Справа № 163/3081/16-к
Провадження № 1-кс/163/263/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
09 грудня 2016 року м. Любомль
Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, -
07 грудня 2016 року слідчий СВ Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Любомльського районного суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема, грошових коштів у сумі 99 гривень, які були вилучені в ході проведення огляду місця події в ОСОБА_5 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_6 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.
В ході проведення 06.12.2016 року поверхневого огляду ОСОБА_5 було виявлено та вилучено грошові кошти різними купюрами на загальну суму 99 гривень, які в подальшому було визнано речовими доказами.
07.12.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
На думку слідчого, вилучені кошти, які здобуті злочинним шляхом, відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобіганню спробам знищення, приховування чи спотворення доказів вчинення злочину виникла необхідність в накладенні арешту.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Приймаючи до уваги, що вилучене під час огляду місця події майно може бути визнаними, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, предмет кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то їх втрата, зникнення, або пошкодження перешкодить розслідуванню кримінального провадження.
Згідно ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам. Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Таким чином, враховуючи, що вищезазначені грошові кошти, мають силу речового доказу, і відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому останні підлягають арешту із забороною розпорядження та використання, що є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, який надасть змогу встановити важливі обставини провадження та забезпечить подальше виконання вироку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на грошові кошти у сумі 99 гривень, які були вилучені в ході проведення огляду місця події в ОСОБА_5 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_6 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.
Підстава застосування арешту вищевказаного майна - необхідність визнання їх речовими доказами.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Волинської області.

Слідчий суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1