пр. № 1-кс/759/2467/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського району м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України,

ВСТАНОВИВ :

14.06.2017 р. ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва в порядку ст. 303, 304 КПК України щодо оскарження бездіяльності посадових осіб Генеральної прокуратури України (у подальшому за текстом ГПУ) уповноважених на внесення відомостей заяв про вчинення кримінальних правопорушень, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань його заяви датованої 12.06.2017 р. та поданої цього ж дня до ГПУ.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_3 22.06.2017 р. скаргу ОСОБА_2 від 12.06.2017 р. № 16 направлено до Апеляційного суду м.Києва для вирішення питання про направлення скарги до іншого суду в межах юрисдикції суду апеляційної інстанції з підстав змісту заяви ОСОБА_2 адресованої до ГПУ від 12.06.2017 р. щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_4 та необхідністю неупередженого розгляду скарги на бездіяльність ГПУ.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17.07.2107 р. матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви від 12.06.2017 р. № 16, направлено для розгляду до Святошинського районного суду м.Києва.

У судові засідання призначені на 27.07.2017 р. та 02.08.2017 р. скаржник не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки та виклику його телефонограмою, що передбачене ст.ст.11,135 КПК України.

Представник ГПУ у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, за передбаченої ст.306 КПК обов`язкової участі скаржника при розгляді його скарги, за фактичної відсутності скаржника, який своєю неявкою не підтримує вимоги своєї скарги та відсутності можливості керуючись нормами КПК залишення скарги без розгляду (ст. 307 КПК), а також відсутності можливості застосування до особи саме у статусі заявника (при подачі заяви про кримінальне правопорушення) та скаржника (при розглдяді даної скарги) наслідків неприбуття особи у судове засідання (ст.ст.323-327 КПК), вважаю за правомірне керуючись узагальненнями судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо розгляду слідчими суддями справ за 2012 та 2014 р.р. відмовити скаржнику у задоволенні скарги саме з підстави не підтримання скаржником вимог своєї скарги.

Окрім того слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Як свідчать матеріали справи, заява ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, що датована 12.06.2017 р. отримана ГПУ 12.06.2017 р. стосується, як на думку заявника, постановлення суддею Печерського районного суду ОСОБА_4 незаконної ухвали.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Згідно з положеннями Конституції України та Рішення Конституційного суду України від 23.05.01 6-рп/2001 оцінка законності процесуальних актів і дій суддів належить виключно до сфери правосуддя.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суд/дів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

При цьому слід зазначити, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Законом України «Про судоустрій та статус суддів» передбачена відповідальність судді за допущенні порушення вчинені під час здійснення ним професійної діяльності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1