Справа № 302/81/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 3 квітня 2017 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє вироком Воловецького районного суду за ст. 185 ч. 2 КК України, зміненого ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10.03.2017 р. на 1 (один) рік 3 (три місяці) позбавлення волі,
засуджено за ст. 395 КК України на 6 місяців арешту;
за ч.3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
за ч.2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком повністю приєднано покарання, призначене ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10.03.2017 - 1 рік 3 місяці і остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено 6 років 3 місяці.
Відповідно до ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін його перебування в установах попереднього ув`язнення з 14.12.2016 р. по 03.04.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 1500 грн. Моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1143 грн. 48 коп.
Згідно встановлених судом обставин, ухвалою Міжгірського райсуду від 15.04.2016 р. (справа № 302/1267/13-к) відносно ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд із встановленням обмежень.
В період з 13.09.2016 р. по 17.11.2016 р. ОСОБА_6 самовільно залишив місце свого проживання з метою ухилення від адміннагляду.
Окрім цього, у ніч з 01 на 02 березня 2016 р. ОСОБА_6 , зірвавши навісну колодку на коморі та підсобному приміщенні біля будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , вчинив крадіжку совкової лопати за 60 грн., двох чугунних каструль вартістю 640 грн. за обі, дві сокири за 100 грн., соковарку за 850 грн., набір автоключів за 500 грн., гумові чоботи за 120 грн., одну 1-літрову банку із шкварками за 40 грн., три однолітрові банки огірків за 60 грн., три літрові банки помідор за 60 грн., 2 літрові банки овечого сиру за 200 грн., 7 пляшок вина по 1,5 літра, домашнього за 175 грн., авто насос ніжний за 340 грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3029 грн.
09.12.2016 р. біля 22 год. шляхом вільного доступу ОСОБА_6 із зовнішньої сторони приміщення колишньої початкової шкоди по АДРЕСА_5 , таємно викрав електричний лічильник вартістю 680 грн., що є комунальною власністю і належить Міжгірській селищній раді, спричинивши селищній раді матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений, порушує питання про скасування вироку суду від 3 квітня 2017 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та суворість призначеного йому покарання. Вказує на порушення його права на захист, який полягав у тому, що захисник ОСОБА_13 не приймав участі у слідчих діях, не розробляв та не пропонував жодних можливих законних шляхів захисту. Окрім цього, вважає що судом при призначенні покарання не враховано всіх пом`якшуючих покарання обставин та даних про особу обвинуваченого, зокрема і те, що в нього на утриманні 9 дітей, фактичне примирення з потерпілими, хоча судом вказане питання не вирішувалось.
В апеляційній скарзі прокурора йдеться про скасування вироку суду та ухвалення нового через допущену помилку при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, оскільки даний злочин судом кваліфіковано як незакінчений злочин з причин, що не залежали від волі особи і така вчинила всі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, без зазначення кваліфікуючих ознак даного злочину.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 348 КПК України , після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основопо¬ложних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про формулювання висунутого йому обвинувачення. Якщо обвинувачений не розуміє мови, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, він має право отримати безкоштовну допомогу перекладача. Нероз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки перешкоджає суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Тільки після роз`яснення суті обвинувачення і впевненості в тому, що обвинувачений зрозумів про що йде мова, головуючий може з`ясувати у нього ставлення до висунутого обвинувачення - чи визнає він свою вину повністю, частково або повністю її заперечує.
З журналу судового засідання та звукозапису судового засідання вбачається, що судом першої інстанції не було детально поінформовано обвинуваченого ОСОБА_6 про формулювання висунутого йому обвинувачення.
Згідно журналу судового засідання роз`яснення головуючим обвинуваченому суті обвинувачення тривало 1 хвилину.
Відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд першої інстанції здійснив обмеження дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи які ніким не оспорюються.
Однак, у порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції, з`ясовуючи думку обвинуваченого щодо порядку дослідження доказів, а згідно звукозапису перебігу судового засідання, ОСОБА_6 вину у в вчиненому заперечив та зазначив, що не вчиняв крадіжки всієї кількості тих товарно-матеріальних цінностей, що ставляться йому за вину, тож позицію замість обвинуваченого щодо визнання вини та порядку дослідження доказів у порядку, передбаченому ст.349 КПК, висловив захисник. Більш того, головуючий не з`ясував, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також не зазначив зміст обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином колегія суддів прийшла до висновку про порушення судом вимог ст. 348, 349 КПК України , що призвило до порушення права обвинуваченого на захист.
Окрім цього, як вбачається з матеріалів провадження, під час його розгляду в суді першої інстанції, адвокатом ОСОБА_13 було порушено ряд своїх прав та обов`язків, передбачених ст.47 КПК України, що в результаті призвело до порушення права обвинуваченого на захист.
Разом з тим, згідно звукозапису перебігу судового засідання у вказаному кримінальному провадженні вбачається, що захисник в судовому засіданні, висловлюючи думку з приводу заявленого прокурором клопотання щодо спрощеного порядку розгляду кримінального провадження, не тільки не підтримав позицію свого підзахисного, а й підтримав таке клопотання, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини та висловив позицію щодо визнання вини та спрощеного порядку розгляду справи замість обвинуваченого.
Окрім цього, судом першої інстанції у резолютивній частині вироку при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ст.71 КК України не зазначено виду покарання. Аналогічні дані містяться на аудіо записі перебігу судового засідання.
Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України , підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального за¬кону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення . При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляцій¬ної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обгрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає , що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, які перешкодили суду повно і всебічно розглянути провадження і вплинуло на постановления законного й обґрунтованого вироку, а тому вирок підлягає до скасування.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурора порушуються питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, що зумовлює скасування вироку в цілому і з метою захисту прав та дотримання інтересів сторін кримінального провадження, направлення цього провадження до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду .
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи , ретельно перевірити доводи апелянтів, дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури задовольнити частково.
Вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 3 квітня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395 КК України скасувати.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, залишити без зміни, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 05 серпня 2017 року.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: