Справа № 359/4634/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/105/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 17.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
17 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_9 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2015 року за №0002417, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

21 листопада 2015 року, приблизно о 11 годині 33 хвилини, у м. Бориспіль, по вулиці Героїв Небесної Сотні, біля Меморіалу Героям Небесної Сотні, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область носа, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які згідно із висновками експертів № 279 від 24 листопада 2015 року та № 52Д від 27 травня 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року, ухвалений відносно нього - скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Підставами для скасування судового рішення апелянт зазначає неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений вказує про те, що суд залишив поза увагою надані ним показання щодо механізму нанесення ним удару потерпілому ОСОБА_7 , неправомірні дії якого і змусили його в якості самозахисту нанести удар потерпілому. Як зазначає обвинувачений, суд першої інстанції не перевірив достовірності наданих ним показань, зокрема, шляхом доручення, в порядку, передбаченому ст. 333 КПК України, органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту за його участю, та призначення судово-медичної експертизи за його наслідками. Крім того, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не роз`яснив йому право заявити клопотання про проведення слідчих дій під час судового розгляду, згідно із ст.333 КПК України. Також, як стверджує апелянт, суд першої інстанції необґрунтовано послався на запис з камери відеоспостереження, як на доказ його винуватості, так як на даному відеозапису не зафіксовано моменту нанесення ним удару потерпілому.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, потерпілого та його представника, які заперечили проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за обставин, викладених у вироку, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у справі доказами в їх сукупності.

Зокрема, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наведеними у вироку показаннями потерпілого ОСОБА_7 щодо обставин спричинення йому 21 листопада 2015 року обвинуваченим легких тілесних ушкоджень біля Меморіалу Героям Небесної Сотні в м.Борисполі, аналогічними показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновками експерта № 279 від 24 листопада 2015 року та № 52д від 27 травня 2016 року, щодо виявлення у потерпілого ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження у вигляді забою м`яких тканин спинки носа із синцем, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я та могло утворитися як від одного так і від декількох ударів кулаком руки в область спинки носа.

Обґрунтовано, на думку колегії суддів, суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкимінованого йому злочину, послався на досліджений в ході судового розгляду відеозапис з камери спостереження за подіями, що мали місце 21 листопада 2015 року в м. Бориспіль, біля Меморіалу Героям Небесної Сотні, з якого вбачається, що особа, яка тримає в руках білу парасольку, наносить удар рукою іншому чоловіку, що повністю узгоджується з показами потерпілого та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неналежності даного доказу.

Крім того, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили факт конфлікту, що виник 21 листопада 2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після мітингу в м. Борисполі біля Меморіалу Героїв Небесної Сотні, хоча сам момент удару обвинуваченим потерпілого вони не бачили. Однак, сам обвинувачений не оспорює факт нанесення потерпілому удару кулаком в область голови, мотивуючи це агресивною поведінкою самого потерпілого.

Таким чином, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На думку колегії суддів, місцевим судом правильно дана оцінка показанням обвинуваченого ОСОБА_6 щодо вчинення інкримінованих йому дій як самооборони та визнано дані показання способом захисту обвинуваченого, який спрямований на уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Не заслуговують на увагу, на думку колегії суддів, і доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо не роз`яснення йому судом права на клопотання про надання доручення органу досудового розслідування на проведення конкретної слідчої дії, так як ОСОБА_6 судом вручалась пам`ятка з переліком його процесуальних прав (а.с.16), і будь-яких перешкод в їх реалізації у обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження не було, що підтверджується журналом судового засідання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України стороною обвинувачення доведена, а тому підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю в його діянні складу вказаного злочину - немає.

Призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 у виді штрафу за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Судді:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4