Номер провадження 1-кп/754/182/17
Справа№754/1033/17
В И Р О К
Іменем України
01 серпня 2017 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Погреби Броварського району Київської області,

громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
02.11.2016р. приблизно в 18.30 годин ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21093» д/ НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Радунська зі сторони вул.Милославська в напрямку вул.Градинська в м.Києві, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п.1.3, 2.3.б, 4.16.а, 18.4 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, що знаходиться біля будинку №5 по вул.Радунська в м.Києві, перед яким в сусідній смузі руху зупинився інший транспортний засіб, продовжуючи рух, не надав перевагу для руху пішоходу ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно руху транспортного засобу, де вчинив наїзд на останнього, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми правої гомілки у вигляді уламкового перелому обох кісток правої гомілки в проксимальній третині зі зміщенням.
ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 02.11.2016р. приблизно в 18.30 годин він, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21093» д/ НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Радунська зі сторони вул.Милославська в напрямку вул.Градинська в м.Києві, через неуважність не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом та здійснив наїзд на пішохода, який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, оскільки не помітив пішохода, в подальшому пішохода забрала швидка медична допомога, наступного дня він відвідав потерпілого в лікарні та оплатив витрати на лікування потерпілого в лікарні. Він не оспорює, що внаслідок порушення ним правил дорожнього руху потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. У вчиненому щиро кається.
З урахуванням відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Як обставину, яка згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому. На підставі ст.66 ч.2 КК України, суд визнає як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , добровільне часткове відшкодування завданих збитків.
Обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до необережного злочину невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, його вік, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого щодо міри покарання.
Враховуючи наведене, з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, яке суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів з його боку. При цьому, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення та наслідки вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 74430,73грн., яка складається з вартості пошкоджених в ДТП особистих речей в сумі 5000грн., вартості залишку від лікування після ДТП в сумі 1650,78грн., вартості лікування ока в сумі 1779,95грн., приблизної вартості майбутньої операції для видалення пластини в сумі 15000грн., проходження курсу реабілітації після майбутньої операції в сумі 6000грн., приблизної вартості майбутньої операції після перелому носа в сумі 15000грн., проведення майбутніх косметологічних операцій для видалення шрамів та рубців в сумі 30000грн., та про стягнення моральної шкоди в сумі 150000грн. підлягає задоволенню частково відповідно до доведеності підстав та розміру позову, виходячи з наступного.
Так, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки наявність та розмір матеріальних збитків не доведені та не підтверджені відповідними доказами.
В цивільному позові потерпілого ОСОБА_6 відсутні дані про те, з чого саме складається залишок на лікування після ДТП в сумі 1650,78грн., на яке саме лікування були понесені вказані витрати, з вартості яких ліків та послуг на лікування складається вказана сума, тому понесення потерпілим вказаних витрат саме в зв`язку із завданням йому збитків внаслідок ДТП не обґрунтовано та не доведено.
Понесення потерпілим збитків в сумі 1779,95грн. на лікування ока в період з 02.02.2017р. по 09.03.2017р. саме в зв`язку з наявністю травми, яка була отримана ним внаслідок ДТП, не було доведено, тому не доведено понесення потерпілим матеріальних збитків в сумі 1779,95грн. на вказане лікування саме в зв`язку з завданням цих збитків кримінальним правопорушенням.
Понесення потерпілим матеріальних збитків в сумі 5000грн., які складаються з вартості пошкоджених в ДТП особистих речей, не було доведено, докази щодо пошкодження речей потерпілого внаслідок ДТП та щодо вартості вказаних речей суду надані не були.
Крім того, згідно змісту ст.128 КПК України, стягненню підлягають матеріальні збитки, які були завдані кримінальним правопорушенням.
Враховуючи, що матеріальні збитки, які складаються з приблизної вартості майбутньої операції для видалення пластини в сумі 15000грн., проходження курсу реабілітації після майбутньої операції в сумі 6000грн., приблизної вартості майбутньої операції після перелому носа в сумі 15000грн., проведення майбутніх косметологічних операцій для видалення шрамів та рубців в сумі 30000грн., на день розгляду позову в суді не були понесені потерпілим, вказані майбутні збитки не можуть бути стягнуті.
Тому, цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.
При визначенні розміру завданої потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди суд враховує ступінь спричиненого потерпілому фізичного болю, характер і обсяг страждань, яких він зазнав у зв`язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень, порушення звичайного ритму життя, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає суд вважає співрозмірним його моральним стражданням розмір моральної шкоди в сумі 10000грн.
Тому, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню моральні збитки в сумі 10000грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1-го (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1-го (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральних збитків 10000грн. В іншій частині цивільний позов ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: