Справа № 405/5833/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0008960 від 19.07.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м.Кіровограда від 4 листопада 2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 2 січня 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 02.01.2017 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки існують ризики кримінального провадження, зокрема, ризик скритись від суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого та захисника, які не заперечили стосовно продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні даного питання, у відповідності до ст. 178 КПК України, судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність судимостей та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що приводить до висновку що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, які передбачені ст.177 КПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі або продовжити злочинну діяльність та скритись від суду.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18 лютого 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , настрок шістдесят днів до 18 лютого 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Кіровоградської установи виконання покарань УДПтС України в Кіровоградській області (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1