Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/46/17
Провадження № 1-кп/209/118/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0002416 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, маючого на вихованні малолітню дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- засуджений 09.12.1996 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. 140 ч.3, 44, 187 ч.2, 42 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією майна;
- засуджений 28.07.1998 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. 142 ч.2, 44 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, з конфіскацією майна;
- засуджений 01.02.2002 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. 185 ч.2, 15, 185 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, та 6 місяців;
- засуджений 07.09.2004 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднати не відбуте покарання 3 місяця за вироком суду від 01.02.2004 року, до відбуття 3 роки та 3 місяці позбавлення волі;
- засуджений 19.03.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 190 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75 KK України, умовно з іспитовим строком на 2 роки;
- засуджений 09.12.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 313 ч.1, 317 ч. І, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- засуджений 19.03.2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 263 ч.1, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, згідно ст. 71 КК України, частково приєднати не відбуте покарання 1 рік 6 місяців за вироком суду Баглійського району м. Дніпродзержинськ, від 09.12.2009 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі;
- засуджений 04.02.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 309 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України, умовно з іспитовим строком на 2 роки;
- засуджений 10.11.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 15 ч.2 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді 1 місяця позбавлення волі, приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського райсуду м. Дніпродзержинська від 16.06.2016 року, остаточно визначивши покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Повторно, 16.11.2016 близько 13.00 годин , обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись біля торгового лотка № 15, який розташований на території ринку «Пасаж», по б-ру Будівельників у м. Кам`янське (м. Дніпродзержинськ), побачив на рекламному стенді залишену без нагляду бензопилу марки «FORESTA FA-45S», червоного кольору 1,7 кВт, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив таємно, викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 16.11.2016, близько 13.00 години обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись біля торгового лотка за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав залишену без нагляду бензопилу марки «FORESTA FA-45S», червоного кольору 1,7 кВт, ринкова вартість якої, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №19 від 08.12.2016 складає 1889,50 грн., яка належить ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Заволодівши викраденим майном обвинувачений ОСОБА_4 з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим за своїм наміром.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно 16 листопада 2016 року він викрав бензопилу у ОСОБА_7 на території ринку "Пасаж". Він стояв на зупинці громадського транспорту , коли до нього підійшов власник бензопили та забрав її у нього. В скоєному щиро кається. Просить суворо не карати.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження за ч.2 ст. 185 КК України .
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в судовому засіданні доведено та підтверджено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно .

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненим ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості , дані про особу, який задовільно характеризуються за місцем проживання , перебуває на обліку у лікаря - нарколога, те, що він раніше судимий та має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на утриманні має малолітню доньку , 2008 року народження, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України - щире каяття, та наявність обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 ч. 1 п. 1 КК України - рецидив злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.11.2016 року, покарання йому повинно бути призначено за правилами ст. 71 КК України, тобто к призначеному по даному вироку покаранню, частково приєднати покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі за вироком від 10.11.2016 року.
Окрім того судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 з 23 грудня 2016 року знаходиться під вартою в зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому при винесені судом вироку слід врахувати вимоги ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України та зарахувати обвинуваченому в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 150 грн. (а.с.25) відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки .
На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного по даному вироку, приєднати частково у вигляді 2 (двох) років 6(шести) місяців позбавлення волі, не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду від 10.11.2016 року та остаточно визнати до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки 6 ( шість) місяців з утриманням у кримінально-виконавчій установі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк покарання рахувати з часу затримання - з 23 грудня 2016 року.
Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту затримання - з 23 грудня 2016 року до 15 лютого 2017 року , включно.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн.
Речові докази: бензопилу марки «FORESTA FA-45S», червоного кольору 1,7 кВт , яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 . -- залишити в розпорядженні потерпілої.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1