АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001032 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та обвинуваченого на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженню стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопухінка Ленінградської області, РФ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

На стадії підготовчого провадження, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Рішення місцевого суду обґрунтовано тим, що згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, зокрема санкцією ст. 348 КПК України визначено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Разом з тим, наданий місцевому суду обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні разом з додатками не містить письмового роз`яснення прокурора обвинуваченому у вчинені злочину, за який, зокрема, передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження, оскільки прокурором не роз`яснено обвинуваченому положення ст. 384 КПК України.

Не погодившись із судовим рішенням прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В якості обґрунтування зазначає про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить усі відомості зазначені у ч.2 ст.291 КПК України, доводи суду першої інстанції як на підстави повернення обвинувального акту прокурору щодо відсутності письмового роз`яснення обвинуваченому про можливість розгляду кримінальної справи за участі суду присяжних, є безпідставними.

Зазначає, на те, що під час проведення підготовчого судового засідання Печерським районним судом м. Києва, головуюча суддя у справі роз`яснила обвинуваченому ОСОБА_5 положення ст. 384 КПК України, - право на суд присяжних.

Таким чином, на думку прокурора у кримінальному провадженні, в даному випадку відсутні правові підстави для повернення обвинувального акту, а незаконне рішення суду підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід щодо нього з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки відсутні будь-які ризики, визначені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ст. 291 КПК України, законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Відповідно до положень ч.1 ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що наданий суду обвинувальний акт з додатками не містить письмового роз`яснення прокурора обвинуваченому права на суд присяжних.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 вимогам КПК України, вважає їх правильними та обґрунтованими, оскільки останній обвинувачується і у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 348 КК України, покарання за вчинення якого можливе і у виді довічного позбавлення волі.

Крім того, обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно бути повідомлено про право на розгляд його кримінального провадження судом присяжних. Обвинуваченим особа стає після того, як обвинувальний акт щодо неї буде переданий до суду. Виходячи зі змісту цієї статті, прокурор зобов`язаний роз`яснити власне підозрюваному про право на суд присяжних.

Відповідно до ст. 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику. Оскільки письмове роз`яснення про право на суд присяжних додається до обвинувального акта і передається до суду, такий обов`язок прокурор повинен здійснити ще до передання обвинувального акта до суду.

Виходячи із змісту п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК, прокурору необхідно вручити підозрюваному роз`яснення про право на суд присяжних одночасно з обвинувальним актом.

Таким чином, апеляційні доводи прокурора про те, що підстави зазначені в оскаржуваній ухвалі суду не є тією підставою для повернення обвинувального акту прокурору визначені законом, оскільки положення ст. 384 КПК України може роз`яснити як суд так і прокурор, є безпідставними та не обґрунтованими, з огляду на зазначене вище.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту, наданого до суду, вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він дійсно не містить об`єктивних обов`язкових відомостей.
Таким чином, обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні має суттєві недоліки, в зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для їх усунення, а тому підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.
Також відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні злочинів, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 376, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні 0001032 по обвинуваченню ОСОБА_5 , вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, прокурору для усунення недоліків, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/1591/2017
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1