АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 12 грудня 2016 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цуцилів Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянка України, українка, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником четвертого відділу спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 11 грудня 2016 року включно із визначенням застави в сумі 50 000 000 гривень у національній грошовій одиниці ОСОБА_6 .

Згідно з ухвалою, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а саме необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки вказані обставини виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання детектива відмовити та в разі наявності законних підстав застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22 год. до 07 год. наступної доби. Також захисник просить задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про виклик свідків, і дослідити обставини, що неповно досліджені слідчим суддею.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущена неповнота судового розгляду та істотні порушення норм процесуального закону.
Так, захисник вказує на неповноту судового розгляду, оскільки судом не було задоволено клопотання сторони захисту про відкладення розгляду провадження з метою підготовки до судового засідання.
Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 205, 191 КК України, оскільки не встановлено розміру збитків, що створює критичне ставлення захисту до обґрунтованості як кваліфікації дій за ст. 255 КК України так і відповідної підозри за даною статтею КК України.
Так, захисник стверджує, що клопотання містить лише припущення про те, що завдано збитків державним інтересам на 1 613 224 251 гривень, яка експертним шляхом не визначалась та вказує, що до клопотання додана довідка перевірки реалізації природного газу, яка не містить печатки установи, якою така довідка була надана, та номеру вихідної кореспонденції та також не містить висновку про розмір завданої шкоди.
Далі захисник вказує, що в судовому рішенні не обґрунтовано та не підтверджено матеріалами наявність умислу на отримання ОСОБА_6 грошей або інших цінностей від участі в діяльності ймовірної злочинної організації або від вчинення нею ймовірних злочинів.
При цьому, апелянт вказує на відсутність як в клопотанні, так і в повідомленні про підозру, інформації про обізнаність ОСОБА_6 про наявність будь-яких підприємств, які можуть містити ознаки фіктивності, до яких остання мала б пряме або опосередковане відношення.
Також апелянт зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки поведінка ОСОБА_6 до затримання не свідчить про наявність у неї можливості та навичок для переховування від слідства та суду.
При цьому вказує, що ризик знищення речей та документів не може оцінюватися абстрактно, ризик незаконного впливу на свідків, експерта у даному провадженні може бути на початкових стадіях, про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не можна стверджувати, оскільки сторона обвинувачення на його підтвердження зазначає про продовження учасниками організації вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, однак ОСОБА_6 дана стаття не інкримінується.
Далі захисник зазначає, що при визначенні розміру застави слідчим суддею не було проаналізовано можливості ОСОБА_6 щодо її внесення, в тому числі не враховано її матеріальний стан, враховуючи при цьому, що розмір збитків не визначений.
Крім того, захисник вказує на те, що строк тримання особи під вартою слідчим суддею продовжено автоматично.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 04 грудня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000002, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 209 КК України
15 червня 2016 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 209 КПК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 червня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.
17 червня 2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва щодо підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 серпня 2016 року.
18 серпня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 12 жовтня 2016 року.
03 жовтня 2016 року постановою заступника Генерального прокурора України - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 15 грудня 2016 року.
04 жовтня 2016 року детектив Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - начальником четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих детективом матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні детектива.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, підозра у яких їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги захисника з приводу необґрунтованої підозри, слід визнати непереконливими.
Перевіряючи доводи клопотання детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, відомості про особу ОСОБА_6 .
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилаються детектив і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про продовження заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині, єнеобґрунтованими.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Крім того, твердження захисника щодо відсутності у підозрюваної умислу на отримання грошей або інших цінностей від участі в діяльності ймовірної злочинної організації або від вчинення нею ймовірних злочинів та відсутність інформації про обізнаність останньої про наявність будь-яких підприємств, які можуть містити ознаки фіктивності, колегія суддів визнає передчасними, оскільки ці обставини не є предметом розгляду при вирішення питання про продовження щодо особи заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.
Що стосується посилань захисника на те, що матеріали не містять доказів на підтвердження існування у діях підозрюваної ОСОБА_6 , ознак злочинів передбачених ст. ст. 205, 191, 255 КК України, то вони також є передчасними, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Крім того, твердження захисника про не встановлення органом досудового розслідування розміру збитків не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до повідомлення про підозру сума збитків складає 1 613 224 251 гривень.

Що стосується відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про відкладення розгляду провадження з метою підготовки до судового засідання, то слідчим суддею оголошено перерву у судовому засідання для надання змоги захиснику ознайомитися з клопотанням детектива, що підтверджується наданими в апеляційний суд матеріалами.

Крім того, слідчий суддя також правильно, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та визначив заставу у розмірі 50 000 000 гривень у національній грошовій одиниці, що належним чином забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків у випадку внесення застави.

Підстав вважати визначений слідчим суддею розмір застави завідомо непомірним та таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Твердження апелянта про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення норм процесуального закону є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення учасників судового розгляду.

Разом з тим, слідчий суддя, продовжуючи ОСОБА_6 строк тримання під вартою, порушив вимоги ч. 1 ст. 197 КПК України, а саме від моменту винесення оскаржуваної ухвали, тобто від 05 жовтня 2016року, продовжив строк тримання ОСОБА_6 під вартою більш як на два місяці, тобто до 11 грудня 2016 року, хоча строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що таке порушення тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та необхідність постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали, якою клопотання детектива належить задовольнити частково, продовживши ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 04 грудня 2016 року з визначенням застави в порядку, передбаченому аб. 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Поновити захиснику ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником четвертого відділу спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 11 грудня 2016 року включно із визначенням застави в сумі 50 000 000 гривень у національній грошовій одиниці ОСОБА_6 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.
Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 діб.
Строк дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити до 04 грудня 2016 року.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 50 000 000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ - 37993783, МФО - 820172, реєстраційний рахунок - 5850).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до детектива, прокурора, слідчого суді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд пр. зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

- носити електронний засіб контролю;

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва, має бути наданий відповідній уповноваженій службовій особі, яка після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово детектива, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_6 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до детектива, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні начальника четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3672/2016 Категорія: ст.199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1