Справа № 128/2217/16-к
Провадження №11-кп/772/808/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
цивільного позивача ОСОБА_8 ,
представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру судових рішень 28 березня 2016 року за №0000077 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора ОСОБА_10 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 21 березня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого ТОВ «Птахофабрика Поділля» сторожем сторожової охорони, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування спричиненої дорожньо-транспортною пригодою майнової шкоди в розмірі 98690 гривень та моральної шкоди в розмірі 10000 гривень. В інший частині позову ОСОБА_8 відмовлено за необґрунтованістю.
Заявлений цивільний позов цивільним позивачем ОСОБА_8 до ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування майнової шкоди на суму 49000 гривень залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму в 5542 гривень 68 копійок.
Вирішено питання з речовими доказами.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
28 березня 2016 року приблизно о 20 годин 40 хвилин водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки "ВАЗ-2108", державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_11 , рухаючись в темну пору доби автодорогою сполученням "Вінниця-Турбів" у напрямку м. Вінниця, неподалік с. Велика Стадниця Вінницького району Вінницької області, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки "RENAULT KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2108» ОСОБА_11 від отриманих травм загинув на місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 270 від 26.04.2016 року ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудей (саден на передній поверхні грудної клітки, перелому грудини, перелому правого 1-го ребра, забою обох легень з надривами тканини двобічного гематоракса), закритої травми живота (крововиливів у зв`язковий апарат внутрішніх органів, розриву печінки, розриву селезінки), закритого перелому кісток носу, множинних саден і ран обличчя, саден кінцівок відкритого перелому правої стегнової кістки. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_11 виникли від дії тупих твердих предметів, можливо 28.03.2016 року за обставин дорожньо-транспортної пригоди в салоні автомобіля. Смерть ОСОБА_11 настала від політравми. Між смертю та політравмою є причинно-наслідковий зв`язок. Вищеописана політравма у ОСОБА_11 належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. При судово-токсикологічній експертизі крові і сечі від трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт у концентраціях відповідно 2,4 %о, в сечі 1,8 %о, що свідчить про алкогольне сп`яніння середнього ступеню під час настання смерті.
Згідно з висновком судово-токсикологічної експертизи № 811 від 04.04.2016 при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_7 методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 1,4%о.
Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 243а від 11.04.2016 року в робочій гальмівній системі та рульовому керуванні автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_3 , несправностей, які б свідчили про можливість їх непрацездатності до ДТП, не виявлено.
Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 244а від 07.04.2016 року в робочій гальмівній системі та рульовому керуванні автомобіля "RENAULT KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_2 , несправностей, які б свідчили про можливість їх непрацездатності до ДТП, не виявлено.
Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи №245а від 31.03.2016 року зіткнення автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля "RENAULT KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 сталося на автодорозі сполученням «Вінниця-Турбів» на смузі руху в напрямку смт. Турбів, тобто на смузі руху автомобіля "RENAULT KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_2 , в розташовану осипу бруду та подряпин дорожнього покриття.
Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 296а від 27.04.2016 року у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля "RENAULT KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_12 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.
Формально з даної дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість попередження даної пригоди у водія автомобіля "RENAULT KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_12 полягала у виконанні останнім вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У випадках, коли зустрічний транспортний засіб, виїжджаючий на зустрічну смугу руху, до моменту зіткнення не був загальмований, питання про технічну можливість у водія автомобіля, що рухається по своїй смузі руху, попередити зіткнення шляхом гальмування втрачає зміст, так-як ні зменшення швидкості, ні зупинка не виключає можливості зіткнення. У дорожній ситуації, що склалася, технічна можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася у діях водія автомобіля «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_12 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. У дорожній ситуації, що склалася в діях водія автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 2.9 (а) «Водієві забороняється: - керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних та токсичних речовин»;
п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 12.1- «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також: особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками у вигляді смерті ОСОБА_11 .
Прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просив скасувати вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком три роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказує, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги зі змінами, цивільного позивача ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу зі змінами, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований та не заперечується в апеляційній скарзі. Також ніким не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.
Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду та є безумовними підставами для скасування вироку суду в частині призначеного покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Також у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2017 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що при звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, звільнив останнього від відбування покарання.
При цьому судом не зазначено від якого саме покарання звільнений обвинувачений, з чого слідує, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування основного та додаткового покарання, що є порушенням норм кримінального закону.
Керуючись ст. 405, 407, 420 КПК України, суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу зі змінами прокурора ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 21 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: