Справа № 301/433/17

У Х В А Л А
про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості
"07" березня 2017 р. м. Іршава
в с т а н о в и в :
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що повністю визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, просив призначити узгоджене покарання.
Прокурор ОСОБА_3 вважав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, така укладена сторонами добровільно, тому просив її затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Зміст угоди про визнання винуватості повинен відповідати вимогам ст. 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості зазначаються, у тому числі, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
В даній угоді не вказано таких істотних для справи обставин, як відомостей про судимості ОСОБА_6 , а також відомостей про наявність/відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 є не судимим, вчинив злочин вперше, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.
За місцем проживання характеризується посередньо.
Зі змісту угоди вбачається, що така укладена відповідно до ст.470 КПК України для забезпечення швидкого досудового розслідування та судового провадження.
Згідно ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:
1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб;
2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри);
3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень;
4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Однак, дана угода, крім зобов`язання ОСОБА_4 беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, не містить жодних інших зобов`язань, зокрема, щодо викриття чи припинення більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень. Існування якого-небудь суспільного інтересу щодо укладення даної угоди з тексту угоди не вбачається.
Отже, за метою укладення, враховуючи особу обвинуваченого, дана угода про визнання винуватості не відповідає інтересам суспільства, спрямована виключно на задоволення приватного інтересу обвинуваченого.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди про визнання винуватості, якщо умови угоди не відповідають вимогам цього Кодексу та/або закону або умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Враховуючи наведене суд вважає, що відповідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України слід відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості і повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 314 ч.3 п.1, 474 КПК України,
у х в а л и в :
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 та ч.1 ст. 309 КК України, укладеної 06 лютого 2017 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча : ОСОБА_1