№1-кс/760/5221/17

В судовому засіданні детектив клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення детектива, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 № 764 «Про заходи з утворення державного підприємства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі за текстом Постанова № 764) утворено державне підприємство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», яке віднесено до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.
У подальшому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 № 593 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2010 р. № 764» державне підприємство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» перетворено у державне публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі за текстом ПАТ «ДПЗКУ»), повноваження з управління корпоративними правами якого здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України. Також визначено, що 100 відсотків акцій ПАТ «ДПЗКУ», які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінету Міністрів України.
Відповідно до пункту 2.1 Розділу 2 «Мета і предмет діяльності Товариства» Статуту ПАТ «ДПЗКУ», метою діяльності товариства є задоволення потреб населення, підприємств, установ і організацій різних форм власності у продовольчому і фуражному зерні, продуктах його переробки, незерновій сировині, елітному і сортовому насінні, надання послуг із зберігання, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції і отримання прибутку шляхом провадження підприємницької діяльності.
Таким чином, отримання прибутку шляхом провадження підприємницької діяльності є законним інтересом ПАТ «ДПЗКУ» та, відповідно, інтересом служби для службових осіб товариства.
Наказом Голови правління ПАТ «ДПЗКУ» від 21.05.2014 № 348-к ОСОБА_6 призначено на посаду заступника директора фінансово-економічного департаменту. Наказом ПАТ «ДПЗКУ» від 21.05.2014 № 327-к ОСОБА_6 призначено на посаду головного радника голови правління за сумісництвом. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 04.11.2014 № 188-п ОСОБА_6 призначено на посаду заступника голови правління ПАТ «ДПЗКУ».
На займаній посаді ОСОБА_6 виконував службові обов`язки щодо контролю своєчасності надходження від іноземних контрагентів ПАТ «ДПЗКУ» (нерезидентів) оплат (валютних виручок) за поставки зерна у межах зовнішньоекономічних контрактів, їх бухгалтерського обліку й зняття експортних операцій ПАТ «ДПЗКУ» за такими контрактами з валютного контролю відповідно до вимог закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», підзаконних нормативно-правових актів Національного банку України, тобто був службовою особою цього товариства як юридичної особи публічного права в силу ст.ст. 81 та 167 Цивільного кодексу України.
Відповідно до функціональних обов`язків голови правління ПАТ «ДПЗКУ» та його заступників, затверджених наказом № 247 від 11.11.2014,
ОСОБА_6 підпорядковувався фінансово-економічний департамент ПАТ «ДПЗКУ», до основних завдань якого входило у тому числі й оперативне управління та контроль за фінансовою діяльністю корпорації, ведення обліку її готівкових і безготівкових коштів, розрахунків і зобов`язань.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 у період з 21.05.2014 по 16.12.2014 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, а тому, відповідно до примітки 1 статті 364 Кримінального кодексу України, був службовою особою.
Наказом Міністра аграрної політики та продовольства України ОСОБА_7 від 11.03.2014 № 25-п на посаду голови правління ПАТ «ДПЗКУ» призначено ОСОБА_8 .
За наказом голови правління ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_8 від 13.03.2014 № 69-к останній з 13.03.2014 приступив до виконання обов`язків голови правління ПАТ «ДПЗКУ».
Вказану посаду ОСОБА_8 обіймав до 15.12.2014 та був звільнений наказом Міністра аграрної політики та продовольства України ОСОБА_9 від 15.12.2014 № 230-п.
Після призначення на посаду голови правління ПАТ «ДПЗКУ» у ОСОБА_8 , який володів досвідом керівника у сфері реалізації сільськогосподарської продукції, провадження посередницької і торговельної діяльності на зерновому ринку, досконало знав попит та ціни на сільськогосподарську продукцію, виник умисел на зловживання службовим становищем та особисте збагачення шляхом одержання від покупців ПАТ «ДПЗКУ» неправомірної вигоди за укладення з останніми контрактів на поставку сільськогосподарської продукції, в тому числі за цінами нижче ринкових та на вигідних для покупців умовах оплати.
У подальшому, усвідомлюючи необхідність залучення інших осіб до реалізації свого злочинного умислу, направленого на одержання від покупців неправомірної вигоди шляхом зловживання своїм службовим становищем, у період березня-квітня 2014 року ОСОБА_8 вирішив утворити організовану групу з метою вчинення тяжких та особливо тяжких службових злочинів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 залучив до складу організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , а також інші невстановлених слідством осіб, в тому числі службових осіб ПАТ «ДПЗКУ».
Вказані особи попередньо, умисно й добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для вчинення тяжких, особливо тяжких та інших службових злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учаснику, з розподілом функцій кожного учасника організованої групи для реалізації цього плану, та підкорюючись ОСОБА_8 як керівнику організованої групи. У ході виконання злочинного умислу до такого плану вносились корективи, які були відомі учасникам організованої злочинної групи та ними погоджені.
Основною метою діяльності утвореної організованої групи було одержання від покупців ПАТ «ДПЗКУ» неправомірної вигоди шляхом зловживання своїм службовим становищем за продаж їм сільськогосподарської продукції на економічно вигідних для останніх умовах, нехтуючи при цьому законними інтересами товариства щодо своєчасної і повної оплати за поставлену продукцію. При цьому учасники організованої групи усвідомлювали можливість укладання більш прибуткових для ПАТ «ДПЗКУ» контрактів, у тому числі з тими ж покупцями.
В квітні 2014 року у місті Юрмала (Латвійська Республіка) ОСОБА_8 , будучи головою правління ПАТ «ДПЗКУ», зустрівся та познайомився з громадянином Угорщини ОСОБА_11 , який є власником багатьох підприємств та займається купівлею-продажем сільськогосподарської продукції у різних країнах світу. У подальшому між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відбулися зустрічі у травні 2014 року у передмісті міста Піза (Італійська Республіка) та у липні 2014 року у передмісті міста Київ. Також на вказаних зустрічах був присутній громадянин Російської Федерації ОСОБА_12 , якого ОСОБА_13 представив ОСОБА_8 як свою довірену особу, уповноважену вести переговори щодо господарських взаємовідносин підприємств, підконтрольних ОСОБА_14 .
У зазначений вище період, а саме з квітня по липень 2014 року ОСОБА_13 , усвідомлюючи службове становище ОСОБА_8 , запропонував останньому продати наявну в ПАТ «ДПЗКУ» сільськогосподарську продукцію (ячмінь, пшениця) підконтрольним ОСОБА_14 підприємствам на економічно вигідних для останнього умовах, за що пообіцяв надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду.
ОСОБА_8 , будучи службовою особою державного підприємства, організатором організованої злочинної групи, виконуючи свою злочинну роль щодо пошуку кінцевих покупців сільськогосподарської продукції та проведенні переговорів з останніми, маючи умисел на зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди, погодився на злочинну пропозицію ОСОБА_15 .
Так, згідно досягнутих між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 злочинних домовленостей неправомірна вигода повинна була надаватися ОСОБА_11 за укладення та виконання контрактів на поставку сільськогосподарської продукції між ПАТ «ДПЗКУ» та підконтрольним ОСОБА_14 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD (Республіка Кіпр) за цінами нижчими від ринкових, а також на вигідних для ОСОБА_15 умовах оплати, зокрема із застосуванням форми оплати у вигляді документарного інкасо (CAD), яка надавала фактичну можливість ОСОБА_14 перепродати поставлену продукцію до моменту оплати та не містила для ПАТ «ДПЗКУ» гарантій такої оплати.
З метою надання видимості законності операції щодо передачі неправомірної вигоди ОСОБА_8 та ОСОБА_13 домовилися, що один із контрактів на поставку сільськогосподарської продукції підконтрольному ОСОБА_14 підприємству LIRTAVIS ENTERPRISES LTD буде виконано із залученням підприємства-посередника, підконтрольного ОСОБА_8 , яке повинно було укласти одночасно два правочини (контракти): один з ПАТ «ДПЗКУ» щодо купівлі сільськогосподарської продукції, а інший - з підконтрольним ОСОБА_14 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD щодо продажу цієї ж продукції на тих же, окрім ціни, умовах. Водночас, різниця між загальною вартістю обох контрактів (суми оплати) була неправомірною вигодою, яка повинна залишитися на закордонних рахунках підконтрольного ОСОБА_8 підприємства-посередника. При цьому, і ОСОБА_8 , і ОСОБА_13 усвідомлювали, що залучене ОСОБА_8 підприємство не буде виконувати жодних дій, пов`язаних із фактичною поставкою сільськогосподарської продукції, крім здійснення фінансових операцій, необхідних для оформлення та отримання грошових коштів як неправомірної вигоди працівниками ПАТ «ДПЗКУ» за продаж сільськогосподарської продукції. За домовленістю ОСОБА_8 та ОСОБА_15 розмір неправомірної вигоди визначався виходячи з загальних об`ємів майбутньої поставки ПАТ «ДПЗКУ» підконтрольним ОСОБА_14 підприємствам сільськогосподарської продукції з розрахунку 1 долар США за кожну тонну такої сільськогосподарської продукції.
У подальшому, реалізуючи досягнуті злочинні домовленості, ОСОБА_8 , виконуючи свою злочинну роль організатора організованої групи, зловживаючи своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди, надав вказівку ОСОБА_6 , а через останнього ОСОБА_10 підшукати особу, за допомогою якої оформити фінансові операції щодо отримання неправомірної вигоди організованою групою, та забезпечити контроль учасників організованої групи над цим процесом.
Виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи свою злочинну роль учасника організованої групи, ОСОБА_10 в кінці червня на початку липня 2014 року запропонував своєму знайомому ОСОБА_16 , який був бенефіціарним власником (контролером) підприємства SOMERTON BUSINESS LIMITED (Гонконг), залучити його підприємство як посередника у господарських взаємовідносинах між ПАТ «ДПЗКУ» та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, пояснивши останньому, що ОСОБА_16 від імені свого підприємства укладе одночасно два правочини (контракти): один з ПАТ «ДПЗКУ» щодо купівлі сільськогосподарської продукції, а інший - з підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD щодо продажу цієї продукції. При цьому і ОСОБА_10 , і ОСОБА_16 усвідомлювали, що залучене підприємство не буде виконувати жодних дій, пов`язаних із фактичною поставкою сільськогосподарської продукції, крім здійснення фінансових операцій, необхідних для оформлення та отримання грошових коштів як неправомірної вигоди працівниками ПАТ «ДПЗКУ» за продаж сільськогосподарської продукції. Також ОСОБА_16 повинен буде підписувати усі необхідні для цього документи, які йому надаватиме ОСОБА_10 . Водночас, різниця між загальною вартістю обох контрактів (сума оплати) повинна залишитися на рахунках компанії SOMERTON BUSINESS LIMITED, відкритих у закордонних банківських установах, і ОСОБА_16 повинен буде розпорядитися цими коштами відповідно до вказівок ОСОБА_10 , у свою чергу отриманих від інших учасників організованої групи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Усвідомлюючи, що пропозиція ОСОБА_10 як представника ПАТ «ДПЗКУ» є злочинною і спрямована на одержання ОСОБА_10 та іншими учасниками організованої групи неправомірної вигоди шляхом зловживання своїм службовим становищем як службових осіб ПАТ «ДПЗКУ», ОСОБА_16 погодився взяти участь у запропонованій злочинній схемі, надавши при цьому в якості засобу для вчинення злочину підприємство SOMERTON BUSINESS LIMITED, виступивши таким чином пособником у вчиненні організованою групою ряду тяжких та особливо тяжких службових злочинів.
Про виконання наданої вказівки та отримання згоди ОСОБА_16 прийняти участь у вчиненні злочину ОСОБА_10 доповів ОСОБА_6 , а останній, у свою чергу ОСОБА_8 , який надав свою згоду на використання підприємства SOMERTON BUSINESS LIMITED у злочинній схемі щодо отримання організованою групою неправомірної вигоди від ОСОБА_17 .
Після цього ОСОБА_8 довів до відома ОСОБА_15 , що підприємство SOMERTON BUSINESS LIMITED буде виступати посередником між ПАТ «ДПЗКУ» та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD для оформлення та отримання працівниками ПАТ «ДПЗКУ» раніше обумовленої неправомірної вигоди, таким чином домовившись з ОСОБА_11 про розмір неправомірної вигоди, час, місце і спосіб її надання.
Реалізовуючи спільний злочинний план, виконуючи при цьому визначену злочинну роль учасника організованої групи, 25.07.2014 ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, 1, у присутності ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та інших осіб, усвідомлюючи, що реальним покупцем товару є підконтрольне Федоричеву Олексію підприємство LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, зловживаючи своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди, надав вказівку начальнику відділу виконання (супроводу) зовнішньоекономічних договорів управління зовнішньоекономічної діяльності департаменту закупівель та зовнішньоекономічної діяльності ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_18 , яка не була обізнана про злочинні наміри учасників організованої групи, підготувати проект зовнішньоекономічного контракту між ПАТ «ДПЗКУ» і SOMERTON BUSINESS LIMITED щодо продажу ячменю для кормових цілей третього класу обсягом 75 000,000 метричних тон за ціною 209 доларів США за метричну тонну загальною вартістю 15 675 000 доларів США. Одразу після підготовки зазначеного проекту контракту він був підписаний від імені ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_19 та від імені SOMERTON BUSINESS LIMITED ОСОБА_16 .
Одночасно з цим, в тому ж місці, між SOMERTON BUSINESS LIMITED і LIRTAVIS ENTERPRISES LTD був підписаний аналогічний контракт NO FB-Y250714 щодо продажу ячменю для кормових цілей третього класу обсягом 75 000,000 метричних тон вже за ціною 217,85 доларів США за метричну тонну, тобто на 8,85 доларів США дорожче, загальною вартістю 16 338 750 доларів США. Вказаний контракт від імені LIRTAVIS ENTERPRISES LTD підписав представник за довіреністю LIRTAVIS ENTERPRISES LTD ОСОБА_20 , який при цьому виконував вказівку ОСОБА_15 та усвідомлював свою злочинну роль у реалізації домовленостей ОСОБА_15 та ОСОБА_8 .
Під час підписання зазначених вище контрактів у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, 1 знаходилися також довірені особи ОСОБА_15 ОСОБА_12 та ОСОБА_21 , які діяли за його вказівками, спрямованими на реалізацію злочинних домовленостей ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , та забезпечували підписання контракту з боку LIRTAVIS ENTERPRISES LTD. При цьому п.6.1 вказаного контракту передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 5 банківських днів по пред`явленню оригіналів документів згідно пункту 7 в банк Покупця.
На виконання вищевказаного контракту у період з 26.07.2014 по 29.07.2014 ПАТ «ДПЗКУ» згідно документарних інструкцій, наданих нібито SOMERTON BUSINESS LIMITED, а насправді підконтрольним ОСОБА_14 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, завантажило на морське судно PEACE ARK 75 400,995 метричних тон ячменю третього класу.
Таким чином, з урахуванням фактичної кількості поставленого товару різниця між загальною вартістю обох контрактів у розмірі 667 298,81 доларів США, що станом на 25.07.2014 згідно офіційного курсу іноземних валют НБУ складало 7 842 627,41 грн., повинна була залишитися на рахунках компанії SOMERTON BUSINESS LIMITED, відкритих у закордонних банківських установах, як неправомірна вигода до відповідних розпоряджень учасників організованої групи. При цьому розмір неправомірної вигоди у 12 877 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (станом на 01.01.2014), та, відповідно до примітки 1 статті 368 КК України, становить особливо великий розмір.
У період серпня жовтня 2014 року, продовжуючи виконувати досягнуті між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 злочинні домовленості, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , виконуючі свої злочинні ролі, організували підготовку, укладання та виконання ряду контрактів між ПАТ «ДПЗКУ» та підконтрольним ОСОБА_14 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD.
Згідно досягнутих злочинних домовленостей між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 кожний із зазначених контрактів укладався на вигідних для ОСОБА_15 умовах, зокрема за нижчою від ринкової ціною та із застосуванням форми оплати у вигляді документарного інкасо (CAD), яка надавала фактичну можливість ОСОБА_14 перепродати поставлену продукцію до моменту оплати та не містила для ПАТ «ДПЗКУ» гарантій такої оплати, таким чином нехтуючи законними інтересами ПАТ «ДПЗКУ» щодо своєчасної і повної оплати за поставлену продукцію. При цьому учасники організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 усвідомлювали можливість укладання більш прибуткових для ПАТ «ДПЗКУ» контрактів, у тому числі з підконтрольними ОСОБА_14 підприємствами.
Своїми злочинними діями при укладанні ПАТ «ДПЗКУ» контрактів з SOMERTON BUSINESS LIMITED та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD щодо поставки сільськогосподарської продукції на економічно вигідних для останніх умовах учасники організованої групи, нехтуючи законними інтересами товариства щодо своєчасної і повної оплати за поставлену продукцію, свідомо допустили загрозу несплати державному підприємству грошових коштів та утворення заборгованості SOMERTON BUSINESS LIMITED та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD перед ПАТ «ДПЗКУ».
У подальшому зазначені вище злочинні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 призвели до завдання ПАТ «ДПЗКУ» збитків у вигляді неоплати проданої ПАТ «ДПЗКУ» сільськогосподарської продукції у розмірі 60 560 477,82 доларів США, що станом на 02.10.2014 згідно офіційного курсу іноземних валют НБУ складає 784 915 550 гривень, що підтверджується висновками експерта №49/7 від 22.12.2015, №50/7 від 21.12.2015, №52/7 від 31.12.2015, №53/7 від 21.12.2015, №51/7 від 22.12.2015.
Крім того, у період з квітня по липень 2014 року ОСОБА_13 , усвідомлюючи службове становище ОСОБА_8 , запропонував останньому продати наявну в ПАТ «ДПЗКУ» сільськогосподарську продукцію (ячмінь, пшениця) підконтрольним ОСОБА_14 підприємствам на економічно вигідних для останнього умовах, за що пообіцяв надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду.
ОСОБА_8 , будучи службовою особою державного підприємства, організатором організованої злочинної групи, виконуючи свою злочинну роль щодо пошуку кінцевих покупців сільськогосподарської продукції та проведенні переговорів з останніми, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, погодився на злочинну пропозицію ОСОБА_15 .
Так, згідно досягнутих між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 злочинних домовленостей неправомірна вигода повинна була надаватися ОСОБА_11 за укладення та виконання контрактів на поставку сільськогосподарської продукції між ПАТ «ДПЗКУ» та підконтрольним ОСОБА_14 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD (Республіка Кіпр) за цінами нижчими від ринкових, а також на вигідних для ОСОБА_15 умовах оплати, а саме із застосуванням форми оплати у вигляді документарного інкасо (CAD), яка надавала фактичну можливість ОСОБА_14 перепродати поставлену продукцію до моменту оплати та не містила для ПАТ «ДПЗКУ» гарантій такої оплати.
З метою надання видимості законності операції щодо передачі неправомірної вигоди ОСОБА_8 та ОСОБА_13 домовилися, що один із контрактів на поставку сільськогосподарської продукції підконтрольному ОСОБА_14 підприємству LIRTAVIS ENTERPRISES LTD буде виконано із залученням підприємства-посередника, підконтрольного ОСОБА_8 , яке повинно було укласти одночасно два правочини (контракти): один з ПАТ «ДПЗКУ» щодо купівлі сільськогосподарської продукції, а інший - з підконтрольним ОСОБА_14 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD щодо продажу цієї ж продукції на тих же, окрім ціни, умовах. Водночас, різниця між загальною вартістю обох контрактів (суми оплати) була неправомірною вигодою, яка повинна залишитися на закордонних рахунках підконтрольного ОСОБА_8 підприємства-посередника. При цьому, і ОСОБА_8 , і ОСОБА_13 усвідомлювали, що залучене ОСОБА_8 підприємство не буде виконувати жодних дій, пов`язаних із фактичною поставкою сільськогосподарської продукції, крім здійснення фінансових операцій, необхідних для оформлення та отримання грошових коштів як неправомірної вигоди працівниками ПАТ «ДПЗКУ» за продаж сільськогосподарської продукції. За домовленістю ОСОБА_8 та ОСОБА_15 розмір неправомірної вигоди визначався виходячи з загальних об`ємів майбутньої поставки ПАТ «ДПЗКУ» підконтрольним ОСОБА_14 підприємствам сільськогосподарської продукції з розрахунку 1 долар США за кожну тонну такої сільськогосподарської продукції.
У подальшому, реалізуючи досягнуті злочинні домовленості, ОСОБА_8 , виконуючи свою злочинну роль організатора організованої групи, з метою одержання неправомірної вигоди, надав вказівку ОСОБА_6 , а через останнього ОСОБА_10 підшукати особу, за допомогою якої оформити фінансові операції щодо отримання неправомірної вигоди організованою групою, та забезпечити контроль учасників організованої групи над цим процесом.
Виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи свою злочинну роль учасника організованої групи, ОСОБА_10 в кінці червня на початку липня 2014 року запропонував своєму знайомому ОСОБА_16 , який був бенефіціарним власником (контролером) підприємства SOMERTON BUSINESS LIMITED (Гонконг), залучити його підприємство як посередника у господарських взаємовідносинах між ПАТ «ДПЗКУ» та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, пояснивши останньому, що ОСОБА_16 від імені свого підприємства укладе одночасно два правочини (контракти): один з ПАТ «ДПЗКУ» щодо купівлі сільськогосподарської продукції, а інший - з підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD щодо продажу цієї продукції. При цьому і ОСОБА_10 , і ОСОБА_16 усвідомлювали, що залучене підприємство не буде виконувати жодних дій, пов`язаних із фактичною поставкою сільськогосподарської продукції, крім здійснення фінансових операцій, необхідних для оформлення та отримання грошових коштів як неправомірної вигоди працівниками ПАТ «ДПЗКУ» за продаж сільськогосподарської продукції. Також ОСОБА_16 повинен буде підписувати усі необхідні для цього документи, які йому надаватиме ОСОБА_10 . Водночас, різниця між загальною вартістю обох контрактів (сума оплати) повинна залишитися на рахунках компанії SOMERTON BUSINESS LIMITED, відкритих у закордонних банківських установах, і ОСОБА_16 повинен буде розпорядитися цими коштами відповідно до вказівок ОСОБА_10 , у свою чергу отриманих від інших учасників організованої групи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Усвідомлюючи, що пропозиція ОСОБА_10 як представника ПАТ «ДПЗКУ» є злочинною і спрямована на одержання ОСОБА_10 та іншими учасниками організованої групи неправомірної вигоди, ОСОБА_16 погодився взяти участь у запропонованій злочинній схемі, надавши при цьому в якості засобу для вчинення злочину підприємство SOMERTON BUSINESS LIMITED, виступивши таким чином пособником у вчиненні організованою групою ряду тяжких та особливо тяжких службових злочинів.
Про виконання наданої вказівки та отримання згоди ОСОБА_16 прийняти участь у вчиненні злочину ОСОБА_10 доповів ОСОБА_6 , а останній, у свою чергу ОСОБА_8 , який надав свою згоду на використання підприємства SOMERTON BUSINESS LIMITED у злочинній схемі щодо отримання організованою групою неправомірної вигоди від ОСОБА_15 .
Після цього ОСОБА_8 довів до відома ОСОБА_15 , що підприємство SOMERTON BUSINESS LIMITED буде виступати посередником між ПАТ «ДПЗКУ» та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD для оформлення та отримання працівниками ПАТ «ДПЗКУ» раніше обумовленої неправомірної вигоди, таким чином домовившись з ОСОБА_11 про розмір неправомірної вигоди, час, місце і спосіб її надання.
Реалізовуючи спільний злочинний план, виконуючи при цьому визначену злочинну роль учасника організованої групи, 25.07.2014 ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, 1, у присутності ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та інших осіб, усвідомлюючи, що реальним покупцем товару є підконтрольне Федоричеву Олексію підприємство LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, діючи з метою одержання неправомірної вигоди, надав вказівку начальнику відділу виконання (супроводу) зовнішньоекономічних договорів управління зовнішньоекономічної діяльності департаменту закупівель та зовнішньоекономічної діяльності ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_18 , яка не була обізнана про злочинні наміри учасників організованої групи, підготувати проект зовнішньоекономічного контракту між ПАТ «ДПЗКУ» і SOMERTON BUSINESS LIMITED щодо продажу ячменю для кормових цілей третього класу обсягом 75 000,000 метричних тон за ціною 209 доларів США за метричну тонну загальною вартістю 15 675 000 доларів США. Одразу після підготовки зазначеного проекту контракту він був підписаний від імені ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_19 та від імені SOMERTON BUSINESS LIMITED ОСОБА_16 .
Одночасно з цим, в тому ж місці, між SOMERTON BUSINESS LIMITED і LIRTAVIS ENTERPRISES LTD був підписаний аналогічний контракт NO FB-Y250714 щодо продажу ячменю для кормових цілей третього класу обсягом 75 000,000 метричних тон вже за ціною 217,85 доларів США за метричну тонну, тобто на 8,85 доларів США дорожче, загальною вартістю 16 338 750 доларів США. Вказаний контракт від імені LIRTAVIS ENTERPRISES LTD підписав представник за довіреністю LIRTAVIS ENTERPRISES LTD ОСОБА_20 , який при цьому виконував вказівку ОСОБА_15 та усвідомлював свою злочинну роль у реалізації домовленостей ОСОБА_15 та ОСОБА_8 .
Під час підписання зазначених вище контрактів у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, 1 знаходилися також довірені особи ОСОБА_15 ОСОБА_12 та ОСОБА_21 , які діяли за його вказівками, спрямованими на реалізацію злочинних домовленостей ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , та забезпечували підписання контракту з боку LIRTAVIS ENTERPRISES LTD. При цьому п.6.1 вказаного контракту передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 5 банківських днів по пред`явленню оригіналів документів згідно пункту 7 в банк Покупця.
На виконання вищевказаного контракту у період з 26.07.2014 по 29.07.2014 ПАТ «ДПЗКУ» згідно документарних інструкцій, наданих нібито SOMERTON BUSINESS LIMITED, а насправді підконтрольним Федоричеву Олексію підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, завантажило на морське судно PEACE ARK 75 400,995 метричних тон ячменю третього класу.
Таким чином, з урахуванням фактичної кількості поставленого товару різниця між загальною вартістю обох контрактів у розмірі 667 298,81 доларів США, що станом на 25.07.2014 згідно офіційного курсу іноземних валют НБУ складало 7 842 627,41 грн., повинна була залишитися на рахунках компанії SOMERTON BUSINESS LIMITED, відкритих у закордонних банківських установах, як неправомірна вигода до відповідних розпоряджень учасників організованої групи. При цьому розмір неправомірної вигоди у 12 877 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (станом на 01.01.2014), та, відповідно до примітки 1 статті 368 КК України, становить особливо великий розмір.
Кримінально-правова кваліфікація дій ОСОБА_6 - ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364; ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України.
Санкція частини 4 статті 368 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
25 січня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпро, громадянину України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме - зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало шкоди державним інтересам та спричинило тяжкі наслідки, вчиненому організованою групою, та вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України, а саме - прийнятті обіцянки службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто обіцяє неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-яких дій з використанням свого службового становища, вчиненому організованою групою.
Встановлено, що ОСОБА_6 є власником банківського рахунку, який обслуговується за допомогою електронного платіжного засобу банківської картки № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).
Детектив зазначав, що на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України майно ОСОБА_6 підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
В зв`язку із зазначеним детектив просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст.170 КПК України «арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».
«У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосування до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна». (ч. 5 ст. 170 КПК України).
Встановлено, що 25 січня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпро, громадянину України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме - зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало шкоди державним інтересам та спричинило тяжкі наслідки, вчиненому організованою групою, та вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України, а саме - прийнятті обіцянки службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто обіцяє неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-яких дій з використанням свого службового становища, вчиненому організованою групою.
Таким чином, на теперішній час наявні достатні підстави вважати, що у подальшому суд відповідно до Кримінального кодексу України може призначити ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації майна.
Встановлено, що ОСОБА_6 є власником банківського рахунку, який обслуговується за допомогою електронного платіжного засобу банківської картки № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України майно ОСОБА_6 підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, таким чином клопотання підлягає задоволенню, оскільки детективом було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива та може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням про арешт майна.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується за допомогою електронного платіжного засобу банківської картки № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю зарахування на зазначений рахунок грошових коштів, що надходять.
Зобов`язати службових осіб ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), повідомляти в подальшому Національне антикорупційне бюро України усно та письмово, про суму грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку за першим запитом детектива, та обов`язково на час отримання працівником банківської установи ухвали слідчого судді про накладення арешту.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1