АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001522 від 07 червня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, не одруженого, офіційно не працюючого, студента 5 курсу денного відділення за спеціальністю «економічна кібернетика» Дніпропетровського Університету ім.А.Нобеля громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та стягнуто судові витрати.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , у порушення вимог статті 68 Конституції України, п.п.1-8 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України» від 21.08.1998 №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, незаконно, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи в місті Дніпро по вул. Прикордонна, на території гаражного кооперативу «Автолюбитель 13» приблизно навесні 2015 року вчинив незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами.

Приблизно навесні 2015 року, перебуваючи в місті Дніпро по вул. Прикордонна, на території гаражного кооперативу «Автолюбитель 13», вчинив придбання, отримавши від невстановлених на даний час осіб:

-вогнепальну зброю - одну гвинтівку моделі «СВТ» № НОМЕР_1 калібру 7,62х54R, один пістолет «ТТ» зразка 1930-1933 років № НОМЕР_2 калібру 7,62х25ТТ, один пістолет-кулемет «Судаєва» моделі «ППС-43» № НОМЕР_3 калібру 7,62х25ТТ, підствольні гранатомети ГП-25 калібру 40 мм у кількості 2 шт., гранатомет РПГ-7В (пристрій для відстрілу пострілів ПГ-7) у кількості 1 шт.;

-бойові припаси - патрони калібру 14,5х114 мм у кількості 585 шт., патрони калібру 12,7х108 мм у кількості 2 шт., патрони калібру 6,35 Br у кількості 35 шт., патрони калібру 8х57 mm Mauser у кількості 16 шт., патрони калібру 7,62х25ТТ у кількості 25 шт., патрони калібру 7,62х54R у кількості 4121 шт., патрони калібру 5,45х39 мм у кількості 18286 шт., патрони калібру 7,62х39 мм у кількості 5276 шт., запали «УЗРГМ» у кількості 6 шт., запал «УЗД» у кількості 1 шт., капсуль-детонатор «КД № 8А» у кількості 1 шт., запали «МД-5М» у кількості 7 шт., запалювальна трубка «ЗТП-50» у кількості 1 шт., електродетонатори «ЭДП» у кількості 6 шт., постріли «ВОГ-25» у кількості 14 шт., постріли «ВОГ-25П» у кількості 6 шт., вишибний патрон у кількості 1 шт., комплектуюча частина гранати РГ-55М у кількості 1 шт., запали «УЗРГМ-2» у кількості 40 шт., гранати Ф-1 у кількості 40 шт.; гранати РГД-5 у кількості 24 шт.; гранатомети РПГ-26 у кількості 17 шт., гранатомети РПГ-22 у кількості 8 шт., реактивний піхотний вогнемет РПО-А «Шмель» у кількості 2 шт., постріли ПГ-7М у кількості 9 шт., постріли ОГ-7В «Осколок» у кількості 1 шт., постріли ПГ-7Л «Луч» у кількості 15 шт., постріли ПГ-9С у кількості 3 шт., постріли ПГ-9М у кількості 3 шт., постріли до АГС-17 ВОГ-17М у кількості 120 шт., постріли ВОГ-25П у кількості 35 шт., постріли ВОГ-25 у кількості 240 шт., протитанкові міни ТМ-62М у кількості 2 шт., підривачі МВЧ-62 до протитанкових мін ТМ-62М у кількості 2 шт., корпус підривача з капсулем-детонатором до пострілу ВОГ-17 у кількості 1 шт., капсуль-детонатор КД № 8А у кількості 1 шт., підривачі В-429 у кількості 15 шт., корпус ручної кумулятивної гранати РКГ-3М у кількості 1 шт., запал миттєвої дії до гранати РКГ-3 у кількості 1 шт., механічні дистанційні трубки ГДТ-90 у кількості 5 шт., унітарні патрони з осколково-фугасно-запальним (ОФЗ) снарядами у кількості 84 шт., осколково-фугасний снаряд ЗОФ26 калібру 125-мм у кількості 1 шт., гранату РГО у кількості 1 шт.;

-вибухові речовини - 4 тротилові шашки вагою 200 г. кожна, одну тротилову шашку вагою 400 г., пластит (ПВВ-4) вагою 1800 г.;

-протипіхотний вибуховий пристрій МОН-50 у кількості 1 шт.

У період з початку весни 2015 року по 14 червня 2016 року, перебуваючи в місті Дніпро по вул. Прикордонна, на території гаражного кооперативу «Автолюбитель 13» в гаражному боксі № НОМЕР_4 зберігав зазначену зброю, бойові припаси та вибухові речовини.

14 червня 2016 року, перебуваючи в м. Дніпро по вул. Прикордонна, на території гаражного кооперативу «Автолюбитель 13» біля гаражного боксу № НОМЕР_4 без передбаченого законом дозволу вчинив збут бойових припасів у вигляді: гранат Ф-1 у кількості 40 шт., гранат РГД-5 у кількості 24 шт. та запалів «УЗРГМ-2» у кількості 40 шт.

В зміненій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року змінити, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України строком на 3 роки позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що оскаржуваний вирок необхідно змінити, у зв`язку невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через суворість.

Зазначає, що посилання суду на обставини, що склалися в державі на теперішній час та наслідки, до яких могли привести злочинні дії ОСОБА_7 , та те, що злочин він вчинив з метою особистого збагачення з корисливих мотивів не в повній мірі відповідає дійсності, оскільки грошові кошти йому були терміново потрібні на операцію та ліки для його дідуся ОСОБА_9 , який має катаракту та глаукому обох очей.

Крім того, на думку захисника суд не в повній мірі при винесенні вироку прийняв до уваги той факт, що ОСОБА_7 , якому на час вчинення кримінального правопорушення виповнилося лише 19 років, є студентом Дніпропетровського університету ім.. Альфреда Нобеля, здобуваючи вищу кваліфікаційну освіту рівня магістр, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, в ході судового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, повідомивши всі відомі йому обставини та вказав на осіб які причетні до незаконного зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухівки, щиро покаявся у вчиненому злочині, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Крім того обвинувачений позитивно характеризується за місцем навчання, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, має активну громадську позицію.

Зазначає, що обставини, що обтяжують покарання відсутні, крім того, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що пом`якшуючою покарання обставиною відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України є вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин та виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливо без реального відбування покарання у вигляді позбавлення воли.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та пом`якшити останньому покарання, призначивши покарання з іспитовим строком, доводи прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити,оскільки вважає що призначене покарання відповідає як тяжкості скоєного так і особі обвинуваченого та зазначає що судом було призначене мінімальне покарання за ч.1 ст. 263 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, судом першої інстанції встановлено в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

В зв`язку із викладеним фактичні обставини кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряються оскільки, в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого не оскаржуються.

Перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає доводи захисника обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності призначеного покарання необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо призначення покарання обвинуваченому з урахуванням пом`якшуючих обставин, які наведені судом у вироку - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Доводи захисника ОСОБА_6 щодо неврахування судом першої інстанції пом`якшуючої обставини вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, а саме необхідність лікування його дідуся та відсутність на це грошей в родині, колегія суддів не вважає слушними, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутність грошових коштів не є підставою для вчинення кримінального правопорушення.

Норми Особливої частини КК України мають базуватися на нормах Загальної частини КК України. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, якою встановлено загальні засади призначення покарання.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому, покарання в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, врахував ступень тяжкості вчиненого злочину, пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, значну кількість зброї, бойових припасів, вибухових речовин, яку обвинувачений придбав, зберігав та частину збув, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючи покарання обставини - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду що саме необхідно враховувати те, що на території України відбуваються воєнні дії спрямовані на порушення конституційного устрою, територіальної цілісності та суверенітету України, відбуваються терористичні акти , тоді як обвинувачений маючи велику кількість зброї, розповсюджував її, розуміючи наслідки придбання такої зброї та можливі наслідки її застосування ,крім того у зоні озброєного конфлікту.

А ні в апеляційній скарзі, а ні у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, обвинувачений та його захисник не навели інших переконливих підстав для пом`якшення кримінального покарання та застосування вимог ст. 75 КК України, а тому колегія суддів враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та застосування щодо обвинуваченого вимог ст. 75 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень та узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни, скасування вироку, колегія суддів не встановила, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року, залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді апеляційного суду
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4