печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого слідчої групи Прокуратури Київської обл. ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
12.04.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000625.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000625 від 30.12.2016 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області ОСОБА_7 за попередньою змовою з заступником начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області ОСОБА_6 вимагали від фізичної особи підприємця ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США за підписання останніми акту звірки щодо відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за договорами оренди №24-359 (952) від 30.12.2009 та №83/24-91 від 11.08.2004 перед регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та пролонгації договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , співробітниками правоохоронних органів затримано останнього в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

В судовому засіданні слідчий зазначив, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , яке 11.04.2017 вилучено у останнього під час проведення особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що майно підозрюваного ОСОБА_6 , яке 11.04.2017 вилучено у останнього під час проведення особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, має визначені ст. 98 КПК України ознаки, і з метою забезпечення схоронності даного майна, - вбачається необхідним накласти на дане майно арешт. Також, додатковою підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна являється те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору,IMEI1: НОМЕР_1 ,IMEI2: НОМЕР_2 , у якому знаходиться дві сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_4 та флеш накопичувач «Transcend4GB», грошову купюру номіналом сто гривень серії та № СБ0019368, грошову купюру номіналом сто гривень серії та № МБ 6705552, грошову купюру номіналом сто гривень серії та № МА 0142436, грошову купюру номіналом 50 гривень серії та № ТА 4044726, дві грошових купюри номіналом двадцять гривень наступними серіями та номером ТД1374556, ПГ 5965477, грошову купюру номіналом десять гривень серією та номером ХЄ 3852903, дві грошові купюри номіналом п`ять гривень наступними серіями та номером ТВ 4689973, ЄД 3327522, дві грошові купюри номіналом дві гривні наступними серіями та номером КБ 8664773, ТГ 8094233, дві купюри номіналом дві гривні наступними серіями та номером НЛ 7325220, СЗ 3295199, дві гривні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1