Справа № 136/225/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання старшого слідчого СВ Липовецького ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Липовецького ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області із клопотанням про накладення арешту на автобус ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Липовецького ВП за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Г.Майдану, 75.

Обґрунтовуючи внесене клопотання слідчий вказує, що у провадженні Липовецького ВП знаходиться кримінальне провадження за № 0000047 від 15.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.02.2017 року біля 18:30 год. на автодорозі по вулиці Травнева, 14 в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області, водій ОСОБА_5 керуючи автобусом ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з раптово вибігши на дорогу пішоходом ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим був госпіталізований.

Після огляду місця події транспортний засіб, яким керував ОСОБА_5 було тимчасово вилучено, у зв`язку з чим поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Липовецького ВП за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Г.Майдану, 75.

За даними Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автобус належить ТОВ "Автолінія Поділля".

Тимчасово вилучений автобус містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та являється знаряддям вчинення злочину, а також джерелом доказів при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди потерпілому завданої кримінальним правопорушенням, виникла необхідність у накладені арешту на зазначене майно.

За відсутності клопотань, фіксування процесу технічними засобами, відповідно до положень статті 107 КПК не здійснювалось.
Заслухавши пояснення слідчого, який клопотання підтримав, з`ясувавши думку представника ТОВ "Автолінія Поділля", який просив суд при вирішенні клопотання врахувати, що автобус використовується в господарській діяльності товариства, дослідивши матеріали надані на підтвердження заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведення слідчим, прокурором, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст.132 КПК України).
До заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі, відноситься і такий захід як арешт майна (п.7 ч.2 ст.131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частиною 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що у провадженні Липовецького ВП знаходиться кримінальне провадження за 0000047 від 15.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.02.2017 року біля 18:30 год. на автодорозі по вулиці Травнева, 14 в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області, водій ОСОБА_5 керуючи автобусом ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з раптово вибігши на дорогу пішоходом ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим був госпіталізований.

14.02.2017 року транспортний засіб, яким керував ОСОБА_5 було тимчасово вилучено слідчим, у зв`язку з чим поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Липовецького ВП за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Г.Майдану, 75.

Власником автобусу є ТОВ "Автолінія Поділля", що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку, що матеріалами кримінального провадження, які додані до клопотання слідчого, підтверджується існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину невеликої тяжкості, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи про які ідеться в клопотанні, а також, вжиттям таких заходів забезпечення може бути виконане завдання для виконання якого слідчий за погодженням з прокурором звернувся із клопотанням.
Враховуючи зазначене суд вважає, що є достатні підстави для арешту майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Липовецького ВП за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Г.Майдану, 75, а саме автобус ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Автолінія Поділля".

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до статті 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1