Справа №212/5935/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ; з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченої ОСОБА_4 ; захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002690 від 24 серпня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна, громадянка України, освіта вища, офіційно не працевлаштована, розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх доньок, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима, в тому числі:
24.05.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.3, 76 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимою, в тому числі: 24.05.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.3, 76 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 2 роки, перебуваючи на волі, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та маючи не погашену і не зняту в законному порядку судимість, знову вчинила умисний корисливий злочин на території Покровського району м. Кривого Рогу.

Так, ОСОБА_4 , знаходячись на стажуванні в приміщенні стоматологічного кабінету, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим маючи вільний доступ та вільне пересування по вказаному приміщенню в період часу з 17.10 по 18.00 годин 23.08.2016 року, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_8 та інших можливих свідків-очевидців ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, шляхом вільного доступу із вказаної квартири таємно викрала належне гр. ОСОБА_8 майно, а саме: мобільний телефон «I Phone 5S», в корпусі білого кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2366 від 29.09.2016 року становить 5200 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 5200 гривень.

За правовою кваліфікацією ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та підтвердила обставини вчиненого.

Пояснила, що 23 серпня 2016 року пішла на стажування на 7 - мікрорайоні "Зарічний". Викрала телефон у власника стоматологічного кабінету, який здала в комісійний магазин за 250 грн.

Зазначила, що у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить строго не карати. Звертає увагу, що в неї двоє неповнолітніх дітей, яких вона виховує одна. Батько не цікавиться долею дітей, наявна заборгованість зі сплати аліментів.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими остання погодилася, в силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши інші матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора та захисника, суд прийшов до переконання про те, що обвинувачена ОСОБА_4 винна у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує наступні обставини:- ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України класифікуються як середньої тяжкості;- особу винної, яка раніше судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває;- за місцем мешкання характеризується задовільно, має двох неповнолітніх дітей на вихованні;- її позицію до скоєного, а саме щире каяття.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 не встановлено.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не встановлено.

Слід зазначити, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» - у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України ; частиною 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України , у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України . У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Приймаючи до уваги вищевикладене, наявність підстав, що пом`якшують покарання, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі. Остаточне покарання підлягає визначенню відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вироку від 24.05.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу.

Речові докази: мобільний телефон марки «I Phone 5S», в корпусі білого кольору, імеі: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 , залишити у власності потерпілого дозволивши використовувати на власний розсуд.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді ОДНОГО року позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , за сукупністю призначеного покарання та не відбутої частини покарання, призначеного вироком від24.05.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, шляхом часткового приєднання - три роки один день позбавлення волі, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки «I Phone 5S», в корпусі білого кольору, імеі: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 , залишити у власності потерпілого дозволивши використовувати на власний розсуд.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1