УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :
15 листопада 2016 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 направлена ним через поштове відправлення 11 листопада 2016 року, в інтересах володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0000558 від 2 червня 2016 року ,за ознаками кримінальних правопорушень ,передбачених ч.5 ст. 191, ст. 218-1 КК України,в якій скаржник просить зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно: системний блок «Cooler Master «Elite» персонального комп`ютера; ноутбук «Dell E6420», разом з блоком живлення «Dell 60 wh standart li-ion battery t54fj» та зарядним пристроєм; мобільний телефон «IPhone 5S», мобільний телефон «IPhone 4S».

На обґрунтування скарги зазначає, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000558 від 2 червня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 ,ст. 218-1 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду від 14 вересня 2016 року про надання дозволу на проведення обшуку, 21 вересня 2016 року

старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 було проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке є місцем проживання ОСОБА_3 , в ході якого було вилучено майно зазначене в скарзі, яке є тимчасово вилученим майном та слідчим не повернуто ОСОБА_3 , як власнику тимчасово вилученого майна. Також зазначає,що слідчий відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України,не звертався протягом 48 годин після вилучення майна до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

При цьому, адвокат ОСОБА_2 просить поновити строк для подання скарги, посилаючись на те, що передбачений ст. 304 КПК України строк для подання скарги був пропущений з поважних причин, оскільки він 4 жовтня 2016 року звертався до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з аналогічною скаргою, проте ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, яку він отримав 7 листопада 2016 року, скарга йому була повернута у зв`язку з пропуском строку подання скарги та не порушенням питання про поновлення цього строку. Зазначає, що не зміг направити скаргу на бездіяльність ст. слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, 3 жовтня 2016 року, оскільки в цей день був присутнім в якості представника відповідача у судовому засіданні в Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із скарги адвоката ОСОБА_2 вбачається, що майно, на повернення якого претендує ОСОБА_3 , було вилучено слідчим під час обшуку 21 вересня 2016 року та на момент звернення до суду зі скаргою йому не було повернуто.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу.

Отже, відповідно до вимог ст.169, ч.5 ст.171 КПК України, за відсутності 23 вересня 2016 року клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого 21 вересня 2016 року, це майно мало бути негайно повернуто особі (підприємству, установі), у якому воно було вилучено.

Оскільки після 23 вересня 2016 року майно не було повернуто ОСОБА_3 , то з цієї дати й почалася бездіяльність слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна і саме з цієї дати слід обчислювати строк на подачу скарги до суду, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України.

Згідно п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 115 КПК України визначено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Згідно положень ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Отже, з моменту проведення обшуку та вилучення майна (21 вересня 2016 року), на час звернення до суду з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого (11 листопада 2016 року) пройшло 50 днів, матеріали скарги не містять обґрунтованих даних, які б свідчили про поважність причин, які перешкоджали ОСОБА_3 , адвокату ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , протягом згаданого інтервалу часу реалізувати своє процесуальне право на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, відповідно до вимог ст.ст.303, 304 КПК України.

За таких обставин, враховуючи, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу адвоката ОСОБА_2 повернути скаржнику.

Що ж стосується доводів скарги в частині пропуску строку на оскарження у зв`язку із прийняттям участі 3 жовтня 2016 року в якості представника відповідача по цивільній справі в суді, за межами м. Києва, отриманням скаржником ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року 7 листопада 2016 року, що позбавляло його своєчасно звернутися до суду з зазначеною скаргою, то такі доводи, на переконання слідчого судді, не свідчать про поважність причин пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Крім того, адвокатом ОСОБА_2 не надано ніяких належних доказів, які б свідчили про отримання ним ухвали слідчого судді від 10 жовтня 2016 року про повернення скарги саме 7 листопада 2016 року.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги в зазначеній частині не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити адвокату ОСОБА_2 у поновленні пропущеного процесуального строку на подачу скарги.

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - повернути адвокату ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1