Справа № 171/1859/16-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
ОСОБА_4 , будучи судимим за крадіжку чужого майна, повторно вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.
Так, 14.09.2016 року близько 23 год. ОСОБА_4 перебував біля домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 шляхом відкривання кватирки незаконно проник до приміщення вищевказаного будинку, що є житлом ОСОБА_5 , де в гостинній кімнаті помітив два кольорових телевізори марки «Самсунг», в спальній кімнаті - три килими, пиловсмоктувач, в кухні - електровафельницю та пральну машинку. Після цього ОСОБА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив крадіжку кольорового телевізору марки «Самсунг» CS29K5WTQ, вартістю 1970 гр., пральної машини «Донбас-3», вартістю 699 гр. 80 коп., пиловсмоктувача марки «Ракета-9в», вартістю 399 гр. 33 коп., кольорового телевізору марки «Самсунг» CK5539ZR, трьох килимів, розміром 2,5х3м, та електричної вафельниці, що для потерпілої матеріальної цінності не становить, після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 069 гр. 13 коп.
У судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому діянні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та показав, що він дійсно 14.09.2016 року викрав 2 телевізори, 3 килими, пило всмоктувач, пральну машину та електровафельницю з будинку потерпілої ОСОБА_5 за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому розкаюється, шкода відшкодована в повному обсязі.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, відшкодування завданої шкоди, а також дані про особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, має на утриманні матір похилого віку, раніше судимий, вказаний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, не зайнятий суспільно-корисною працею, тому суд приходить до переконання, що обвинувачений повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 07.10.2013 року Апостолівським районним судом за ст.ст.309 ч.1, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 03.09.2015 року обвинувачений звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Бердянського міського суду від 26.08.2015 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 11 днів.
Враховуючи, що ОСОБА_4 скоїв злочин після постановлення вироку 07.10.2013 року в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд вважає за необхідне при призначенні йому остаточного покарання застосувати ч.1 ст.71 КК України, згідно з якою необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Речові докази 2 телевізори, 3 килими, пиловсмоктувач, пральну машину, електровафельницю, повернуті потерпілій ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне залишити власнику.
У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в сумі 351 гр. 84 коп.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2013 року, і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Речові докази 2 телевізори, 3 килими, пиловсмоктувач, пральну машину, електровафельницю, повернуті потерпілій ОСОБА_5 , залишити власнику.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.
Суддя: