Провадження №1-кп/748/273/16
Єдиний унікальний № 748/2432/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000004 від 05.01.2016за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станиславчик, Жмеринського району, Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця за контрактом, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
08.11.2014 ОСОБА_3 укладено контракт з Міністерством оборони України про проходження військової служби. Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 23.11.2014 року №118-рс ОСОБА_3 призначено на посаду заступника командира бойової машини - навідника оператора 1 механізованого відділення механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2015 року №4 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

В свою чергу, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 13.08.2015, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду.

02.11.2016 року старший солдат ОСОБА_3 у супроводі службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до військової прокуратури Чернігівського гарнізону.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 13.08.2015 по 01.11.2016 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав. В зазначений період останній перебував за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю, та зазначив, що 08.11.2014 уклав контракт на проходження військової служби, щоб заробити грошей. Потім дізнався, що його співмешканка зловживає спиртними напоями і за її дітьми від нього нікому доглянути. Тоді 13.08.2015 він покинув військову частину та поїхав до неї. Там він піклувався за дітьми та наміру повертатися на військову службу не мав. 01.11.2016 до нього з`явилися військовослужбовці ВСП і він повернувся до несення служби. Співмешканака на даний час пройшла лікування від алкоголізму. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у дезертирстві самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, а його дії кваліфікуються за ч.3 ст.408 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем служби має негативні характеристики.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, того, що обвинувачений раніше не судимий, вчинив злочин через важкі сімейні обставини, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч.3 ст.408 КК України, у виді арешту з відбуванням його на гауптвахті.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.408 КК України і за цей злочин, із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту з відбуванням його на гауптвахті.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1