Справа № 296/1751/17
УХВАЛА
Іменем України
02 березня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000171, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2017 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся ст. слідчий військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000171, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.409 КК України.
В клопотанні слідчий посилається на те, що 13.08.2015 р. старшого лейтенанта запасу ОСОБА_6 , на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року, призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу у Збройні Сили України під час мобілізації, на особливий період, та того ж дня, направлено для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 (дислокація АДРЕСА_2 ), після чого останній проходив військову службу в різних підрозділах Збройних Сил України та 31 грудня 2015 року був переведений до військової частини НОМЕР_1 (дислокація АДРЕСА_3 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №47від 31 грудня 2015 року старшого лейтенанта ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира 1 автомобільної роти підвозу пального та мастильних матеріалів по роботі з особовим складом вказаної військової частини.
На підставі Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_6 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Однак, старший лейтенант ОСОБА_6 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби за наступних обставин.
Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №113 від 26 травня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_6 вважається таким, що вибув у відпустку за хворобою на період з 25 травня по 9 червня 2016 року.
Однак, на початку червня 2016 року невстановлені слідством особи, діючи умисно, в інтересах ОСОБА_6 , під час перебування в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької обл., передали ОСОБА_6 підроблений документ Кам`янець-Подільської міської поліклініки №1, а саме «Довідку №1», відповідної до якої ОСОБА_6 з 9 червня 2016 року знаходиться на амбулаторному лікуванні з діагнозом «Пневмонія в/ч справа».
В подальшому, 10 червня 2016 року близько 10 години старший лейтенант ОСОБА_6 , під час перебування в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької обл., в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, усвідомлюючи факт того, що офіційний документ у виді «Довідки №1» Кам`янець-Подільської міської поліклініки №1 є підробленим, звернувся з письмовим запитом до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ), з метою підтвердження представником останнього в телеграмному режимі перед військовою частиною НОМЕР_1 факт дійсності перебування ОСОБА_6 на лікуванні та надав зазначений вище підроблений документ.
Того ж дня, 10 червня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 електронне повідомлення №4 від 10 червня 2016 року, відповідно до якого військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджує факт перебування на лікуванні військовослужбовця ОСОБА_6 , відповідно до довідки міської поліклініки №1 від 9 червня 2016 року.
Завдяки цьому, з 10 червня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, в умовах особливого періоду, шляхом обману ухилився від несення обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд до 8 години 26 липня 2016 року, після чого старший лейтенант ОСОБА_6 повернувся до військової частини НОМЕР_1 та надав підроблений документ Кам`янець-Подільської міської поліклініки №1, а саме «Довідку №1», відповідної до якої він з 9 червня 2016 року по 25 липня 2016 року знаходився у вказаному медичному закладі на амбулаторному лікуванні з діагнозом «Пневмонія в/ч справа».
Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 165 від 29 липня 2016 року лейтенант ОСОБА_6 вважається таким, що вибув у чергову щорічну відпустку на період з 29 липня по 15 серпня 2016 року.
Так, в середині серпня 2016 року невстановлена слідством особа, діючи умисно в інтересах ОСОБА_6 , під час перебування в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької обл., діючи умисно, в інтересах ОСОБА_6 , передала ОСОБА_6 підроблений документ Кам`янець-Подільської міської поліклініки №1, а саме «Довідку №6», відповідної до якої він з 15 серпня 2016 року знаходиться на амбулаторному лікуванні з діагнозом «Пневмонія верхніх часток обох легенів».
В подальшому, 15 серпня 2016 року близько 17 години старший лейтенант ОСОБА_6 , під час перебування в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької обл., в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, усвідомлюючи факт того, що офіційний документ у виді «Довідки №6» Кам`янець-Подільської міської поліклініки №1 є підробленим, звернувся з письмовим запитом до ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою підтвердження представником останнього в телеграмному режимі перед військовою частиною НОМЕР_1 факт дійсності перебування ОСОБА_6 на лікуванні та надав зазначений вище підроблений документ, а саме «Довідку №6».
Того ж дня, 15 серпня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 електронне повідомлення №6 від 15 серпня 2016 року, відповідно до якого тво військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 підтверджує факт перебування на лікуванні військовослужбовця ОСОБА_6 , відповідно до довідки міської поліклініки №6 від 15 серпня 2016 року.
Завдяки цьому, з 16 червня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, в умовах особливого періоду, шляхом обману ухилився від несення обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд до 8 години 28 вересня 2016 року, після чого старший лейтенант ОСОБА_6 повернувся до військової частини НОМЕР_1 та надав підроблені документи Кам`янець-Подільської міської поліклініки №1, а саме «Довідку №6» та «Выписку из медицинской карты амбулаторного, стационарного (подчеркнуть) больного», відповідної до якої він з 15 серпня 2016 року по 27 вересня 2016 року знаходився у вказаному медичному закладі на амбулаторному лікуванні з діагнозом «Пневмонія верхніх часток обох легенів».
24 січня 2017 року старшим слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000171 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України, яке того ж дня направлено рекомендованим відправленням на адресу проживання останнього (повернуто по закінченню строків зберігання).
Враховуючи, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним про факт необхідності його прибуття до військової прокуратури Житомирського гарнізону, зокрема на: 21 жовтня 2016 року для відібрання пояснень, в порядку ст. 95 КПК України (повістка про виклик отримано особисто), 31 жовтня 2016 року для повідомлення про підозру (направлено поштою та повернуто по закінченню терміну зберігання), 10 листопада 2016 року - для повідомлення про підозру (направлено поштою та повернуто по закінченню терміну зберігання), 18 листопада 2016 року - для повідомлення про підозру (відкрито відмовився від отримання повістки про виклик), відмовлявся від отримання повістки про виклик від співробітників Кам`янець-Подільського ОМВК, вказані дії не здійснив, до військової прокуратури Житомирського гарнізону на визначену дату та час не прибув, про причини такого не повідомив. Відповідно до рапорту оперуповноваженого СКП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 при неодноразовому відвідуванні будинку ОСОБА_6 , факт його перебування там не встановлено, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 ухиляється від явки до органів досудового розслідування та вчиняє заходи по переховуванню від цього, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладені обставини, слідчий вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_6 не дозволить запобігти вищезазначеному ризику, тому що підозрюваний, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наразі переховується від органів досудового розслідування та суду. А тому, слідчий вказує, що тримання ОСОБА_6 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування кримінального провадження та його судового розгляду.
Прокурор і слідчий заявлене клопотання у судовому засіданні підтримали із зазначених у ньому підстав.
Підозрюваний і його захисник заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні і прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.
Слідчий суддя приймає до уваги, що вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого і прокурора, викладені в клопотання щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства.
Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Разом з тим, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, що приймав безпосередню участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, має постійне місце проживання в м. Кам`янець-Подільському, Хмельницької області, одружений, проживає також разом із хворим батьком та дочкою, що має інвалідність з дитинства, за якими здійснює догляд, що вказує на наявність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 години по 07 годину наступного дня;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду та зобов`язання після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1