печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання потерпілого ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :
В проваджені Печерського районного суд м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою підготовчого судового засідання від 26.07.2016 року Печерський районний суд м. Києва задовольнив клопотання потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та приєднав до матеріалів кримінального провадження їх цивільні позови.
Під час судового розгляду кримінального провадження, але до початку судового слідства від потерпілого ОСОБА_5 надійшло клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 для забезпечення відшкодування завданої шкоди.
В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 також заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене вище, оскільки потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлені цивільні позови, а обвинувачений ОСОБА_7 в разі встановлення його вини у скоєнні кримінального правопорушення несе цивільно-правову відповідальність за завдання вказаної шкоди, а також те, що вартість майна, на яке потерпілий просить накласти арешт, співрозмірна розміру шкоди, на яку заявлені цивільні позови, з метою забезпечення заявлених цивільних позовів, та враховуючи, що не застосування цього заходу може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, суд вважає за необхідне накласти арешт на майно обвинуваченого, з забороною ОСОБА_7 відчужувати, передавати іншим особам та користуватися ним.
Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Sharan» д.н. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .
Заборонити ОСОБА_7 відчужувати, передавати іншим особам та користуватися автомобілем «Volkswagen Sharan» д.н. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1