АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИЛА:
У поданні зазначається, що згідно обвинувального акта у жовтні 2010 року у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, генерального директора Аграрного фонду - обвинуваченого ОСОБА_5 , директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Албента» - обвинуваченого ОСОБА_7 , директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОілРівер» обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Аграрного фонду, призначеними для купівлі об`єкта державного цінового регулювання - цукру-піску, в сумі 363 783 529 грн. 08 коп., в тому числі шляхом складання та видачі службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів, для реалізації якого, співучасники злочину розробили план заволодіння чужим майном, а саме - грошовими коштами Аграрного фонду.
Згідно вказаного плану 28.10.2010 року обвинувачений ОСОБА_5 забезпечив перемогу у тендері на закупівлю для формування інтервенційного фонду 100 000 тон цукру-піску ТОВ «Албента» та ТОВ «ОілРівер», директори яких - обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в свою чергу свідомо вказали у документах на участь у вказаному тендері низьку ціну поставки цукру-піску.
У подальшому обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали ряд фіктивних договорів поставки цукру-піску без наміру його поставки Аграрному фонду, на підставі яких Державним казначейством України було перераховано на рахунки ТОВ «Албента» та ТОВ «ОілРівер» 250 250 000 грн. та 356 510 000 грн. відповідно.
Між директором Державного підприємства «Харківцукорзбут» та директорами ТОВ «Албента» та ТОВ «ОілРівер» - обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено ряд фіктивних договорів поставки цукру-піску без наміру його поставки вказаним товариствам; між директором Державного підприємства «Харківцукорзбут» та генеральним директором Аграрного фонду ОСОБА_5 було укладено фіктивний договір складського зберігання цукру.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підписали, склали та видали завідомо неправдиві офіційні документи - акти приймання-передачі від Державного підприємства «Харківцукорзбут» цукру-піску, які підтверджували придбання ТОВ «Албента» та ТОВ «ОілРівер» у Державного підприємства «Харківцукорзбут» цукру-піску, що не відповідало дійсності, після чого обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перерахували на банківський рахунок Державного підприємства «Харківцукорзбут» грошові кошти в розмірі - 173 114 000 грн. та 346 885 000 грн. за поставлений цукор-пісок, хоч це не відповідало дійсності, після чого обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підписали та видали завідомо неправдиві офіційні документи - акти прийому-передачі цукру, згідно яких Аграрний фонд прийняв від ТОВ «Албента» та ТОВ «ОілРівер» цукор-пісок та передав його на зберігання Державному підприємству «Харківцукорзбут», що також не відповідало дійсності, після чого вони легалізували грошові кошти в сумі 363 783 529 грн. 08 коп. шляхом вчинення фінансових операцій через банківські рахунки ряду товариств з обмеженою відповідальністю.
Розглянувши подання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подання Голосіївського районного суду м. Києва підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Оскільки, з обвинувального акта неможливо визначити адреси місць вчинення протиправних дій за пред`явленим обвинуваченням, встановити місце вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, як закінченого складу злочину кожного з них, тому кримінальне провадження має здійснюватися судом у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Досудове розслідування закінчено другим слідчим відділом управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, обвинувальний акт затверджено прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 (вулиця Різницька 13/15 м. Київ), а тому кримінальне провадження має здійснюватися Печерським районним судом м. Києва.
З огляду на вищевикладене, виходячи з вимог ч.1 ст. 32, п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, колегія суддів вважає, що подання Голосіївського районного суду м. Києва підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження слід направити Печерському районному суду міста Києва, до якого необхідно передати кримінальне провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів, -
Подання Голосіївського районного суду м. Києва задовольнити.
Судді:
_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_10
№ апеляційного провадження 11п/796/665/2016
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1