УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го відділу кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу з обслуговування великих платників податків ДФС ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 27 липня 2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий з ОВС 1-го відділу кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу з обслуговування великих платників податків ДФС ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором відділу процесуального керівництва досудового розслідування і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 27 липня 2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про накладення арешту на тютюнові вироби:

-у кількості 33 180 пач., які виявлено та вилучено на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016р. під час проведення обшуку 29 вересня 2016р. за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, буд. 29 «а»;

-у кількості 222 230 пач., які виявлено та вилучено на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016р. під час проведення обшуку 29 вересня 2016р. за адресою: м. Львів, вул. Ковельська, буд. 109 «б»;

-у кількості 75 028 пач., які виявлено та вилучено на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016р. під час проведення обшуку 29 вересня 2016р. за адресою: м. Ужгород, вул. Приладобудівників, 3;

-у кількості 71 923 пач., які виявлено та вилучено на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016р. під час проведення обшуку 29 вересня 2016р. за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. 20-Липня, 79.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (нова назва - ТОВ «Тедіс Україна» () в період 2014 року внаслідок документального оформлення безтоварних фінансово-господарських операцій щодо продажи тютюнових виробів на адресу ПП «Торгівля та Дистрибьюція» (код за ) умисно ухилялись від сплати податків на загальну суму 43 602 357 грн.

Під час досудового розслідування, 05 жовтня 2016р., на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016р., було проведено обшук за адресами: АДРЕСА_1 , м. Львів, вул. Ковельська, буд. 109 «б», м. Ужгород, вул. Приладобудівників, 3, м. Володимир-Волинський, вул. 20-Липня, 79, в ході якого було виявлено та вилучено зазначене в клопотанні слідчого майно.
Слідчий вважає, що вилучені 05 жовтня 2016р. тютюнові вироби являються речовими доказами, а також з метою запобігання можливості приховування вилученого майна, його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою збереження речових доказів, відшкодування завданих державі збитків, слідчий звернувся з даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0000172, вважаю, що воно не відповідає вимогам, які ставляться до даного виду клопотань, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
В свою чергу положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, проте слідчим в судовому засіданні не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також в прохальній частині клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно, яке вилучене 29 вересня 2016р., проте відповідно до протоколів обшуку, майно було вилучено - 05 жовтня 2016р.
Крім того, звернувшись з даним клопотанням, слідчим не було конкретизовано майно, яке він просить арештувати.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи процесуальну безпідставність поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 27 липня 2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, процесуальному прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го відділу кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу з обслуговування великих платників податків ДФС ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 27 липня 2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України повернути процесуальному прокурору відділу процесуального керівництва досудового розслідування і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: