Справа № 646/9480/16-к
№ провадження 1-кп/646/174/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.17 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002737 від 21.12.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Красноперекопська АР Крим, росіянина, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.302 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На початку січня 2015 року, ОСОБА_4 розмістив в локальній мережі «Інтернет» на сайті «В контакте» оголошення з приводу звідництва жінок з чоловіками. 15 грудня 2015 ОСОБА_4 познайомився по локальній мережі «Інтернет» на веб-сайті «Вконтакте» з громадянкою ОСОБА_5 . В цей же день увечері він зателефонував ОСОБА_5 та вони домовились про те, що ОСОБА_4 надасть останній послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищезгаданих послуг у сумі 500 гривень, а також за її проханням, запросить для тих самих цілей ще одного чоловіка, надання сексуальних послуг якого також будуть коштувати 500 гривень.

21 грудня 2015 року приблизно об 22:00 годині, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на звідництво для розпусти, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, домовився зі своїм другом ОСОБА_6 , який також займається наданням послуг сексуального характеру за грошову винагороду, запросивши його в приміщення сауни за адресою: АДРЕСА_2 , попередивши його, що він також отримає від громадянки ОСОБА_5 грошову винагороду за надання останній інтимних послуг. Прибувши в сауну 21 грудня 2015 року приблизно об 23.00 годині, точний час під час досудового розслідування не встановлено, що приміщенні вищевказаної сауни ОСОБА_4 скоїв безпосереднє звідництво для розпусти, внаслідок чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вступили в статевий зв`язок з громадянкою ОСОБА_5 за грошову винагороду у сумі 500 гривень кожному.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.302 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він 15 грудня 2015 познайомився в локальній мережі «Інтернет» на сайті «В контакте » на його оголошення з ОСОБА_5 та домовився з останньою про надання останній послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищезгаданих послуг у сумі 500 гривень, а також за її проханням, запросить для тих самих цілей ще одного чоловіка, надання сексуальних послуг якого також будуть коштувати 500 гривень.

21 грудня 2015 року приблизно об 22:00 годині, він домовився зі своїм другом ОСОБА_6 , приїхавши до сауни, де ОСОБА_5 надала грощі у сумі 1000 грн. по 500 кожному, після чого ОСОБА_6 вступив в статевий зв`язок.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.302 КК України, як звідництво для розпусти .

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, офіційно не працює, але працює за домовленістю, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, взявши до уваги його щире каяття, позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді штрафу.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 302 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази : грошова купюра номіналом 200 гривень, серія: КГ № 1331382; грошова купюра номіналом 200 гривень, серія: ЄЧ № 2759165; грошова купюра номіналом 100 гривень, серія: КС № 1041827;грошова купюра номіналом 100 гривень, серія: ВЩ № 8383338; грошова купюра номіналом 100 гривень, серія: КГ № 4220566; грошова купюра номіналом 100 гривень, серія: КЗ № 9038771; грошова купюра номіналом 50 гривень, серія: КК № 1390131; грошова купюра номіналом 50 гривень, серія: ПЄ № 5140429; грошова купюра номіналом 50 гривень, серія: КВ № 1059790; грошова купюра номіналом 50 гривень, серія: ЗТ № 3218153 передані на відповідальне зберегання ОСОБА_5 залишити у останній.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1