Справа № 590/715/17
Провадження № 1-кс/590/137/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2017 р. Ямпільський районний суд
Сумської області

Слідчий суддя Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль Сумської області клопотання вищевказаного слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого -
ВСТАНОВИВ:
15.07.2017 на вирішення слідчого судді передано дане клопотання. З матеріалів, доданих до клопотання вбачається наступне:
До Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2017 за №0000192 внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.
Обставини справи: 09.07.2017 в вечірній час, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, завдав численні удари рукою в область голови своїй матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподів останній тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №51 від 14.07.2017 смерті ОСОБА_6 настала в наслідок стиснення головного мозку, крововиливу під оболонки головного мозку, закритої черепно-мозкової травма.
У ході розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_5 відповідно до вимог статей 42 ч.1 та 278 КПК України, а також у порядку, передбаченому Главами 6 та 11 КПК України, 15 липня 2017 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого).
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказуючи на наявність ризиків невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, можливістю переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків тощо у випадку відмови в задоволенні клопотання або ж застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.
Підозрюваний проти задоволення клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував. Вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України визнав повністю та підтвердив встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення ним злочину.
Заслухавши думки учасників розгляду заявленого клопотання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню враховуючи наступне:
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В матеріалах судового провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. При цьому встановлено, що клопотання слідчого містить посилання на відповідні матеріали, які підтверджують обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Зокрема: «Вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
-протоколом огляду місця події від 14.07.2017 р.- трупа ОСОБА_6 ;
-лікарським свідоцтвом про смерть №51 від 14.07.2017 р. ОСОБА_6 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.07.2017 р.,
-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , а також іншими доказами, зібраними у ході досудового розслідування в їх сукупності.».
Вагомість вказаних доказів сумнів у слідчого судді не викликає.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, вважаю, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Прокурором у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, в якому ОСОБА_5 підозрюється. Дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Також в судовому засіданні встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, свідчать тяжкість покарання, яке може загрожувати останньому у разі визнання його винуватим у злочині за яким оголошено підозру та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані, а саме: підозрюваний в теперішній час ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртним.
Крім того, 07 липня 2017 року підозрюваному ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000131 від 19.05.2017 р. (по якому йому 24 червня 2017 р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України) було обрано запобіжний захід домашній арешт на строк 30 діб (початок строку з 15 год. 20 хв. 07.07.2017 р. до 15 год.20 хв.06.08.2017 р.). Однак ОСОБА_5 порушив заборону залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з 20-00 до 08-00 год. наступного дня: 14.07.2017 року о 21:30 год. ОСОБА_5 був відсутній за місцем мешкання (згідно рапорта поліцейського СРПП №3 ОСОБА_8 ). Крім цього, перебуваючи під домашнім арештом, 09 липня 2017 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.2 КК України.
Надані характеризуючі дані відносно підозрюваного ОСОБА_5 враховуються слідчим суддею, однак вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який йому може бути призначено реальне позбавлення волі від семи до десяти років, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_5 в установленому законом порядку.
З урахуванням викладеного, та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що саме такий захід забезпечення кримінального провадження буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а тому вбачаються підстави, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, для не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
Отже, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 177, 178 183, 194, 197, 370, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України Північно-Східного регіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації на строк шістдесят днів, обчислюючи даний строк з 09-45 год. 15 липня 2017 року та по 09-45 год. 13 вересня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1