Справа № 182/5339/16-к
Провадження № 1-кп/0182/195/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2016 за № 0003012 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, пенсіонера, одруженого, не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 25.06.2016 приблизно о 14:30 год., знаходячись на автобусній зупинці, що розташована поблизу буд. № 26 по вул.. Першотравневій в м. Нікополі Дніпропетровської обл., де на ґрунті побутового конфлікту в ході сварки з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс своїй доньці ОСОБА_5 один удар долонею по обличчю та не менше чотирьох ударів кулаком по голові, заподіявши їй, згідно висновку судово-медичної експертизи № 564 від 19.08.2016, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватим себе не визнав, пояснивши, що потерпіла його донька. Хоча з дружиною він разом не проживає, але з дітьми підтримує відносини. Донька сама проживає у квартирі, яку він отримав, працюючи в органах МВС, на всю сім`ю 4-х осіб. 25.06.2016 він зателефонував доньці і вимагав повернути свідоцтво про шлюб, вона відмовила, тому він сказав, що приїде у квартиру і буде там жити, а її попросив звільнити квартиру, на що донька висловилася нецензурною лайкою. Через деякий час він дійсно приїхав у квартиру, але донька йому не відчинила. Приблизно о 14 год. він рухався на автомобілі зі знайомим за кермом і побачив на автобусній зупинці доньку з 2-ма сумками та молодшого сина. Він попросив зупинитися, підійшов до доньки і знову просив віддати йому ключі від квартири, але донька знову відмовила. Тоді він, побачивши у сумці, що стояла на землі, ноутбук, почав піднімати сумку. Донька з сином на нього накинулися і почали вихоплювати сумку з ноутбуком. Він по інерції, перечепившись через сумку, випадково вдарив доньку сумкою, після чого поїхав. Коли проїжджав повз цю зупинку приблизно через 5-10 хвилин, то там вже нікого не було.
Разом з тим, потерпіла ОСОБА_5 показала, що 25.06.2016 вранці їй подзвонив батько і почав вимагати, щоб вона виїхала негайно з квартири, вона не погоджувалася, говорила, що їй треба кілька днів. Вони полаялися і вона кинула трубку. Через деякий час батько приїхав у квартиру, стукав у двері, але вона не відчинила, тоді батько сказав, що він виламає двері і поїхав. Вона злякалася, подзвонила матері, мати сказала, щоб вона збирала речі і з молодшим братом їхала до бабці. Вона зібрала частину речей у сумку, взяла ноутбук також у сумці і вони з братом вийшли на автобусну зупинку. Поки вони чекали автобус, приїхав батько з сином його співмешканки. Батько став вимагати, щоб вони з братом сіли у машину, вони відмовлялися. Потім він почав забирати у неї сумку з речами, вона не віддавала. Тоді батько вдарив її по лицю, брат почав захищати її, вона, у свою чергу, захищала брата, за що батько кілька разів вдарив її в область голови. Потім батько забрав сумку з ноутбуком і уїхав. Присутні викликали «Швидку медичну допомогу» і її повезли у лікарню.
Свідок ОСОБА_6 також показав, що, коли вони з сестрою стояли на автобусній зупинці, на автомобілі приїхав батько ОСОБА_3 . Побачивши їх, батько почав кричати, щоб вони сідали в автомобіль. Вони відмовилися. Батько вийшов з автомобіля, підійшов до сестри, вдарив її по обличчю долонею, а потім наніс 4-5 ударів кулаком по голові. Батько намагався забрати речі сестри, але вони йому не дали цього зробити. Потім батько від`їхав, але не надовго. Майже відразу повернувся, знову лаявся, потім забрав ноутбук і поїхав. З батьком в автомобілі був ще один чоловік, але він у сварку не втручався.
Свідок ОСОБА_7 показав, що він з ОСОБА_3 їхали на автомобілі останнього, ОСОБА_3 на автобусній зупинці по вул.. Першотравневій побачив своїх дітей, сказав зупинитися. Він зупинився, ОСОБА_3 вийшов і пішов на автобусну зупинку, а він залишався біля автомобіля. Почув, що донька ОСОБА_3 почала кричати, побачив, що ОСОБА_3 намагався забрати у доньки сумку з ноутбуком, яка висіла на плечі, схопивши за ремінь сумки. Донька с сином почали кидатися на ОСОБА_3 , він бачив, що донька наносила ОСОБА_3 удари. ОСОБА_3 впав, від чого не знає, потім ОСОБА_3 піднявся та повернувся до автомобіля. Конкретно хто кому наносив удари, він сказати не може, т.я. він відволікався.
Свідок ОСОБА_8 показала, що раніше ні потерпілу, ні обвинуваченого вона не знала. Наприкінці червня 2016 р. вона з майбутнім чоловіком зайшли в магазин, який розташований поруч з автобусною зупинкою по вул.. Першотравневій. Почули крики, вийшли з магазину та побачили, що обвинувачений штовхав потерпілу та хлопця, що був з неї і вимагав, щоб вона повернула сумку. Дівчина сумку не повертала, за що обвинувачений її штовхав і в руку, і у плече. Один раз вона точно бачила, як обвинувачений вдарив потерпілу кулаком в обличчя. Хлопець намагався захистити дівчину, обвинувачений штовхав і хлопця. Потім, коли присутні почали йому робити зауваження, обвинувачений сів в автомобіль і від`їхав, але відразу повернувся, забрав сумку і поїхав.
Свідок ОСОБА_9 також підтвердив, що бачив, як на автобусній зупинці обвинувачений бив потерпілу, хапав її за волосся, вдарив по обличчю. Хлопець, що був з потерпілою, намагався її захистити, але це йому не вдавалося. Потім, коли присутні стали робити зауваження, обвинувачений сів у автомобіль і поїхав. Він знову зайшов у магазин, але, т.я. почув крики, то вийшов і побачив, що обвинувачений повернувся, останній забрав сумку і поїхав остаточно. Він викликав поліцію і «Швидку медичну допомогу».
Винуватість також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0003012:
- висновком судово-медичної експертизи № 564 від 19.08.2016, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п. 19);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.2016, в ході якого ОСОБА_5 показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме, стоячи навпроти один одного, ОСОБА_3 наніс їй один удар долонею правої руки по обличчю з лівої сторони, один удар кулаком правої руки в область лівої брови; один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи та не менше двох ударів кулаком правої руки в область волосяної частини голови (а.п. 20-23);
-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 565 від 19.08.2016, відповідно до якого, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, локалізацію та кількість ударів, вказаних в протоколі слідчого експерименту, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення виявлених тілесних ушкоджень при механізмі, вказаному потерпілій у протоколі слідчого експерименту від 16.08.2016 (а.п. 25).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Під час судового засідання перед судовими дебатами від потерпілої у кримінальному провадженні надійшло клопотання про закриття справи у зв`язку з відмовою підтримувати обвинувачення. Своє клопотання потерпіла пояснила тим, що не бажає, щоб батько мав судимість, лише хотіла, щоб він зрозумів неправильність своїх дій. Пояснила, що відмовляється підтримувати обвинувачення добровільно, ніякого тиску на неї не здійснювалося. Наслідки закриття провадження їй відомі та зрозумілі.
Вислухавши прокурора, який не заперечував проти закриття справи у зв`язку з відмовою потерпілого у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення підтримувати обвинувачення, обвинуваченого, який не заперечував проти закриття справи, суд вважає, що кримінальне провадження може бути закрито, оскільки відповідно до п.7) ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до п. 1) ч.1 ст. 477 КПК України ст.. 125 (умисне легке тілесне ушкодження) є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення
Як встановлено судом, потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_5 відмовилася підтримувати обвинувачення стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч.2 ст. 125 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
Керуючись п.7) ч.1, ч.6 ст. 284, ч.4 ст. 286, п. 1) ч.1 ст. 477 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2016 за № 0003012 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.. шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя: ОСОБА_1