Справа № 135/822/13-к
Провадження №1-о/148/2/17
У Х В А Л А

12 травня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області у справі № 135/822/13-к за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

В порядку ст.34 КПК України з апеляційного суду Вінницької області до Тульчинського районного суду Вінницької області надійшли матеріали кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №135/822/13-к за нововиявленими обставинами.

Згідно поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 просить скасувати вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014, за яким його засуджено за ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України до позбавлення волі строком на сім років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк три роки, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, та на підставі ст.54 КК України позбавлено його спеціального звання «підполковник міліції» та постановити виправдувальний вирок на підставі п.1,3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки нововиявленою обставиною є факт виявленого порушення норм кримінального процесуального закону щодо прав та обов`язків понятих у кримінальному провадженні, а саме на фотографіях в соціальній мережі «ВКонтакте» відображено факт попередніх (до 13.01.2013) відносин співробітника СБУ ОСОБА_6 , який здійснював процесуальні дії з понятими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Також суд зробив хибний висновок щодо засудження його, ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 та ч.2 ст.191 КК України, оскільки він з 29.12.2012 був звільнений з посади начальника Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій області і не перебував на жодній посаді в системі МВС, а також на припущеннях базується факт розтрати майна шляхом зловживання службовим становищем, і суд не звернув увагу на те, що слідчий ОСОБА_9 не був юридично уповноваженим проводити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, отже незаконно розпочав досудове розслідування, а тому всі докази зібрані при проведеному в незаконній формі досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 є недопустимими доказами.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Просить розглядати його заяву про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області за нововиявленими обставинами в його відсутність, надавши суду письмове клопотання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і просить її задовольнити та вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 відносно ОСОБА_5 скасувати як такий, що винесений із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки в судовому кримінальному провадженні були порушені права на захист ОСОБА_5 у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 та п.3 ч.4 ст.291 КПК України, зокрема не дотримано норми вручення копії обвинувального акта підозрюваному, що підтверджується відсутністю в матеріалах розписки наданої прокурору про отримання в порядку встановленому законом копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_5 , що констатує, що прокурор офіційно не довів до відома останнього належну інформацію для повного розуміння обсягу обвинувачення проти ОСОБА_5 , в тому числі не вручив пам`ятку про процесуальні права та не роз`яснив ці права останньому.

Невідповідність обвинувального акта ст.291 КПК України не дає підстав вважати, що обвинувачення висунуте в порядку встановленому цим Кодексом, а також вважати ОСОБА_5 обвинуваченим згідно з визначенням ч.2 ст.42 КПК України, що впливає на обсяг прав на захист.

Ненадання ОСОБА_5 прокурором інформації щодо обвинувачення проти нього та не надання інформації про права обвинуваченого не гарантувало останньому право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують ст.42 КПК України, а також бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права передбачені цим Кодексом та отримати їх роз`яснення, що є порушенням права особи на захист та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також заявник стверджує, що зміст обвинувачення є неконкретним, наведені фактичні дані не дають розуміння, які саме обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а інформація надана у такий спосіб, що неможливо зрозуміти у чому обвинувачується ОСОБА_5 .

Недотримання у обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України унеможливлювало якісно і в повній мірі здійснювати захист у судовому розгляді як першої так і апеляційної інстанції, та є перешкодою для реалізації права на захист у провадженні за заявою ОСОБА_5 про перегляд вироку суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, що є порушенням п. «а» ч.3 ст.6 Конвенції та права на захист і відповідно до п.3 ч.2 ст.87 КПК України є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

В зв`язку з чим просить визнати невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 та п.3 ч.4 ст.291 КПК України порушенням низки прав на захист, закріплених ст.20, ст.42, ст.293 КПК України та визнати порушення цих прав, на підставі п.3 ч.2 ст.87 КПК України істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та визнати обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , як такий, що не слугує юридичним фактом обвинувачення та на підставі повноважень суду першої інстанції повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України та вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 з урахуванням положень ч.1 ст.7, ч.1 ст.8, ч.1 ст.9, ч.1 ст.12, ч.1 ст.17, ч.1 ст.21, ч.6 ст.22, ст.412, ч.1 ст.467 КПК скасувати як такий, що винесений із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що підстав для задоволення заяви про перегляд вироку Ладижинського міського суду від 07.02.2014, яким засуджений ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 та ч.2 ст.191 КК України не має, оскільки ні засуджений ОСОБА_5 , ні його захисник не надали суду доказів нововиявлених обставин, які не були досліджені судом при постановлені вироку 07.02.2014 відносно ОСОБА_5 . Посилання засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, зв`язку з чим було порушено право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист не є нововиявленою обставиною, що може слугувати для перегляду судового рішення.

Суд, ознайомившись з заявою ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та його клопотанням поданого на підставі ст.55 Конституції України, заслухавши сторін кримінального провадження, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №135/822/13-к ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк три роки, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, та на підставі ст.54 КК України позбавлено його спеціального звання «підполковник міліції».

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.07.2014 вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014, ухвалений відносно ОСОБА_5 залишено без змін та набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив в законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення ( за винятком п.п.4 і 5 ч.2 ст.459 КПК України); неможливість урахування під час провадження у справі і винесенні рішення у зв`язку з невідомістю їх судові; їх відкриття тільки після вступу вироку в законну силу.

А тому, враховуючи ті обставини, що під час розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 та його захисник посилаються лише на те, що вирок Ладижинського міського суду від 07.02.2014 підлягає скасуванню, оскільки постановлений з порушенням норм кримінально-процесуального закону, так як обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України і обвинуваченому не було роз`яснено суть обвинувачення, в зв`язку з чим було порушено його право на судовий захист, то суд вважає, що дані обставини не є нововиявленими в контексті ст.459 КПК України і з цих підстав взагалі не може переглядатися вирок суду за нововиявленими обставинами.

Заявник ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні, крім обставин, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, що на їх думку є нововиявленими обставинами, і такими, що порушують права ОСОБА_5 на захист, будь-яких інших обставин, які не були предметом розгляду судових інстанцій і які б мали істотне значення і ставили під сумнів законність і обгрунтованість ухваленого вироку, тобто таких, які можуть бути визнані нововиявленими в розумінні ст.459 КПК України заявником ОСОБА_5 не наведено та не надано доказів на їх підтвердження.

На підставі викладеного та виходячи з принципу закріпленого ст.26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і у спосіб, передбачених КПК України та положень ст.459 КПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Разом з тим, суд вважає доцільним роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ч.4 ст.461 КПК України, за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено, а відтак він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з аналогічною заявою при наявності обставин, визначених ч.2 ст.459 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст..ст.459-467, 372,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 щодо його засудження за ч.3 ст.368 та ч.2 ст.191 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення через Тульчинський районний суд.

Суддя: