Вирок

Іменем України

Справа № 712/12937/16-к

Провадження 1кп/712/120/17

СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ

19 травня 2017 року у м.Черкаси у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Озерного Житомирського району, Житомирської області, українець, громадянин України, із вищою військовою освітою, одружений, дітей на утриманні не має, пенсіонер Збройних сил колишнього СРСР, на момент затримання працював на посаді апаратника кисневого обладнання КУ «Черкаська дитяча лікарня Черкаської міської ради», раніше не судимий; проживаючий в АДРЕСА_1 ; міра запобіжного заходу обрана 25.08.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі УДПтС України в Черкаській області;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_10 , 12.08.2016 року в період часу між 18.00 та 19.00 годинами , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні жилої кімнати двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на вчинення умисного вбивства, підійшов до ліжка, на якому лежала його нерухома матір ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка внаслідок перенесеного інсульту була паралізованою і не могла самостійно пересуватись та на грунті особистих уявлень про евтаназію, вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме: умисно накрив подушкою обличчя своєї матері та почав її душити. В результаті вчинення своїх протиправних дій. ОСОБА_10 заподіяв своїй матері тілесних ушкоджень у вигляді двох синців на обличчі; дрібно - цяткових крововиливів на обличчі та синців на правій руці; крововиливів в слизовій оболонці повік та крововиливів в сполучно - тканинній оболонці очей; набряку головного мозку, двобічних переломів ребер, крововиливів в м`які тканини спини ліворуч, крововиливів під лівою плеврою, набряку легень, внаслідок отримання яких потерпіла ОСОБА_12 померла на місці.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України визнав частково.

Суду показав, що через погане почуття він часто втрачає свідомість. Його мати часто хворіла. В червні вона потрапила в лікарню з язвою, вирішувалось питання чи робити операцію, але не встигли бо в неї трапився інсульт. 12.08.2016 року він двічі, через те, що мати втратила свідомість, робив їй реанімаційні дії, - масаж серця та штучне дихання рот в рот, стояв на одній нозі, в результаті чого прийшлося сісти на матір і робити штучне дихання. Тільки після цього вона прийшла до тями, він з нею побалакав, протер, зробив ліки. Останні ночі перед тим, що сталося, він, із за того, що за нею постійно потрібно було доглядати, погано спав. Після надання їй реанімаційних заходів перед тим, коли її не стало, від втоми вирішив розслабитися та випив горілки і, коли вирішив підійти до матері, щоб подивитися, як вона себе почуває, перечепився через маленьку собаку хворою ногою, впав на матір і на деякий час (на який саме час він не знає) втратив свідомість. Коли прийшов до себе, то побачив, що його мати не дихає, вона задихнулась під його животом. Відразу після цього став знову їй робити реанімаційні заходи, але вже нічим їй допомогти не зміг. Коли він остаточно впевнився, що та мертва, то подзвонив до дядька, викликав швидку та поліцію. Сказав своїм близьким, що накрив матір подушкою бо було соромно зізнатися, що він її задушив своїм животом. З матір`ю в нього були хороші відносини. Всі ліки в лікарню приносив він, а якщо працював то жінка або донька. В лікарню приходив кожен день. Коли стався інсульт, мати впала в депресію, ходить вона не могла, виривала крапельниці, тому її прив`язувала медики, синяки могли виникнути через це.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності , поясненнями потерпілих, показами свідків допитаних в судовому засіданні:

-допитана потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що про події 12.08.2016 року їй відомо від батька, оскільки вона живе окремо. Батько позвонив з ранку, коли розмовляли сказав, що зробив матері евтоназію. Квартира в якій проживали батьки з бабкою була двокімнатна, у неї своя кімната. За бабусею дивився тато. У бабушки з батьком були дуже хороші відносини, коли вона лежала в лікарні він приносив їй ліки, іжу. Після інсульту бабця була паралізованою, лікар казав, що її життя на волосині. Вважає, що коли батько казав, що вчинив евтоназію був в стані сп`яніння.
-допитаний потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_13 зателефонував йому близько 12 -00год. і сказав, що мати померла. Сестра хворіла давно, потім трапився інсульт. У сестри з сином були нормальні відносини, а з невісткою погані;
-допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_14 суду показав, підтримав результати проведеної експертизи і пояснив, що при проведенні експертизи в нього були матеріали кримінального провадження: протоколи відтворення, відео, протоколи допиту та всі медичні документи які були в матеріалах справи: мед. документи обвинуваченого, потерпілих, протоколи розтину;

-допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_15 пояснив, що на всі питання відповідав в експертизі. В експертизі вказано, що переломи третього ребра зліва і справа виникли за життя, а інші після або посмертно. Зазвичай такі травми отримуються від дії тупих предметів. Самостійно потерпіла не могла отримати такі ушкодження. Переломи ребер виникли в різні проміжки часу;

-допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що квартира в якій вони проживали з чоловік належить свекрусі . 12.08.2016 року вночі вона спала, і почула як чоловік став дзвонити дядькові , швидкій, в поліцію, казав , що мати померла. Він був схвильований Чоловік був трохи випивший. Взагалі він до цього рік не пив. В ту ніч вона заснула раніше чоловіка. Вона пішла подивилась до свекрухи, побачила, що та мертва.
Також вина в скоєнні кримінальних правопорушень підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме:

- протоколом огляду місця події від 12.08.2016року та фотознімками до нього в якому зафіксовано місце розташування трупа ОСОБА_12 та тілесні ушкодження на ній ( т.1 а.м.к.п. 10-16);

- даними висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 № 03-02/604 від 15.08.2016року, згідно якої причиною смерті є механічна асфіксія внаслідок удавлення та задушення, що підтверджується видовими ознаками- крововиливами в слизові оболонки повік, крововиливами в слизову оболонку губ, численними дрібно-цятковими крововиливами на обличчі, загально-асфіктичними ознаками : рідким станом крові, набряком та емфіземою легень, крововиливами під легеневою плеврою, ознаками мимовільного випорожнення, даними судово-гілстологічної експертизи. Механічна асфіксія відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та могла виникнути від озакриття отворів носу та роту. Судячи з трупних явищ смерть настала за 2-3доби тому назад від часу експертизи трупа в морзі ( т.1 а.м.к.п. 19-26);

- даними протоколу огляду трупа ОСОБА_12 в умовах моргу від 15.08.2016року та фотознімками на яких зафіксовано процес розтину та тілесні ушкодження ( т.1 а.м.к.п.43-45,46-52);

- протоколом №1294т від 20.08.2016 року про результати аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_10 , в якому зафіксовано діалог ОСОБА_10 з дружиною, донькою та зятем та яким підтверджується факт скоєння обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_10 визнає факт вбивства своєї матері ОСОБА_12 (т.1 а.м.к.п.91-94);

- даними висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 09.11.2016 року, згідно якої виникнення синця на носі у вигляді півмісяця та довгастого в горизонтальному напрямку синця на верхньому повіці правого ока від «ляпасів» долонею руки по щоках, а також при здійсненні такої складової реанімаційних заходів, як дихання рот в рот , як показав ОСОБА_10 при слідчому експерименті неможливе, на що вказують локалізація та властивості зазначених ушкоджень, а також механізм дій ОСОБА_10 . Виникнення переломів ребер за обставин, на які вказав ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту, неможливе на що вказують характер, локалізація виявлених переломів та дані судово-гістологічної експертизи, а саме: при реанімаційних діях, на які вказав ОСОБА_10 , порушення цілісності тканин грудної клітки відбуваються з іншою локалізацією та їх характером; дані експертизи трупа та дані судово-гістологічної експертизи вказують на те, що переломи ребер виникли в різні проміжки часу. Виникнення механічної асфіксії у ОСОБА_12 за обставин на які вказав підозрюваний ОСОБА_10 неможливе на, що вказує: наявність синців в ділянці носу та верхнього повіка правого ока, які за таких обставин виникнути не могли; в такому положенні, як показав ОСОБА_10 , його тіло обов`язково повинно було сповзти донизу на підлогу, так як скелетні м`язи при втраті свідомості розслабляються. Синці в ділянці правого передпліччя та правого променево-зап`ясткового суглобу (загалом п`ять) могли виникнути від дії пальців рук нападника (нападників) при вчиненні опору потерпілою. Синець на носі та на верхньому повіці правого ока потерпілої не могли виникнути навіть від щільного контакту з животом підозрюваного, на що вказує їх характер та локалізація. Виникнення синця на носі найбільш ймовірне від дії кінцевої частини одного з пальців рук нападника, на що вказує його форма. Синець на верхньому повіці правого ока не має виражених ідентифікуючих ознак, що не виключає можливості виникнення від дії пальців рук нападника (нападників) ( т.1 а.м.к.п.240-244);
Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_10 в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3). Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зазначено: «Право кожного на життя охороняється законом». Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. б Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 р.) «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».
Відповідно до п.2 Постанови ПВСУ від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти,ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного
з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.
Об`єктивна сторона злочину характеризується; 1) діянням - посяганням на життя іншої особи; 2) наслідками у вигляді фізіологічної смерті потерпілого; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками.
Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.
Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел слід вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, у випадку заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, ставлення до настання смерті проявляється в необережності.
Твердження ОСОБА_10 , та його позиція, що він не вичняв кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України, спростовується: протоколом №1294т від 20.08.2016року про результати аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_10 , в якому зафіксовано його діалог з дружиною, донькою та зятем, в якому він підтверджує умисне протиправне заподіяння смерті своїй матері, оскільки вона сама його проте просила; даними висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 № 03-02/604 від 15.08.2016року; даними висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 № 03-02/604 від 15.08.2016року; даними висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 09.11.2016року, згідно яких самостійно потерпіла не могла отримати такі ушкодження.

Перевіривши докази у цій справі, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, оцінивши їх відповідно до положень статті 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_10 наявний склад злочину, передбачений ч.1ст.115 КК України - об`єктивна, суб`єктивна сторона злочину.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 суд оцінює критично та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення відповідальності.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 , згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_10 до вчиненого, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі при призначенні йому покарання лише пов`язаного з позбавленням волі .

Відповідно до ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 25.08.2016 року, ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і тому цей час попереднього увязнення необхідно зарахувати в строк відбуття покарання з перерахуванням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, що 1 дню попереднього увязнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (сім) років 6 місяців позбавлення волі .

Строк відбування покарання рахувати з 20 травня 2017року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 25.08.2016року по 19 травня 2017 року включно, з урахуванням ч.5 ст.72 КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Колегія суддів

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3