Справа № 527/2303/16-к
провадження № 1-кп/527/16/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2017 року м. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області кримінальне провадження № 000032про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня (професійно-технічна), розлученого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, працює по найму без укладення трудового договору, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України за наступних обставин.

12.08.2013 року приблизно о 3 годині ночі, водій ОСОБА_6 рухався по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини автодороги «Хорол-Семенівка-Кременчук», в напрямку із с. Гориславці Кременчуцького району до с. Набережне Глобинського району на квадроциклі марки «СF Moto» моделі «800-2 Мах ХТ», без державного номерного знаку. В якості пасажира на сидінні позаду себе перевозив ОСОБА_4 .

Рухаючись в межах свої смуги із увімкненим ближнім світлом фар, на проїзній частині вул. Шевченка (колишня вул.Леніна) в с. Погреби Глобинського району, яка не мала зовнішнього електроосвітлення, названий водій порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, дорожні умови, і, як наслідок, на перехресті нерівнозначних доріг при виконанні маневру повороту праворуч , не впорався з керуванням транспортного засобу. В`їхавши на другорядну дорогу, що вела до греблі, в районі будинку № 164, допустив перекидання квадроцикла на лівий бік.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир квадроцикла ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 104 від 29.07.2016 року, отримала тілесні ушкодження у виді відкритого перелому обох кісток лівої гомілки, посттравматичного остеоартрозу лівого колінного та гомілково-ступневого суглобів, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.

За висновком автотехнічної експертизи № 348 від 20.09.2016 року в умовах даної події водій квадроцикла ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в його діях вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю. Вказав, що щиро розкаюється, прохав вибачення у потерпілої. Пояснив , що квадроцикл належить ТОВ «Рост-Агро». На час ДТП він працював в охоронній фірмі «Явір-2000». Квадроцикл надавався вказаним товариством для охорони будинку його власника, але охоронники використовували ТЗ і для власних потреб. Вночі 12.08.2013 року він, за вказівкою свого начальника, відвозив ОСОБА_4 додому. Рухався на квадроциклі зі швидкістю десь 60 км/год. Потерпіла сиділа позаду і трималася руками за нього. Він повертав з центральної дороги на другорядну і раптом йому здалося, що ОСОБА_4 похилилася в сторону. Через це він різко загальмував, і як наслідок, не впорався з керуванням. Був тверезий. Його придавило квадрациклом, а потерпілу викинуло на узбіччя десь за 3 метри від нього.

Йому видавалося посвідчення водія категорії В, С, проте, достатніх навиків для керування квадроциклом він на той час не мав.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні дала близькі показання стосовно механізму ДТП. Повідомила суд, що після отримання тілесних ушкоджень перенесла 4 операції, потребує щорічної профілактики, втратила роботу, їй встановлена ІІІ група інвалідності. Обвинувачений повністю відшкодував їй спричинену матеріальну шкоду та перерахував 20 тис. грн.. у відшкодування моральної шкоди.

Фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань потерпілої, обвинуваченого та даних, що його характеризують, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися.

В діях ОСОБА_6 суд встановив наявність складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження. Вина обвинуваченого доведена в установленому законом порядку.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілої.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем реєстрації негативно не характеризується, працює по найму вантажником (без укладення трудового договору), має сім`ю, дані про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні. Згідно довідки лікарняного закладу на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку в Олександрійській ЦРЛ в зв`язку з наслідками перенесеної черепно-мозкової травми з гіпертензивно - лікворним синдромом у формі епілептиформних нападів. Діагностована також вегето-судинна дистонія та ангіопатія сітківки обох очей.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину, часткове добровільне відшкодування спричиненої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до роз`ясень даних в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.
Згідно роз`ясень, даних в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, думку потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 , які не наполягали на суворому покаранні і прохали обрати покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений заслуговує покаранняу виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією статті, та вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 роки.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує спричинені кримінальним правопорушенням тяжкі наслідки, і вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь 11680 грн. у відшкодування майнової шкоди та 50 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди остання змінила, відмовившись від стягнення суми майнової шкоди та зменшивши суму стягнення моральної шкоди до 30 тисяч гривень. Мотивувала тим, що шкода частково відшкодована. Обвинуваченим надані належні докази (фіскальні чеки) про перерахування на користь потерпілої 11680 грн. для покриття матеріального збитку, та 20 тис. грн. для відшкодування моральної шкоди. Тому з врахуванням сплачених сум, підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 30 тисяч гривень - у відшкодування спричиненої моральної шкоди. Змінений позов потерпілої підлягає задоволенню.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди у загальній сумі 50 тис. грн. суд врахував характер правопорушення, глибину і тривалість фізичних страждань потерпілої , негативні наслідки, що настали для її здоров`я, а також вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

На підставі припису вказаної статті, цивільний позов прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Глобинської центральної районної лікарні про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину у сумі 2971 грн. 16 коп. підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав. Фінансування вказаної лікарні проводиться з бюджету Глобинської районної ради, тому стягнення з обвинуваченого слід проводити не на користь вказаної лікарні, а на користь фінансового відділу Глобинської райдержадміністрації. Суд може приймати рішення лише в межах заявлених позовних вимог. Позов не містить реквізитів вказаного органу, вимоги про стягнення на його користь. З огляду на викладене, позивач має право звернутися до суду для вирішення вказаного питання в порядку цивільного судочинства.

Ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на корить держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку з цим із ОСОБА_6 на користь держави стягуються витрати на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 703 грн. 68 коп.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України від призначеного основного покарання звільнити з випробуванням іспитовим строком два роки, зобов`язавши ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Глобинської центральної районної лікарні про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину у сумі 2971 грн. 16 коп. залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право на подання позову в порядку цивільного судочинства.

Змінений цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 30 тисяч гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати, понесені на проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 703 грн. 68 коп.
Речовий доказ у справі: транспортний засіб квадроцикл марки «СF Moto» моделі «800-2 Мах ХТ» - залишити у розпорядженні юридичної особи ТОВ «Рост-Агро».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1