ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
24 лютого 2017року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 січня 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и в:
За вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 січня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаних судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Так, обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_4 викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, у скарзі ОСОБА_4 хоча і посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте не наводить належних аргументів на підтвердження цього. Одночасно, у скарзі засуджений не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог статей 433, 438 КПК України не є підставами для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції. Одночасно,у касаційній скарзі засуджений не зазначає про наявність таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які з урахуванням положень ст. 412 КПК України можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень судом касаційної інстанції, як про це у скарзі просить ОСОБА_4 .
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі слід зазначити чи бажає особа, яка подала касаційну скаргу, брати участь у касаційному розгляді, чого ОСОБА_4 не зробив.
Оскільки касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху як таку, що не відповідає вимогам ст. 427 КПК України, клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання вироку місцевого суду щодо нього слід залишити без розгляду, так як вирішення заявленого в клопотанні питання можливе на стадії підготовки касаційного розгляду, що передбачено ст. 430 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 січня 2017 року щодо нього залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3