Справа № 498/1340/15-к
Номер провадження 1-кп/498/185/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000303 від 29.07.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, працює по найму, освіта середня, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 20 липня 2015 року незаконно придбав шляхом знайдення у лісосмузі на околиці смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, патрони калібру 7,62 загальною кількістю 4 штуки, патрони калібру 5,45 загальною кількістю 7 штук, після чого у останнього виник умисел на незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 приніс незаконно придбані бойові припаси - вищевказані патрони, до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав вказані боєприпаси в підвальному приміщенні домоволодіння до 29.07.2015 року, коли в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 вказані боєприпаси були вилучені працівниками міліції. Згідно висновку балістичної експертизи № 505-Б від 07.10.2015 року, вилучені у ОСОБА_4 патрони калібру 7,62 загальною кількістю 4 штуки та патрони калібру 5,45 кількістю 7 штук, являються боєприпасами та придатні для стрільби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне поводження із бойовими припасами, тобто незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 30.10.2015 року між прокурором прокуратури Великомихайлівського району Одеської області юристом 3 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості. Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки та з застосуванням п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України і обвинувачений згодний на призначення названого виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений уклав угоду добровільно; права та обов`язки обвинуваченому неодноразово роз`яснювались; тиску на обвинуваченого не чинилось, міра покарання обвинуваченому узгоджувалась з урахуванням обставин, встановлених КК України та відповідає тяжкості вчиненого злочину. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, обвинуваченого звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тіжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілий в кримінальному провадженні відсутній. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст..472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, остільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, працює по найму, вчинив тяжкий злочин і щиро кається у скоєному. Тому суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався. Суд вирішує долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України. Понесені по провадженню процесуальні витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду, укладену 30.10.2015 року між прокурором прокуратури Великомихайлівського району Одеської області юристом 3 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення двох експертиз в сумі 1719,84 грн.

Речові докази у справі - експертний пакет № 1417960 з патронами різного калібру загальною кількістю 28 штук, експертний пакет № 2983482 з підшивачем МУВ 3, які зберігаються в кімнаті речових доказів Великомихайлівського РВ ГУМВС України в Одеській області, знищити у встановленому законом порядку.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з моменту проголошення вироку.

Апеляційна скарга може бути подана виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Одеської області, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд, а засудженим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1