УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1317/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2017 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
з участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апелянт наголошує, що сам факт підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, не може бути підставою тримання його під вартою.
Також захисник зазначає, що відсутні будь-які підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 буде займатися злочинною діяльністю і тримання його під вартою сприятиме встановленню істини по справі, убезпечить ухилення його від слідства і суду.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено розмір застави у вигляді двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 000 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Ухвала діє до 14.04.2017 року.
Свої висновки слідчий суддя умотивував тим, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий та, будучи засудженим у березні 2016 року до відбування покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення не став; офіційно тривалий час не працює, що зумовлює відсутність законного джерела доходів; соціальні зв`язки за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання підозрюваного не є міцними, оскільки він не одружений та не має утриманців, тому наявні достатні підстави згідно вимог ст.194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 , у достовірно невстановлений слідством час та місці вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , спрямовану на викрадення громадянина ОСОБА_13
16.02.2017 року близько 13 год. 00 хв., реалізовуючи спільний злочинний умисел, керуючись єдиним мотивом схилити потерпілого до вчинення дій щодо повернення майна, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на заздалегідь підготовленому для вчинення злочину автомобілі Mersedes-BenzE 220, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 прибули до Глибочицької сільської ради за адресою: с. Глибочиця Житомирського району, вул. Грушевського, 2, де в цей час перебував ОСОБА_13 . ОСОБА_7 зайшов до приміщення сільської ради та, застосовуючи психологічний тиск, змусив ОСОБА_13 вийти на вулицю та сісти до вказаного автомобіля, після чого ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_13 поїхали до будинку останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де потерпілий з метою вивільнитись передав їм особисті документи та втік до знайомого ОСОБА_14 , що проживає в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , де сховався в приміщенні літньої кухні.
Цього ж дня близько 13 год. 15 хв., не припиняючи своїх злочинних дій, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , приїхали до будинку ОСОБА_14 , де з метою довести до закінчення свій умисел та викрасти ОСОБА_13 зайшли до приміщення, де ховався потерпілий, та з метою подолання волі до опору ОСОБА_13 , спричинення йому фізичних страждань та подальшого його викрадення, почали наносити потерпілому удари ногами та руками по різними частинам тіла, від чого ОСОБА_13 впав на підлогу та втратив свідомість.
Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб, під руки вивели потерпілого на дорогу, де за кремом автомобіля чекав ОСОБА_12 , та силоміць всупереч волі посадили ОСОБА_13 , який пручався та кликав допомогти йому, до салону автомобіля, сіли самі та поїхали за межі с. Глибочиця Житомирського району. Цього ж дня близько 14 год. 30 хв. указаний автомобіль під керуванням ОСОБА_12 , в салоні якого знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та всупереч своєї волі потерпілий ОСОБА_13 , був зупинений працівниками поліції поблизу с. Зарічани Житомирського району.
17.02.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення інших учасників судового провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується та інші.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження за № 0000140 від 15.02.2017 року.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України підтверджуються протоколами допиту потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколами огляду місця події від 15.02.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який був очевидцем спричинення потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, протоколами пред`явлення осіб до впізнання.
Доводи апелянта про відсутність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також спростовуються матеріалами кримінального провадження.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 31.03.2016 року був засуджений за ч.2 ст. 296 КК України до двох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, тобто він підозрюється у скоєнні нового злочину в період іспитового строку, має негативну репутацію, останньому відоме місце проживання потерпілих та очевидців кримінального правопорушення, що дає можливість впливати на них.
Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
З огляду на викладене, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції вірно оцінив в сукупності всі обставини справи, особу підозрюваного і прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
У зв`язку з цим, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: