Справа № 273/217/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 14.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженку с. Лісове, Баранівського району Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , вдову, освіта базова загальна середня, не працюючу, в силу ст. 89 КК України раніше не судиму

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 14.01.2017 року близько 11-ї години 30 хвилин вона разом із ОСОБА_6 прибули до господарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 з метою розпиття спиртних напоїв. В цей час у веранді житлового будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт, який в подальшому переріс у бійку.

ОСОБА_4 , яка залишилася спостерігати за бійкою у вітальній кімнаті, помітила, що на столі при вході в кімнаті лежить мобільний телефон марки «Samsung GT-E1202i», який вирішила викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, переконавшись, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебувають на вулиці та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, остання, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Samsung GT-E1202i» вартістю 351 грн. 67 коп., який належить ОСОБА_5 та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріального збитку на суму 351 грн. 67 коп.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 28 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 та, згідно з умовами якої:

- підозрювана ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та в повному обсязі відшкодувала заподіяну шкоду;

- потерпілий та підозрювана погодились на призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів громадян.

Угода підписана потерпілим та підозрюваною, містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно з п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачена просила затвердити угоду про примирення, укладену з потерпілим, в якій вона визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння нею характеру обвинувачення, виду покарання, інших заходів, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, наслідків укладення та затвердження угоди. Просила суд під час затвердження угоди призначити їй узгоджений угодою вид покарання.

Потерпілий також просив затвердити угоду про примирення, укладену ним на досудовому слідстві з підозрюваною, пояснивши суду, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, укладення угоди дійсно було добровільним, матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі і претензій матеріального характеру до обвинуваченої він не має.

Прокурор та захисник обвинуваченої висловили думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши угоду на відповідність її вимогам ст. 471 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд дійшов висновку про те, що є підстави для затвердження угоди, зокрема її умови не суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, не встановлені підстави припускати неможливість її виконання обвинуваченою, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачена цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, зокрема, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжні заходи не обиралися.

Речові докази у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Samsung GT-E1202i», що належать потерпілому ОСОБА_5 , згідно розписки були передані йому на відповідальне зберігання, - залишити за належністю.

Судові витрати, пов`язані з оплатою судово-товарознавчої експертизи у сумі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп., підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави (висновок експерта №5/26 від 16.02.2017 р.).

Керуючись ст. 373, ст. 374, ст. 468, ст. 469, ст. 472, ст. 474, ст. 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 28 лютого 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Samsung GT-E1202i», що належать потерпілому ОСОБА_5 - залишити за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляції до Баранівського районного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченою виключно з підстав: призначення покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не розяснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не розяснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1