Провадження № 11-сс/780/3/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
23 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року, якою в задоволенні його скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_9 від 08 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0002365 від 24 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, було відмовлено,
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з ухвалою слідчого судді, 24.06.2014 року до ЄРДР було внесено заяву потерпілого ОСОБА_8 про те, що він шляхом обману та зловживання довірою був протиправно позбавлений своєї власності магазину непродовольчих товарів та квартири у м.Дніпро та магазину непродовольчих товарів у місті Донецьк, у зв`язку з чим було розпочате досудове розслідування за ч.3 ст.190 КК України.

08 грудня 2016 року старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження у в`язку з відсутністю в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 фактів заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, що виключає об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, наявні цивільно-правові відносини, які виникли в ході договірних зобов`язань і які на даний час не вирішені у судовому порядку.
12 грудня 2016 року до Києво-Святошинського районного суду надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вищезазначену постанову, в якій вона просила скасувати постанову старшого слідчого та під час досудового розслідування провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії з метою повного та об`єктивного встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з встановленим прийняти обґрунтоване та законне рішення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 було відмовлено, з тих підстав, що слідчий вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та у відповідності до ст.284 КПК України прийняв законне й обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. Слідчим, відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, проведено достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, надано належну правову оцінку діям сторін
Не погоджуючись з ухвалою суду представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що висновки судді про відсутність фактів вчинення заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є передчасними, звертає увагу, що суд першої інстанції вимог закону при перевірці законності закриття справи не дотримався, підстави для закриття кримінальної справи за фактом заволодіння майном, внаслідок чого потерпілому завдано значних матеріальних збитків, належним чином не перевірив, а тому допустив істотну неповноту, що призвело до передчасних та необґрунтованих висновків про законність та обґрунтованість закриття кримінальної справи, судом взагалі в ухвалі не наведені підстави для спростування доводів потерпілого, викладених у поданій до суду скарзі.
Зазначає, що постанова слідчого всупереч вимогам ст.110 КПК України не містить мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження та їх обґрунтування з огляду на вимоги ст. 2,4,5 КК України, вважає, що старший слідчий не забезпечив ефективного розслідування та провів слідство не ретельно, допустив порушення процесуальних норм, не встановив спричинення матеріальної шкоди, не розглянув заяву про залучення до кримінального провадження потерпілого.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив рішення суду залишити без змін, представника потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого, існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлено ухвалу суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

За ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та у відповідності до ст.284 КПК України прийняв законне й обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Слідчим відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, проведено достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, надано належну правову оцінку діям сторін.

Як встановлено вивченням матеріалів справи, між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник спір про право на нерухоме майно, тобто, у даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. У той же час, як вбачається із даного кримінального провадження, питання виконання чи невиконання умов понятійного договору, який був укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не впливає на реалізацію права власності ОСОБА_12 на нерухоме майно, насамперед тому, що остання не була стороною понятійного договору. Натомість ОСОБА_11 , хоча і був стороною понятійного договору, однак не був стороною ні кредитного договору, ні договорів про купівлю-продаж нерухомого майна та іпотечних договорів, не діяв від імені ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», не отримував коштів від реалізації вищезазначеного майна, не придбавав права на нього. Кошти, які отримала ОСОБА_12 від реалізації частини нерухомого майна в період дії кредитного договору №46 ф/2012/05-1597/2-1 від 18.09.2012 року були спрямовані виключно на погашення цього кредиту.

Органами досудового розслідування було встановлено, що фактів вчинення заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою з боку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших осіб не вбачається, що виключає об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, слідчим було вчинено низку передбачених КПК України дій, а саме: витребувано документи щодо укладених договорів нерухомого майна, наявних рахунків та руху коштів, кредитних справ, допитано потерпілого, за запитами отримано інформацію від відділу РАЦСу, ДП «Національні інформаційні системи» МЮ України, вирішувалось питання щодо арешту майна ОСОБА_12 , речовий доказ передано на зберігання потерпілому.

Щодо доводів апеляційної скарги про неповноту винесеної оскаржуваної постанови слідчого, у зв`язку з відсутністю допиту певного кола осіб, то колегія суддів вважає, що пояснення даних осіб не впливають на висновки, викладені в постанові, прийнятій на підставі досліджених письмових доказів. Зазначеним обставинам, в сукупності з іншими встановленими даними, слідчим та прокурором надано належну правову оцінку і обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року, якою в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_9 від 08 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0002365 від 24 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, було відмовлено - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: