Справа №463/3596/16-к
Провадження №1-кс/463/149/17
УХВАЛА
03 лютого 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1
при секретарі с/з- ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву про відвід судді ОСОБА_10 в кримінальному провадженні за №0000644 від 10.06.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.286 КК України, суд, -

в с т а н о в и в :
В провадженні судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 перебувають матеріали кримінального провадження за №0000644 від 10.06.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.286 КК України.
01.02.2017 року захисником обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 заявлено головуючому судді ОСОБА_10 відвід від розгляду зазначеної кримінальної справи з підстав того, що останнім 05.08.2016 року за наслідками підготовчого судового засідання винесено ухвалу, якою в тому числі вирішено питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивами продовження строку запобіжного заходу вказано те, що термін тримання під вартою є незначний, а обмеження права обвинуваченого на особисту свободу пов`язане із необхідністю забезпечення процесуально поведінки, так як застосувати більш м`який запобіжний захід не видається можливим. А тому вважає, що мотиви для обрання запобіжного заходу не були вірними. Крім того, клопотання від 30.01.2017 року про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу надіслано на електронну адресу захисника ОСОБА_5 прокурором також 30.01.2017 року, а повідомлення про час та місце розгляду вказаного клопотання надійшло захиснику ОСОБА_4 27.01.2017 року. Захисника ОСОБА_5 про час та місце розгляду вказаного клопотання з невідомих причин взагалі повідомлено не було.
Захисники та обвинувачений в судовому засіданні заявлений судді ОСОБА_10 відвід підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в заяві.
Прокурор проти заявленого відводу судді заперечив.
Потерпілі та представник потерпілого проти заявленого судді ОСОБА_10 відводу заперечили з мотивів його необґрунтованості та безпідставності.
Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_10 слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Статтею 75 КПК України, закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
У відповідності до вимог ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Як вбачається з ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 05.08.2016 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивами прийняття такого рішення головуючим суддею було наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, ( які судом перелічені) в діях обвинуваченого та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, вказано, що суд враховує, що на час винесення ухвали обвинувачений перебуває під вартою лише два місяці, у зв`язку з чим прийшов до висновку про те, що такий термін ув`язнення є незначеним. Такі покликання суду, які стали, на думку захисту підставою для заявлення відводу, є суб`єктивною думкою судді, яку має право висловити відповідно до свого внутрішнього переконання, однак така думка не лягла в основу обрання такого запобіжного заходу, а була висловлена лише після наведення усіх наявних для обвинуваченого ризиків, передбачених ст.177 КПК України. У відповідності до ст.94 КПК України, приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись вимогами закону.
Більше того, з моменту винесення ухвали від 05.08.2016 року по справі проведено декілька засідань, а обвинуваченому змінено вид запобіжного заходу, відводи не заявлялись, а лише 30.01.2017 року обвинувачений та захисник вбачили такі обставини, які, на їх думку, виникли ще 05.08.2016 року. Тому з огляду на вищенаведене, суд робить висновок про те, що такі підстави є надуманими, нелогічними з врахуванням кількості проведених судових засідань та спрямовані на затягування процесу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.184, ч.3 ст.200 КПК України, копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовуються необхідність застосування, зміни запобіжного заходу надається обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Відповідне клопотання, як вказує сам захисник в своїй заяві про відвід, було надіслане йому на електронну пошту ще 30.01.2017 року , тобто із дотриманням законодавчо передбаченого 3-годинного строку.
Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, про недоведеність стороною захисту обставин, що виключають участь судді ОСОБА_10 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , а відтак вважає необґрунтованим та безпідставним заявлений судді ОСОБА_10 відвод.
Керуючись ст.ст.31 ч.1, 75, 81 КПК України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

у х в а л и в :
В заяві про відвід судді ОСОБА_10 кримінальному провадженні за №0000644 від 10.06.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.286 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1