Справа № 405/982/17

"02" березня 2017 р. м. Кропивницький
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, за наступних обставин.
Так, 14.01.2017 близько 01 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «DAEWOO Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 14 км. + 597 м. автодороги Р-06 Ульяновка Миколаїв, зі сторони смт. Благовіщенське, в напрямку м. Миколаїв, на території Голованівського району, Кіровоградської області допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, при цьому порушуючи вимоги п.п. 12.1, 12.2 ПДР (п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), рухаючись поза межами населеного пункті зі швидкістю близько 80-90 км/год. перевищив допустиму та безпечну у даних дорожніх та погодних умовах швидкість руху, по умовам видимості меж проїзної частини, які обумовлювались темною порою доби та мокрим покриттям проїзної частини, та в порушення п. 19.3 ПДР України (п.19.3 У разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення - увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення), зближуючись з транспортним засобом, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого відбувалося погіршення видимості у напрямку руху, не вжив заходів до зниження швидкості, та виборі безпечної швидкості, за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем.
Вищевикладені порушення водієм ОСОБА_4 , вимог безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 2.3 (б) і (д), 12.2, 19.3 ПДР України, через перевищення швидкісного режиму, який впливає на зупинний шлях автомобіля, не прийняття мір до зниження швидкості у результаті погіршення видимості проїзної частини у напрямку руху, призвели до того, що останній позбавив себе можливості своєчасно виявити на проїзній частині пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину справа-наліво, по ходу руху автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд лівою передньою частиною автомобіля «DAEWOO Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 .
У наслідок дорожньо-транспортної пригоди:
- пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/29 від 19.01.2017, отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення та в даному випадку призвели до смерті останнього і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.
27.02.2017 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Захисник, враховуючи соціальні зв`язки підозрюваного та належну процесуальну поведінку, просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, вказавши, що зобов`язується виконувати усі вказівки слідства та суду.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
27.02.2017 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується висновком судової інженерно транспортної (автотехнічної) експертизи № 17-306 від 22.02.2017 року (а.к. 11-15).
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілого, свідків та експертів, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків, оскільки доказів, що свідчать про їх існування під час розгляду слідчому судді не надано.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, офіційно не працює, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт в межах строку досудового розслідування та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
клопотання старшого слідчого відділу розслідування у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто з 02.03.2017 року до 27.04.2017 року, із забороною останньому цілодобово залишати будинок, АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та в подальшому до суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді,
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 27.04.2017 року.
Ухвалу передати до Голованівського ВП ГУ НП України у Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1