Справа № 404/1312/17
Номер провадження 1-кп/404/284/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого охоронником ВП» Дніпро-Кіровоград», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.
31.01.2017 року близько 08.45 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 знаходився в салоні рейсового автобуса «с. Високі Байраки Кіровоград», який рухався по вул. Вокзальній, поруч з авто вокзальною станцією №2 у м. Кропивницький. В подальшому під час розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з приводу зниклого бензину з домоволодіння ОСОБА_5 , виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . В ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел щодо нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, наніс останньому один удар зовнішньою стороною долоні правої руки в область носа ОСОБА_6 , чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №110 від 31.01.2017 року тілесні ушкодження у вигляді садна по боковій поверхні носа, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння. Визнає, що його діями дійсно заподіяно легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , розкаюється у вчиненому та просить у нього вибачення.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Таким чином обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, умисне та закінчене.
Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно працює, одружений, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його особу, який характеризується посередньо, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, почав працювати, такий, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, розкаявся у вчиненому, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ст.125 ч.1 КК України та підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання не вбачає.
На час набрання вироком суду законної сили, суд вважає за необхідне не обирати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід, оскільки останній не застосовувався під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373-374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) гривень на користь держави.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1