Справа №601/1909/16
Провадження № 1-кп/601/218/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 20.10.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора- ОСОБА_4 ,
представника потерпілого- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого- ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
19 жовтня 2016 року близько 16.00 год. у ОСОБА_3 , який проїжджаючи лісовою дорогою через територію лісового масиву 27 кварталу Білокриницького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство», виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме, одного дерева породи «береза звичайна», вартістю 3225 грн., яка лежала поперек дороги та була попередньо повалена вітром.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 19 жовтня 2016 року близько о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , за допомогою бензопили, яку мав при собі, умисно, без будь якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, вчинив самовільну порізку вітровального дерева породи «береза звичайна» вартістю 3225 гривень, діаметром 52 сантиметра від пня. Після цього ОСОБА_3 порізав вказане дерево на колоди та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно таємно, з корисливих спонукань, завантажив декілька колод на причеп тракторця, маючи намір вивезти їх із території Білокриницького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство».
Однак ОСОБА_3 не вивіз колоди дерева породи «береза звичайна» з території лісового масиву 27 кварталу Білокриницького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство», оскільки був помічений інспектором з охорони природно заповідного фонду Національного природного парку «Кременецькі гори» ОСОБА_6 , таким чином, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для проведення злочину до кінця.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За даним фактом 20 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000622 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України.

28 жовтня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн. із врахуванням наявності кількох обставин, які пом`якшують відповідальність, а саме визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відсутність обтяжуючих обставин.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 28 жовтня 2016 року та призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 немає.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. За відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих його винуватість обставин, зокрема - щирого каяття у вчиненому та активного сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зважаючи на думку представника потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, суд, приходить до переконання про можливість призначення на підставі ст. 69 КК України штрафу в розмірі, нижчому від найнижчої межі встановленої в санкції статті обвинувачення.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Своїми умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 28 жовтня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 20.10.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Речові докази: одне дерево породи «береза звичайна», яке передане на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 під розписку слід повернути ДП «Кременецьке лісове господарство».

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 жовтня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності ДП «Кременецьке лісове господарство» № 244 від 21.10.2016 року та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 20.10.2016 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 жовтня 2016 року покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: одне дерево породи «береза звичайна», яке передане на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 під розписку слід повернути ДП «Кременецьке лісове господарство».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: