1-кп/357/218/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.01.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №7 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин Сумської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, який проходить військову службу за контрактом у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 76 від 25 червня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом та проходив її на посаді старшого оператора розвідувального взводу 1 механізованого батальйону, а наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 190 від 20 жовтня 2014 року виведений в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .

3 грудня 2014 року старшому солдату ОСОБА_4 надано відпустку за сімейними обставинами терміном на 10 діб, з якої він повинен був з`явитись 14 грудня 2014 року до військового містечка № НОМЕР_3 військової частини польова пошта НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4,11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за контрактом на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 14 грудня 2014 року, не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 та по 18 жовтня 2016 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину

18 жовтня 2016 року старший солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .

Між військовим прокурором Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвокатом ОСОБА_5 16 січня 2017 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене особою, зазначеною в частині 2 статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.3 ст.407 КК України у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд також визнає зазначені в угоді як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину: щире каяття., активне сприяння розкритттю злочину.

Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 16 січня 2017 року про визнання винуватості, укладену між військовим прокурором Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:
1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1