Справа № 676/209/17
Номер провадження 1-кс/676/317/17
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою
17 березня 2017 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Кам`янець-Подільському клопотання слідчого СВКам`янець-Подільського ВПГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 по матеріалах досудового розслідування, внесеного 6 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001282 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, перебуваючому у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше несудимого,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Кам`янець-Подільського ВПГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором,про продовження підозрюваному ОСОБА_10 строку тримання під вартою до17 квітня 2017 року включно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що він із ОСОБА_11 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, в кінці червня 2016 року в м.Кам`янець-Подільському вирішили незаконно заволодіти автомобілем марки «BMW X5» з номером кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Республіки Польща), власником якого є ОСОБА_12 та оголошення про продаж якого потерпілий попередньо розмістив в Інтернет-мережі.

Реалізовуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, 29 червня 2016 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_13 зателефонував до потерпілого ОСОБА_12 та під приводом придбання автомобіля домовився про зустріч в м.Кам`янець-Подільському 2 липня 2016 року.

В подальшому 2 липня 2016 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи зкорисливих мотивів, заздалегідь розподіливши між собою ролі та реалізовуючи свій злочинний намір, прибули до обумовленого місця зустрічі з потерпілим ОСОБА_12 , а саме до магазину «911», що розташований на перехресті просп. Грушевського та вул.Князів Коріатовичівв м. Кам`янець-Подільському, де ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа залишились неподалік входу у магазин «911» з метою попередження спільників про можливу небезпеку та у разі необхідності зміни плану дій, а ОСОБА_10 , увійшовши у довіру до потерпілого ОСОБА_12 та повідомивши останньому про дійсні наміри придбання автомобіля, сів на пасажирське сидіння автомобіля та наставив на потерпілого ОСОБА_12 , який сидів на водійському сидінні,сумку з невідомим предметом та висловив вимогу покинути автомобіль, а також віддати йому ключі, на що потерпілий ОСОБА_12 , сприймаючи руку ОСОБА_10 як наведений на нього пістолет, реально сприймаючи загрозу для життя та здоров`я, покинув салон належного йому автомобіля «BMW X5». Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена особа в ході досудового розслідування зникли на автомобілі потерпілого з місця події.

Крім того, ОСОБА_10 за невстановлених в ході досудового слідства обставин, місці, даті та часі, в порушення вимог п.9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, придбав двадцять сім набоїв, що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 7,62 мм, які придатні для стрільби, а також один набій, який є боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм, який виготовлений саморобним способом, та які зберігав без передбаченого законом дозволу в металевому сейфі в кв. АДРЕСА_3 до моменту виявлення та вилучення працівниками Кам`янець-Подільського ВПГУНП в Хмельницькій області під час проведення 17 листопада 2016 року з 9 год. 00 хв. до 11 год. 18 хв. обшуку.

17 листопада 2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, а 20 грудня 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2017 року ОСОБА_10 продовжено дію обраного 18 листопада 2016 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 березня 2017 року включно.

Постановою заступника прокурора Хмельницької області від 14 березня 2017 року продовжено строки досудового слідства по кримінальному провадженню № 0001282 від 6 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, до п`яти місяців, тобто до 17 квітня 2017 року включно.

У даному кримінальному провадженні виконано значну кількість необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів, разом із тим закінчити розслідування у 4-місячний строк відсутня можливість, оскільки в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, проведення яких до закінчення терміну дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою, тобто до 17 березня 2017 року включно, та закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до зазначеної дати неможливо. Зокрема, у кримінальному провадженні ще необхідно допитати свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за наявності достатніх доказів в порядку ст.276 КПК України прийняти рішення про повідомлення підозри у незаконному заволодінні транспортним засобом іншим особам, а також виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

А тому, беручи до уваги, що ризики, які існували на час обрання підозрюваному запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, оскільки ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким умисним злочином, вчиненим з погрозою застосування насильства до потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, що свідчить про ризики переховування останнього від органів досудового розслідування, чинення тиску на потерпілого та продовження злочинної діяльності і неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зазначені у клопотанні обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий просив продовжити ОСОБА_10 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 квітня 2017 року включно.

До клопотання слідчим додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, що свідчить про право слідчого ініціювати питання продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог ч.6 ст.132, ч.2 ст. 177, ст.199 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор орієнтували слідчого суддю задоволити клопотання, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а також наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисники просили відмовити в задоволенні клопотання. В обґрунтування своєї позиції захисники зазначили, що прокурором не надано жодного допустимого доказу на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також заявлених у клопотанні ризиків, які були би підставами для продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, розглядаючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання слідчого судді, прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, що підтверджується даними протоколів допитів потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та даними протоколів пред`явлення особи для впізнання, даними протоколу проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 слідчого експерименту, відповідно до яких потерпілий та вказані свідки, які були безпосередніми очевидцями події, ствердили, що саме ОСОБА_10 причетний до заволодіння автомобілем потерпілого.

Безпідставними, на думку слідчого судді, є доводи захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

З такого визначення вбачається, що на стадії судового контролю слідчий суддя оцінює докази на предмет їх вагомості, що підтверджується і вимогами ст. 178 КПК України, згідно з якою слідчий суддя, суд, крім інших обставин, зобов`язаний оцінити саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Натомість, той факт, що безпосередні очевидці події (потерпілий та свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ) прямо вказують на ОСОБА_10 як на особу, яка причетна до незаконного заволодіння автомобілем, дає підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує ту обставину, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних стадій кримінального провадження, на чому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

На думку слідчого судді, прокурором у судовому засідання доведено такожі те, що ризики, які існували на час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Приймаючи рішення по суті клопотання, слідчий суддя враховує висновки Європейського суду з прав людинив справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції»: «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочину, з такою кваліфікуючою ознакою як з погрозою застосування насильства до потерпілого, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Додатковим об`єктом посягання виступають такі соціальні блага та цінності як право власності та здоров`я людини, які перебувають під особливою охороною держави Україна.

Наведені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: можливість ОСОБА_19 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на підвищену соціальну небезпечність підозрюваного, а тому продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним заходом у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний підозрюваному раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні та продовженні дії запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність викладених вище ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується не на припущеннях, як про це помилково стверджує сторона захисту, а на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні.

Також слідчим суддею враховується і та обставина, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні зазначених у клопотанні, а також встановлених у ході розгляду клопотання ряду слідчих та процесуальних дій по даному провадженню, в тому числі за наявності законних підстав виконати вимоги ст.290 КПК України з урахуванням значного обсягу матеріалів кримінального провадження (5 томів), скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести які до закінчення терміну дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо.

Отже, слідчим суддею встановлено, а прокурором у судовому засіданні доведено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та неможливість застосування до нього іншого, більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, із погрозою застосування насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 205 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Задовольнити клопотання слідчого.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію обраного 18 листопада 2016 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2017 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та захисникам.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1