Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/115/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000125 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олімпіадівка, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічна освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та інших осіб, постійного місця проживання не маючого, раніше судимого:
- 12.07.2011 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 304 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Постановою Новгородківського районного суду від 28.09.2011 року скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі на чотири роки.
- 23.03.2016 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на п`ять років шість місяців;
- 04.04.2016 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на чотири роки;
- 28.07.2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання за вироками Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.03.16р. та Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.16р. у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року, і з врахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

У строк відбування покарання зараховано повністю покарання відбуте за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2016 року та за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року.

На підставі п. «г» ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.08.2016 року по 31.10.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.

24 квітня 2015 року, близько 23 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_7 перебував у власних справах в с. Вершино-Кам`янка, Новгородківського району та рухаючись по АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , з якого вирішив викрасти наявні в ньому особисті речі господаря. Через паркан, яким було частково огороджено вказане домоволодіння, обвинувачений проник на його територію, де відбивши навісний запірний пристрій на дверях будинку проник всередину приміщення, звідки таємно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 2298 грн. 69 коп. З викраденим майном ОСОБА_7 з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим самим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 31.10.2016 року по набрання вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Абзац 4 резолютивної частини вироку Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року виключити. У решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що всупереч вимог ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» суд першої інстанції не зарахував у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 період відбування під вартою з дня винесення вироку та до набрання його законної сили. Крім того вважає, що рішення суду в частині зарахування обвинуваченому в строк відбування покарання, покарання відбуте за попередніми вироками є зайвим та не зрозумілим, а тому підлягає виключенню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.
Викладені у вироку суду висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на зібраних органами досудового слідства та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.
Враховуючи те, що фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України жодним учасником судового розгляду в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України судове рішення в цій частині не переглядає.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.
Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, не має постійного місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та призначив йому покарання в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі з реальним відбуванням покарання.
Також, судом першої інстанції правильно призначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки останній був засуджений вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року, а кримінальне правопорушення, за яке його засуджено за даним вироком вчинив до постановлення попереднього вироку.
За таких обставин, призначене районним судом ОСОБА_7 покарання, на переконання колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і відповідає меті покарання, визначеній в ст. 50 КК України.
Разом із тим, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність в частині зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: зокрема перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
У розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.07.16р. переведено ОСОБА_7 з Кіровоградської ВК № 6 до Кіровоградської УВП № 14 з метою забезпечення участі останнього в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження № 0000125 (а.к.п. 57-58).
З інформації Кіровоградської ВК№ 6 від 12.08.16р. слідує, що ОСОБА_7 вибув до Кіровоградської УВП № 14 05.08.2016 р. (а.к.п.68).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_7 перебував в умовах попереднього ув`язнення з 05.08.2016 р. по 31.10.2016 року та відповідно до вимог п. «г» ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано вказаний період у строк відбуття покарання.
Разом з тим, при зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України судом залишено поза увагою вимоги ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення та не зараховано у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з моменту проголошення вироку та по день набрання даним вироком законної сили.
Також, колегія суддів погоджується з апеляційними вимогами щодо необхідності виключення із резолютивної частини вироку посилання суду на зарахування у строк відбування покарання повністю відбутого покарання за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2016 року та за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року, як зайве.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання. У решті вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05.08.2016 року по 31.01.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на зарахування у строк відбування покарання повністю відбутого покарання за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2016 року та за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року.
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2