Номер провадження: 11-кп/785/1095/16
Номер справи місцевого суду: 521/5465/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ПодустТ.

за участю прокурора: Замковий

обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2016 року, яким:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яськи, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 19.10.2015 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч. З ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання та не відбутої частини покарання призначеного за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 19,10.15 р. остаточно призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 , відносно якого вирок не оскаржується.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

15.12.2015 року о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вступили в попередню змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, визначивши об`єктом свого посягання майно, що належить ОСОБА_8 . Реалізуючи спільний намір, ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_8 , збив його з ніг, та наніс ОСОБА_8 декілька ударів ногою в область голови. Тим часом, ОСОБА_7 , також наблизився до ОСОБА_8 і наніс йому декілька ударів по тулубу, внаслідок чого, згідно з висновком судово-медичної експертизи №3122 від 15.01.2016 p., у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці лобної ділянки зліва, повік лівого ока, крововилив під кон`юнктиву лівого ока; синці правого плеча; правого передпліччя; лівого плеча; садно ділянки лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , застосувавши насильство, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_8 , подавили його волю до опору, після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перевірили кишені, і відкрито заволоділи майном ОСОБА_8 а саме: грошовими коштами в сумі 530 гривень, мобільним телефоном марки «Flу», вартістю 500 гривень, з сім картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», які не мають матеріальної цінності. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину, заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 1030 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений Бандрабура с.с, просить вирок суду змінити, призначити йому покарання з випробуванням. Вважає, що суд першої інстанції незаконний та необґрунтований, що він скоїв злочин тільки потому, що хотів поїсти, провину визнав повністю, розкаявся.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_5 , і адвоката ОСОБА_6 які підтримали доводи апеляції обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів з урахуванням вимого діючого законодавства прийшла до висновку, доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані судом за ст. 186 ч.2 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, раніше судимий, негативну характеристику з місця навчання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, ту обставину, що згідно з розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 27.11.2015 р. неповнолітньому ОСОБА_9 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, рівень розвитку обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім, та вважає, що до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе тільки в ізоляції від суспільства,
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи обвинуваченого викладені в апеляції і матеріали справи, судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Обвинувачений раніше судимий, скоїв злочин знаходячись на іспитовому строку, злочин несе в собі повишену громадську небезпеку, тому суд вважає, що ОСОБА_5 , на хоче ставати на шлях виправлення.

Його пояснення в апеляційній інстанції, що він не писав апеляцію, і йому треба з нею познайомитись, на думку колегії суддів пов`язане не з бажанням ознайомлення з матеріалами, а будь яким чином відкласти розгляд справи, з можливістю застосування ст..72 КК України, щоб скоротити реальний строк відбуття покарання.

Дана справа в апеляційній інстанції розглядалась неодноразово в зв`язку з затягненням розгляду справи пов`язаного з позицією обвинуваченого, йому неодноразово роз`яснювались права і давалась можливість ознайомитись з матеріалами справи, чим обвинувачений не бажав користуватись, а тільки після того як суд прийняв всі міри для того, щоб позицію обвинуваченого змінити, замінив адвоката він став іншими засобами затягувати розгляд справи

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2016 року відносно ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2