській, що в м. Суми, керуючи автомобілем марки Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував на той час в його володінні, був зупинений співробітниками ДАІ. Того ж дня, 08.10.2015 року під час огляду автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, за адресою: м. Суми, вул. Харківська, у нього було вилучено його рухоме майно, а саме: автомобіль Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відомості, які можуть свідчити про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005547. 24.07.2016 року він в письмовій заяві звернувся до слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, з проханням вирішити питання щодо повернення належного йому транспортного засобу. 05.09.2016 року з ГУНП в Сумській області він отримав відповідь на свою заяву від 24.07.2016 року (копію додає) . 19.09.2016 року він вдруге, через канцелярію ГУНП в Сумській області, звернувся до слідчого ОСОБА_5 з письмовим клопотання щодо повернення тимчасово вилученого майна. Однак, й це клопотання слідчим було повторно проігнороване. Жодного рішення з приводу результатів розгляду вказаного клопотання слідчим до цього часу не прийнято. Крім того, 19.09.2016 року він звернувся з письмовим клопотанням про повернення тимчасового вилученого майна до прокурора м. Суми. Із змісту ч. 1 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Із змісту ч. ч. 1, 2 ст. 168 КПК України вбачається, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Разом з тим, із змісту ч. 1 ст. 169 КПК вбачається, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. У свою чергу, згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. При цьому, згідно ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Таким чином, оскільки слідчий у порядку, передбаченому процесуальним законом з клопотання про накладання арешту на тимчасово вилучене у нього майно до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми не звертався, відповідно жодної ухвали з приводу вирішення питання про арешт майна слідчим суддею не ухвалювалось, тому тимчасово вилучене у нього його майно, а саме: автомобіль Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає негайному поверненню слідчим СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України. Водночас, вилучення майна являється незаконним, оскільки слідчим, протягом доби, не було проведено огляду згідно ст. ст. 234, ст. 237 КПК України, а лише після проведення огляду потім він мав право визнати майно речовим доказом. Тому він вважає, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України саме слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, має здійснити такий судовий контроль. Також він зазначив про те, що даний автомобіль Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , придбав не за довіреністю, не для подальшого продажу, а для власного користування, тому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу просить вважати документом, який підтверджує, що даний автомобіль є його власністю. Зважаючи на те, що, він неодноразово звертався до правоохоронних органів з клопотанням про вирішення даного питання по суті та до суду, тому він просить вважати строк подання скарги пропущеним з поважних причин. Із змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Як зазначалося вище, слідчим СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 у результаті допущеної ним бездіяльності жодного рішення щодо вирішення питання про повернення тимчасово вилученого у нього його майна, у тому числі, за результатами розгляду заявленого ним клопотання, до цього часу взагалі не прийнято. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 7, 13, 16, 24, 167 169, 171 173, 234, 235, 237, 303, 304, 309 КПК України, він просив: 1. Визнати бездіяльність слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого у нього його майна незаконною, водночас скасувавши постанову від 06.11.2015 року про визнання автомобіля Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом. 2. Поновити строк на оскарження і вважати його не пропущеним. 3. Зобов`язати слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 повернути йому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене у нього його майно, а саме: автомобіль Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до автомобіля та свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (вхідний № 40681 від 13.12.2016 року) (а. с. 2 4) .

У відкритому судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просив її задовольнити.

У відкритому судовому засіданні старший слідчий Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 пояснив про те, що, на його думку, слідчий Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 діяв у відповідності до вимог чинного КПК України. Він просив у задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , старшого слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , дослідивши копії документів, доданих до скарги, копії документів, наданих старшим слідчим Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_4 , не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, прихожу до наступного висновку.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: недоторканність права власності.

Не допускається проникнення до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених КПК України.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України.

Якщо прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. 4 ст. 173 КПК України, із змісту якої вбачається, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги положення п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України, із змісту якого вбачається, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини) ; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повідомлення чи повістки; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчасне подання скарги чи іншого документа або виконання певного акту. Поряд з інститутам поновлення процесуального строку закон передбачає також інститут продовження певних строків, наприклад продовження строків досудового розслідування (ст. 294 КПК України) .

Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України (п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України) , слід визначати з урахуванням положень ст. ст. 115, 116 КПК України. Оскільки інше прямо не зазначене в КПК України, питання про поновлення строку може бути порушене як в прохальній частині поданої скарги, так і в долученому до неї окремому процесуальному документі (клопотанні, заяві про поновлення строків тощо) . Оскільки в КПК не зазначено переліку підстав для поновлення строків під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, слідчого, про які йдеться у п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, питання про поновлення строків чи відмову у цьому слід вирішувати з урахуванням загальних положень ч. 1 ст. 117 КПК України, відповідно до якої пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поважність причин при цьому визначається з урахуванням конкретних обставин, виходячи з того, що поважними причинами є насамперед ті, які не дали можливості особі вчасно подати скаргу незалежно від її волі. Серед таких поважних причин можна виділити, зокрема хворобу, відрядження, стихійне лихо, хворобу близьких родичів тощо. Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги (п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року) .

Отже, що стосується клопотання ОСОБА_3 поновити строк на оскарження і вважати його не пропущеним, прихожу до наступного висновку.

Оскільки ОСОБА_3 при поданні скарги порушив питання про поновлення строку, встановленого для подання скарги, враховуючи наявність відповідного клопотання заявника, оскільки порушення процесуального строку відбулося з поважних та об`єктивних причин, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги, а саме: з причин, які об`єктивно унеможливили вчасне подання скарги, відтак прихожу до висновку про те, що строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, слід поновити.

Отже, що стосується прохання ОСОБА_3 визнати бездіяльність слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого у нього його майна незаконною, водночас скасувавши постанову від 06.11.2015 року про визнання автомобіля Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом, прихожу до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, законодавець визначив вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, серед яких відсутня ухвала про визнання бездіяльності слідчого незаконною.

Прохання про скасування постанови від 06.11.2015 року про визнання автомобіля Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом, є передчасним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Отже, що стосується прохання ОСОБА_3 зобов`язати слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 повернути йому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене у нього його майно, а саме: автомобіль Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до автомобіля та свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля Audi A6 C5 Quattro 2,5 TDI, 1999 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прихожу до наступного висновку.

Із змісту висновку експерта (технічної експертизи документів) № 102 від 18.11.2015 року вбачається, що: 1, 2. Ознак внесення змін у текст свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.04.2014 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 , не встановлено. 3. Бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.04.2014 року, виданий на ім`я ОСОБА_6 , виготовлено з дотриманням вимог, що пред`являються до продукції даного виду (а. с. 31 41) .

Оскільки слідчий Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 насправді 08.10.2015 року тимчасово вилучив майно; - оскільки ані слідчий Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , ані старший слідчий Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 , ані прокурор не подали до Ковпаківського районного суду м. Суми не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про арешт тимчасово вилученого майна; - оскільки неповернення тимчасово вилученого майна, призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, оскільки фізична особа - підприємець позбавляється можливості здійснювати свою діяльність; відтак вважаю за доцільне, можливе та необхідне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України задовольнити частково та зобов`язати слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , старшого слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 або будь-якого іншого слідчого, в провадженні якого на теперішній час знаходиться кримінальне провадження № 0005547, негайно повернути ОСОБА_3 майно, яке 08.10.2015 року було вилучене в ході проведення огляду місця події, в силу імперативних вимог закону, а саме: ч. 9 ст. 170, ч. 5 ст. 171, ч. 3 ст. 172, ч. 3 ст. 173 КПК України, передавши це майно на відповідальне зберігання під охоронну розписку, попередивши його про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

Таким чином, прихожу до висновку про те, що скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої та підписаної 04.11.1950 року, ратифікованої 17.07.1997 року (із заявами та застереженнями) , яка набула чинності 11.09.1997 року (із змінами і доповненнями) ; ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 7, 16, 21, 24, 113 117, 169 173, 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , старшого слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 або будь-якого іншого слідчого, в провадженні якого на теперішній час знаходиться кримінальне провадження № 0005547, негайно повернути ОСОБА_3 майно, яке 08.10.2015 року було вилучене в ході проведення огляду місця події, в силу імперативних вимог закону, а саме: ч. 9 ст. 170, ч. 5 ст. 171, ч. 3 ст. 172, ч. 3 ст. 173 КПК України, передавши це майно на відповідальне зберігання під охоронну розписку, попередивши його про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

В задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1