ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 25 травня 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 рокупро повернення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор виклав вимогу про скасування ухвали апеляційного суду із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, мотивувавши істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону при безпідставності прийняті судом апеляційної інстанції рішення про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та повернення апеляційної скарги прокурору вищого рівня, який не був учасником судового розгляду в суді першої інстанції.
В запереченнях на касаційну скаргу засуджений ОСОБА_5 просить про залишення ухвали суду апеляційної інстанції без зміни, а касаційної скарги прокурора без задоволення.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України задоволено. Засудженому ОСОБА_5 строк попереднього увязнення з 09 лютого 2001 року до 14 березня 2002 року в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 15 жовтня 2001 року зараховано за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, в строк відбування покарання з розрахунку, що один день попереднього увязнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання першого заступника прокурора Чернігівської області про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2016 року у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 , а апеляційну скаргу повернуто прокурору.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до п 4. ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи обєктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
В апеляційній скарзі, обгрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, перший заступник прокурора області послався на таку обставину, що внутрішніми наказами прокуратури не передбачено обовязок направляти прокурорами місцевих прокуратур копії ухвал судів, якими вирішено клопотання засуджених до прокуратури області, та про постановлення ухвали від 27 квітня 2016 року дізнався лише після 12 серпня 2016 року у зв`язку з надходженням інформації від начальника установи виконання покарань.
При цьому також прокурор, який брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, не скористався правом оскарження судового рішення у встановлені кримінальним процесуальним законом строки.
Водночас суд касаційної інстанції констатує, що органи прокуратури є єдиною системою і та обставина, що про постановлення ухвали суду першої інстанції від 27 квітня 2016 року прокурору вищого рівня стало відомо лише після 12 серпня 2016 року, сама по собі не свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.
З огляду на викладене апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку оскарження ухвали суду першої інстанції, діяв відповідно до вимог КПК України, а отже, підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року про повернення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-8109км16 Категорія: ч. 6 ст. 399 КПК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_7
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_8
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1