Справа № 709/3076/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000291, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 серпня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився та проживає у АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
-20 жовтня 2010 року за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 186,
ст. 69, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 2 вересня 2011 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2011 року відповідно до Закону України «Про амністію у 2011 році»;
-19 липня 2012 року за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 18 травня
2015 року по відбуттю строку покарання,
-9 листопада 2016 року за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області за
ч. 2 ст. 345 КК України до 2 років позбавлення волі,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за майнові злочини, на шлях виправлення не став та 2 серпня 2015 року близько 01:00, знаходячись по АДРЕСА_2 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно, таємно, протиправно, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, шляхом розбивання рукою віконного скла у магазині, що належить потерпілій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 , проник до середини приміщення, звідки таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Siemens» М35 без врахування вартості акумуляторної батареї вартістю

94,40 гривень, мобільний телефон торгової марки «Siemens» МЕ45 без врахування вартості акумуляторної батареї вартістю 134,50 гривень, мобільний телефон торгової марки «Siemens» М35 без врахування вартості акумуляторної батареї і кришки з тильної сторони вартістю

105,75 гривень, мобільний телефон торгової марки «Siemens» М35 без врахування вартості акумуляторної батареї і кришки з тильної сторони вартістю 88,31 гривень, мобільний телефон торгової марки «Nокіа 3330» без врахування вартості акумуляторної батареї і кришки з тильної сторони вартістю 78,34 гривень, мобільний телефон торгової марки «Shаrр» НОМЕР_2 без врахування вартості акумуляторної батареї вартістю 123,00 гривень, мобільний телефон торгової марки «Sagem» МС930 без врахування вартості акумуляторної батареї і кришки з тильної сторони вартістю 153,33 гривень, мобільний телефон торгової марки «Nec» n21i без врахування вартості акумуляторної батареї і кришки з тильної сторони вартістю 40,33 гривень, мобільний телефон торгової марки «Motorolla» без врахування вартості акумуляторної батареї вартістю 82,00 гривень, мобільний телефон торгової марки «Siemens» А60 без врахування вартості акумуляторної батареї та при умові наявності кнопок на клавіатурі вартістю 72,00 гривень, мобільний телефон торгової марки «Siemens» С45 без врахування вартості акумуляторної батареї вартістю 79,67 гривень, відеокамеру торгової марки «Odys» МС-А5 при умові цілісності корпусу вартістю 208,33 гривень, цифровий фотоапарат марки «Jay-tech» СY-109 вартістю 80,00 гривень, автомагнітолу торгової марки «Grunding» 4290сd вартістю 350,00 гривень, цифровий фотоапарат торгової марки «Саnon» А610 вартістю 415,00 гривень, ноутбук торгової марки «Toshiba» Satellite Рго 4600 вартістю 560,00 гривень, зарядний пристрій до ноутбука торгової марки «Toshiba» вартістю 165,80 гривень, сумку для носіння ноутбука вартістю 72,38 гривень, автомобільні зарядні пристрої до мобільних телефонів у кількості 10 штук вартістю

373,80 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону «Nокіа» вартістю 40,00 гривень, навушники торгової марки «Nокіа» для мобільного телефону вартістю 24,00 гривень, акумуляторну батарею торгової марки «Sagem» до телефону вартістю 10,00 гривень, акумуляторну батарею торгової марки «Siemens» до телефону вартістю 18,00 гривень, акумуляторну батарею торгової марки «Samsung» до телефону вартістю 29,91 гривень, акумуляторну батарею-кришку торгової марки «Samsung» до телефону вартістю 39,00 гривень, після чого з місця вчинення злочину з викраденими речами зник, завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків у розмірі 3437,85 гривень.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині по вказаному епізоду визнав повністю, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті по вказаному епізоду, та просив суд суворо його не карати. Додатково пояснив, що в приміщення магазину потерпілої ОСОБА_6 проник шляхом розбиття віконного скла та розгинання з застосуванням фізичної сили віконних грат, звідки викрав вказане майно. Викрадені речі сховав у домоволодінні свого знайомого, у якого проживав на той час, та де пізніше дане майно і було вилучене працівниками правоохоронних органів.
Захисник обвинувачерого ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного. Потерпіла ОСОБА_6 у судові засідання не з`являлася. Під час розгляду кримінального провадження попереднім складом суду подала заяву, відповідно до змісту якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, повідомила, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, при призначенні покарання покладалася на розсуд суду (а.с. 65). За згодою учасників кримінального провадження суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності потерпілої ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину по вказаному епізоду за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину по вказаному епізоду за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Крім того, органами досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 також обвинувачується у тому, що 14 серпня 2015 року близько 00:00, знаходячись по АДРЕСА_3 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом розбиття ногою шиферу на даху магазину, що належить потерпілій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , проник до його середини, звідки таємно викрав грошові кошти у розмірі
13050,00 гривень, які знаходилися в касі, після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на вище вказану суму.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за
ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
Суд вважає вказане формулювання обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому

ОСОБА_3 , недоведеним з огляду на таке.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині по даному епізоду не визнав. Додатково пояснив, що жодного відношення до цієї крадіжки він не має, а показання щодо визнання вини надані ним під час досудового слідства внаслідок психологічного тиску. Захисник обвинуваченого
ОСОБА_5 , підтримав позицію свого підзахисного та стверджував про відсутність доказів, що підтверджують вчинення вказаного злочину обвинувачеим ОСОБА_3 .
Висновки органу досудового слідства та сторони обвинувачення про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по даному епізоду ґрунтуються на показаннях допитаних у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також дослідженими письмовими доказами.
Однак перераховані докази не можуть бути визнані судом достатніми, прямими та беззаперечними, на підставі яких можна постановити обвинувальний вирок.
Зокрема, показання допитаної у судовому засідання потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 зводяться до того, що обвинувачений ОСОБА_3 обіцяв їм під час досудового слідства повернути викрадені ним з магазину грошові кошти, які в період з часу скоєння злочину та до його затримання витратив на власні потреби.
Такі показання могли б бути використані судом як допоміжні докази лише при наявності інших, тобто прямих та беззаперечних доказів відповідно до ст. 84 КПК України.
Отримані під час судового розгляду показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 суд не може визнати належними доказами, оскільки надані показання не містять фактичних даних, що прямо чи побічно вказували б на причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєння крадіжки з магазину потерпілої ОСОБА_7 , а лише зводяться до обставин, пов`язаних з виявленням слідів проникнення невідомою особою в ніч з 14 на 15 серпня 2015 року в приміщення вказаного магазину та викрадення з нього тютюнових виробів, алкоголю та грошових коштів.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 по інкримінованому обвинуваченому ОСОБА_3 злочину по епізоду вчинення крадіжки з магазину потерпілої ОСОБА_7 пояснив, що жодними відомостями не володіє та лише підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_3 на той момент проживав разом з ним.
Досліджені у судовому засіданні письмові докази, а саме:
-протокол огляду місця події від 15 серпня 2015 року з додатками, де зафіксовано місце скоєння злочину, спосіб проникнення та інші обставини викрадення майна з магазину потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 225-230);
-протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 від 15 серпня 2015 року про вчинення в ніч з 14 на 15 серпня 2015 року невідомою особою проникнення до магазину потерпілої ОСОБА_7 по
АДРЕСА_3 та крадіжки продуктів харчування (а.с. 231);
-акт ревізії від 15 серпня 2015 року про виявлену після крадіжки недостачу грошових коштів у розмірі 13050,00 гривень (а.с. 232)
не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення злочину по даному епізоду, а лише фіксують факт скоєння крадіжки з магазину потерпілої ОСОБА_7 та наявність і розмір нанесених матеріальних збитків.
Згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.
Сумнівний характер вчинення обвинувачений ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину по даному епізоду не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв як у положеннях ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність виправдання обвинуваченого
ОСОБА_3 у зв`язку з недоведеністю, що саме він вчинив злочин по даному епізоду, виходячи з презумпції невинуватості, необхідності тлумачення всіх сумнівів на користь обвинуваченого та необхідності обґрунтування висунутого обвинувачення виключно на підставі достатньої кількості належних, допустимих та достовірних доказів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення злочину по епізоду крадіжки з магазина потерпілої ОСОБА_6 , згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення злочину по епізоду крадіжки з магазина потерпілої ОСОБА_6 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного; наявність обставин, що пом`якшують покарання; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив корисливий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку лікаря-психіатра але є осудною особою, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене на підставі
ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки встановлено, що він вчинив даний злочин до постановлення щодо нього вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 9 листопада 2016 року, за яким обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 345 КК України до 2 років позбавлення волі за злочин, вчинений ним
29 січня 2016 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання, а тому строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту фактичного його взяття під варту, тобто з 25 грудня 2015 року, та проводити з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової шкоди у розмірі 14145,00 гривень, який задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_3 крадіжки із магазина потерпілої ОСОБА_7 .
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта для проведення експертних досліджень, пов`язаних з крадіжкою з магазину потерпілої ОСОБА_6 . Водночас витрати на залучення експерта для проведення експертних досліджень, пов`язаних з крадіжкою з магазину потерпілої ОСОБА_7 , стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 не підлягають у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину по цьому епізоду та його виправданням.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по епізоду вчинення крадіжки з магазину фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Призначити ОСОБА_3 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком та вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 9 листопада 2016 року, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з повним зарахуванням покарання, призначеного за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 9 листопада 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 грудня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Визнати невинуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по епізоду вчинення крадіжки з магазину фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 відмовити повністю.
Речові докази, а саме:
-мобільний телефон «Siemens» М35, мобільний телефон «Siemens» МЕ45, мобільний телефон «Siemens» М35, мобільний телефон «Siemens», мобільний телефон «Siemens» М35, мобільний телефон «Nокіа» 3330, мобільний телефон «Sharp» GX20, мобільний телефон «Sagem», мобільний телефон «NEC», мобільний телефон «Моtогоllа», мобільний телефон «Siemens» А60, мобільний телефон «Siemens» С45, мобільний телефон «Аnусоll», навігатор «Оdys» МС-А5, цифровий фотоапарат «Jау-tесh» С8, автомагнітолу в автомобіль «Grundig», цифровий фотоапарат «Саnon» А610, ноутбук «Тоshibа» SР 4600, зарядний пристрій до ноутбуку «Тоshibа», сумку для носіння ноутбука, автомобільні зарядні пристрої до мобільних телефонів «Siemens» у кількості
10 штук, автомобільний зарядний пристрій до мобільного телефону «Nокіа», зарядний пристрій аналоговий 220 V - для мобільного телефону «Nокіа», навушники для мобільних телефонів
3 штуки, 5 акумуляторів до мобільних телефонів різних моделей, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_13 повернути власнику ОСОБА_6 ;
-один слід низу взуття, аркуш білого нелінованого паперу, на якому наклеєні три відрізки липких стрічок з відкопійованими чотирма слідами папілярних узорів, аркуш білого нелінованого паперу, на якому наклеєний відрізок прозорої липкої стрічки з відкопійованим слідом рукавички, аркуш білого нелінованого паперу, на якому наклеєні чотири відрізки липких стрічок з відкопійованими трьома слідами папілярних узорів та один слід долонної частини руки, аркуш білого нелінованого паперу, на якому наклеєний відрізок прозорої липкої стрічки з відкопійованим слідом рукавички, нейлонова рукавичка, два сліди низу взуття зафіксовані на темну дактилоплівку, дактилокарта ОСОБА_13 , що знаходяться на збереженні в кімнаті речових доказів Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2844,40 гривень.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та надіслати потерпілим.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1