Ухвала іменем україни

20 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2016 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 05 лютого 2016 року задоволено заяву ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року в порядку ч. 5 ст. 72 КК України.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням засуджений звернувся до апеляційного суду зі скаргою на вказану ухвалу суду, при цьому, завив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження, та згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
Відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України, ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги підлягає касаційному оскарженню.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 посилається на незаконність ухвали апеляційного суду, просить її скасувати, й призначити новий розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Вважає, що колегією суддів безпідставно не взято до уваги його доводи, які дають підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження. Зокрема, посилається на те, що через юридичну неграмотність, замість оскарження ухвали суду від 05 лютого 2016 року, направив до суду першої інстанції нову заяву про перерахунок строку попереднього ув`язнення, провадження за якою закрито. Наведені обставини, на думку скаржника, перешкодили йому вчасно звернутися з апеляційною скаргою та є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Березанського міського суду Київської області від 05 лютого 2016 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий заперечив доводи скарги, та вважав, що ухвала апеляційного суду не підлягає скасуванню, перевіривши матеріали справи та обговоривши зміст касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, постановлену ухвалу Березанського міського суду Київської області від 05 лютого 2016 року отримано засудженим 08 лютого 2016 року (а.с. 21).
Відповідно до положень ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення та становить 7 днів.
Натомість, апеляційну скаргу подано засудженим із пропуском строку на апеляційне оскарження, 17 травня 2016 року, з клопотанням про поновлення строку.
Разом із тим, п. 1 ст. 117 КПК України визначено, що процесуальний строк підлягає поновленню судом, який пропущено лише з поважних причин.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку, засуджений посилається на те, що він помилково, замість оскарження рішення суду, яке вважає незаконним, повторно подав до суду першої інстанції заяву про перерахунок строку попереднього ув`язнення.
Водночас, обставини на які посилається засуджений, не перешкоджали йому звернутися і до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 05 лютого 2016 року.
У цьому зв`язку, апеляційним судом було обґрунтовано відхилено доводи скарги ОСОБА_6 , якими він мотивував підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки засудженим не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б завадила вчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою.
З таким рішенням погоджується і суд касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції діяв у межах вимог кримінального процесуального закону, мотивував належним чином прийняте рішення, ухвала якого відповідає положенням ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на які посилається ОСОБА_6 у скарзі, колегією суддів касаційного суду не встановлено.

Разом із тим, як визначено ч. 3 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права засудженого повторного звернення до суду апеляційної інстанції для оскарження ухвали суду з мотивованим клопотанням про поновлення строку в апеляційній скарзі.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 434-439 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2016 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Су д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3