Справа №487/4074/15-к 22.03.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/271/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002136, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, вдівця, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає вирок суду стосовно ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Зазначає, що судом порушено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На думку апелянта, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду заперечував корисливий мотив вчиненого ним правопорушення та застосування насильства з метою заволодіння або утримання майна потерпілої, то у суду не було законних підстав визнавати недоцільним не дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Також, на переконання апелянта, під час судового провадження стосовно ОСОБА_7 судом першої інстанції порушено і вимоги ч. 3 ст. 415 КПК України, так як суд не виконав вказівки Апеляційного суду Миколаївської області, викладені в ухвалі від 15 листопада 2016 року, які для нього є обов`язковими.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 23 квітня 2015 року, приблизно о 17 годині, він, знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 в АКГ «Суднобудівників», розташованому по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві, під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме, нанісши їй чисельні удари руками та ногами по голові, рукам та ногам, відкрито, з корисливих мотивів, заволодів майном, що належить останній, а саме: мобільним телефоном «Lenovo S930», вартістю 7000 грн., після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 7000 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційний скарзі, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які також просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставини справи не оспорюються сторонами у випадку, коли обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, в своїх показаннях підтверджує усі обставини ознак складу інкримінованого йому злочину.

Якщо після допиту обвинуваченої особи відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, суд встановить, що з її показань не можна зробити висновок про повне визнання особою своєї вини, суду необхідно, згідно із ч. 2 ст. 349 КПК України, ставити на обговорення питання про зміну обсягу доказів, які будуть досліджуватись, щоб унеможливити завідому неповноту судового розгляду.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 23 квітня 2015 року, приблизно о 17 годині, знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 в АКГ «Суднобудівників», розташованому по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві, під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме, нанісши ОСОБА_10 чисельні удари руками та ногами по голові, рукам та ногам, відкрито, з корисливих мотивів, заволодів майном, що належить останній, а саме: мобільним телефоном «Lenovo S930» вартістю 7000 грн.
Як слідує з показань обвинуваченого в суді першої інстанції, він, хоч і визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, разом з тим, заперечував факт заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_10 з корисливих мотивів, стверджував, що забрав його так як потерпіла була винна йому грошові кошти, після повернення яких він збирався повернути цей телефон. Тобто, обвинувачений оспорював обставини щодо мотиву заволодіння майном потерпілої.

За такого, суду першої інстанції після допиту обвинуваченого, згідно із ч. 2 ст. 349 КПК України, необхідно було ставити на обговорення питання про зміну обсягу доказів, які будуть досліджуватись, з метою перевірки показань обвинуваченого щодо мотиву заволодіння ним мобільним телефоном потерпілої.

В той же час, суд, в порушення положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, в тому числі щодо обставини, яка оспорювалась обвинуваченим, що є неприпустимим.

Окрім того, в порушення ч. 3 ст. 415 КПК України, суд першої інстанції не виконав вказівки Апеляційного суду Миколаївської області викладених в ухвалі від 15 листопада 2016 року, які для нього є обов`язковими.

Зазначені вище порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України.

Враховуючи положення ст. 404 КПК України, за відсутності відповідних клопотань учасників судового провадження щодо повторного дослідження обставин справи та вчинення інших процесуальних дій, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання кримінального провадження, які полягають у вищенаведених порушеннях судом норм кримінального процесуального Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження законності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя (п. 2, 13, 14 ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, доводи обвинуваченого по суті його апеляційної скарги щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, тощо, апеляційним судом не перевіряються, відповідно до приписів ч. 2 ст. 415 КПК України.
При новому судовому розгляді даного кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів.

Керуючись ч. 1 ст. 7 ч. 6 ст. 9, ст. 405, 407, 412, 415, 416, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: