справа №619/4380/16-к
провадження №1-в/619/532/16
УХВАЛА
іменем України
27 грудня 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
В С Т А Н О В И В :
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Дергачівській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (109), про зарахування попереднього ув`язнення відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26.11.2015 року.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив справу розглядати без фіксації процесу технічними засобами.
У судове засідання представник адміністрації Дергачівської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№ 109) не з`явився, засуджений не доставлений, надавши заяви про розгляд подання за їх відсутності.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26.11.2015 року визначено коло суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, в тому числі шляхом звернення до суду з клопотанням. Слід враховувати, що пункти 3 і 2 прикінцевих положень нерозривно пов`язані між собою та визначають порядок застосування цього Закону до осіб, щодо яких на момент набрання чинності Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Застосування правил зарахування судом строку попереднього ув`язнення після набрання чинності Законом є імперативною вимогою кримінального закону та не потребує звернення з відповідним клопотанням.
Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Беручи до уваги, що у п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення: під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України). Так само має вирішуватись це питання й у випадку здійснення судового розгляду у порядку КПК України 1960 року.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Дергачівській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (109).
Згідно п.2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26.11.2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Таким чином, зазначений Закон не підлягає застосуванню щодо ОСОБА_4 .
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
17.07.2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України з урахуванням ч.1, ч.2 ст. 71 КК України та йому призначено покарання у виді 3років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту затримання.
Вирок суду набрав законної сили 17.08.2014 року.
ОСОБА_4 затриманий 01.09.2014р.
Згідно довідки Дергачівської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№109) ОСОБА_4 був затриманий 01.09.2014 року, вирок суду набрав законної сили 17.08.2014 року, кінець строку покарання 01.03.2018 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не перебував в місцях попереднього ув`язнення .

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту отримання копії.
Ухвала, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1