УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
встановив:
28 грудня 2016р. до суду надійшло клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна, належного підозрюваному ОСОБА_7 вилученого 27.12.2016р. під час обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 у буд. АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону «Iphone5» у корпусі чорного кольору.
Крім того, на початку жовтня 2016р. ОСОБА_7 разом з невстановленою особою, з метою забезпечення безперервності діяльності «панелі» та уникнення кримінальної відповідальності за вищевказані протиправні дії, звернулись з пропозицією неправомірної вигоди до ст. оперуповноваженого УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , який повідомив про це правоохоронні органи. 26.12.2016р. о 2310 ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_11 та передав останньому в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту неправомірну вигоду у сумі 8100 грн.
27.12.2016р. о 0100 ОСОБА_7 затриманий, о 0300 відносно нього складений протокол у порядку ст. 208 КПК України і того ж дня йому повідомлена підозра за ч. 2 ст. 303, ч.1 ст. 369 КК України.
27.12.2016р. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2016р. проведений обшук за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_7 у буд. АДРЕСА_1 , під час якого виявлений та вилучений мобільний телефон, який слідчий просить арештувати.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на порушення КПК України, допущені під час обшуку, у зв`язку з чим, телефон не можливо вважати тимчасово вилученим майном.
Слідчий суддя, вислухавши міркування прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисників, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, доходить такого:
27.12.2016р. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2016р. проведений обшук за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_7 у буд. АДРЕСА_1 , під час якого виявлене та вилучене майно, що слідчий просить арештувати.
Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна в порядку п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки належне ОСОБА_7 майно, вилучене 27.12.2016р. під час обшуку, є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Iphone5» у корпусі чорного кольору.
Ухвала підлягає виконанню згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1