Справа № 314/7842/16-к
Провадження № 1-в/314/105/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_3
представника колонії ОСОБА_4
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, до засудження не працював, уродженця с. Марьївка, Запорізького району, Запорізької області, без постійного місця проживання.
Раніше судимого:
1). 07.05.2001 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 122 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 29.11.2002 року по відбуттю строку покарання.
2). 08.07.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.3,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
3). 27.10.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2,3,263 ч.2 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.09.2013 року умовно-достроково на 1 рік 13 днів.
По даній справі засуджений: 13.03.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.
Знову засуджений: 13.05.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.3,70 ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.07.2016 року, на підставі статі 72 ч.5 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 15.01.2015 року по 15.06.2015 року із розрахунку 1 день за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 15.01.2015 року. Кінець строку: 15.11.2017 року.
Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_3 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 06.11.2016 року відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55). За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує, заохочень та стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований. Відповідно до ст. 65 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій. Не входить до складу ради колективу засуджених.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55) засуджений ОСОБА_3 на виробництві установи не працевлаштований.
Рішенням комісії від 30.11.2016 року йому було відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Крім того засудженому ОСОБА_3 вже надавалася пільга у вигляді умовно-дострокового звільнення від покарання, та у цей період знову вчинив злочин, що не може свідчити про його виправлення та намагання не вчиняти нові злочини.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

13.01.2017