Справа № 497/349/16-к
УХВАЛА

28 лютого 2017 року м. Кілія

Колегія суддів Кілійського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

в ході розгляду у відкритому судовому

засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000810 від 08.12.2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів),

передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 08.12.2015 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України.

28.02.2017 року в судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , який спливає 28.02.2017 року, мотивуючи це тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, про яких йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та допиту потерпілих у судовому засіданні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли та не зменшились в зв`язку з чим підстав для зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Також прокурор зазначив, що сімейний стан обвинуваченого та його спільне проживання з матір`ю пенсіонеркою вже був врахований слідчим суддею під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримали у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованих злочинів та зазначає, що у нього відсутній намір перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти тиск на потерпілих та свідків, або переховуватись від суду. Також обвинувачений зазначив, що він мешкає разом з матір`ю похилого віку, яка за станом свого здоров`я потребує його допомоги та матеріальної підтримки, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_11 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки на його думку знаходячись на свободі ОСОБА_9 не має наміру здійснювати тиск на свідків, мешкає разом з матір`ю похилого віку, яка потребує фізичної та матеріальної допомоги обвинуваченого. На підставі викладеного адвокат вважає що клопотання прокурора є необґрунтованим, так як обвинуваченням не доведена наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. В зв`язку з цим захисник просить відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечують з підстав викладених обвинуваченим ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_11 .

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку обвинувачених та інших учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків:

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 11.12.2015 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався судом і спливає 28.02.2017 року.

Як зазначено в ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, він обвинувачується у вчиненні злочинів, за один з яких передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, перебуваючи на свободі зможе здійснювати тиск на свідків, оскільки останні ще не були допитані судом.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що сімейний стан обвинуваченого, а саме його проживання разом з матір`ю пенсіонером вже був врахований слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і, не може бути підставою для зміни його на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також суду не надано характеристик за місцем постійного проживання, або роботи обвинуваченого і, довідки про стан його здоров`я.

Враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні обвинуваченим, колегія суддів дійшла висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не забезпечить його належної процесуальної поведінки, в зв`язку з чим необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, ч. 4 ст. 196-197, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці - до 28 квітня 2017 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 08.12.2015 року.

Ухвала про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою припиняє свою дію 28 квітня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3