Провадження № 1-кп/638/593/16

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0306 від 21.05.2016 з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженим в селищі Цукурине, міста Селидове, Донецької області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, курсанта Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба МО України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

05.07.2016 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження № 0306 від 21.05.2016 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, в тому, що його, наказом начальника Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба №162 від 05.08.2011, зараховано до списків змінного складу університету та поставлено на всі види забезпечення. Цього ж дня між старшим солдатом ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

При цьому, на підставі положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з положеннями п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» - особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.

11.05.2015 ОСОБА_4 був відпущений встановленим порядком у добове звільнення до 08 години 12.05.2015.

Однак, ОСОБА_4 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України, 12.05.2015 вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився вчасно на службу до Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 12.05.2015, в порушення вимог ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без наказу або дозволу відповідних командирів та начальників, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу з добового звільнення до Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба та до 06.06.2016 до місця служби не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Під час підготовчого судового засідання досягнуто угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Так, 13 липня 2016 року прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0306 від 21.05.2016 з одного боку, та обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, то б то в тому, що він будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, визнав повністю.

Сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, бажання продовжити військову службу, беручи до уваги інтереси суспільства, з урахуванням ст.ст. 69, 69-1 КК України, погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 необхідного й достатнього для його виправлення покарання, а також з метою попередження вчинення ним нових злочинів, яке є більш м`яким, нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, замість позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 7 (семи) років покарання у виді арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 6 (шість) місяців.

Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою визначеного кримінального покарання.

Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угода про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Також обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, невиконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є

підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1

КК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо його права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за останнім місцем навчання характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в медичних закладає охорони здоров`я не перебуває, а також, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали.

Протиправні діяння обвинуваченого ОСОБА_7 були зумовлені саме вказаними обставинами та не носили систематичний характер.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання, встановлено не було.

Вказані обставини пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, а тому з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 та обставин вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне при призначенні основного покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 407 ч. 4 КК України, прийнявши до уваги вказані обставини та положення укладеної угоди про визнання винуватості, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого в санкції ч. 4 ст. 407 КК України.

При таких обставинах суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо з застосуванням відносно нього міри покарання визначеної в угоді про визнання винуватості, яка передбачена ст. 60 КК України, у вигляді арешту, з триманням його в умовах ізоляції на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 08.06.2016 та утримується на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з вказаного числа.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку : строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до вищевказаного співвідношення та переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до вказаного співвідношення.

Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в період з 08 червня 2016 року по 14 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 374, ч. 1 ст. 475 КПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 13 липня 2016 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 6 ( шести ) місяців арешту, з відбуттям покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 08 червня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в період з 08 червня 2016 року по 14 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок виготовлений нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1