Справа №490/9446/16-к 13.04.2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000435 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужжя Доманівського району Миколаївської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 407 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити та пом`якшити призначене йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 6 місяців з відрахуванням в доход держави 10 % з суми грошового забезпечення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що йому призначено занадто суворе покарання.

Зазначає, що з 2013 р. він проходить військову службу за контрактом та в період з травня по липень 2014 р. приймав участь у зоні проведення АТО, що вплинуло на його психологічний стан. Після повернення із зони АТО йому була надана відпустка, з якої він до військової частини він не повернувся у зв`язку із отриманням психологічної допомоги. Крім того, у зв`язку із тяжкою хворобою матері, які була зроблена операція, та вона потребувала стороннього догляду, а він не міг її залишити одну без догляду.

Посилається на те, що як тільки самопочуття матері покращилося, він добровільно повернувся до військової частини. На даний час його матір перенесла ще одну операцію, перебуває у тяжкому стані і потребує стороннього догляду. Відбуваючи покарання у виді арешту, він не зможе надати їй допомогу по догляду, а також фінансову допомогу.

Просить врахувати, що він раніше не судимий, неодноразово приймав участь в проведенні АТО, вину визнав та щиро кається, планує продовжувати військову службу.

Узагальнений виклад заперечень прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_7 на апеляційну скаргу.
Прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Вважає, що суд об`єктивно та у повному обсязі врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, та призначив ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України покарання, яке є необхідним для його виправлення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
23 серпня 2014 року о 08 год. ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні солдат на посаді навідника аеромобільного відділення аеромобільно-десантного взводу аеромобільно-десантної роти аеромобільно-десантного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним з умовами проходження військової служби, діючи умисно, без поважних причин не з`явився вчасно до вказаної військової частини з наданої йому відпустки та незаконно перебував за її межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання в смт. Олександрівка Доманівського району Миколаївської області до 08 год. 23 червня 2016 року.
Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, будучи військовослужбовцем, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, та його дії кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши дані про особу обвинуваченого, які містяться в матеріалах кримінального провадження та які надані під час апеляційного розгляду, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину є обґрунтованими. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України. В цій частині вирок суду не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вимогам ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції частково дотримані.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд послався на врахування ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Також суд першої інстанції врахував дані про особу винного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем несення служби характеризуються задовільно, у період з травня по червень 2014 року брав участь у проведенні антитерористичної операції на сході України.

Крім того, під час судового розгляду обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання, судом першої інстанції визнано з`явлення зі зізнанням, щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, через необхідність догляду за тяжко хворою матір`ю.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дані про особу обвинуваченого та декілька обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Тому є обґрунтованими висновки суду першої інстанції про можливість відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 407 КК України. Вирок в цій частині належним чином мотивований.

Хоча суд першої інстанції помилково в резолютивній частині вироку при призначенні покарання за ч.3 ст. 407 КК України не послався на застосування вимог ч.1 ст. 69 КК України, але фактично призначив більш м`яке за видом покарання ніж те, що передбачено санкцією ч.3 ст. 407 КК України. Стороною обвинувачення вирок в цій частині не оскаржений.

Між тим, на думку апеляційного суду, призначивши покарання у виді арешту, суд першої інстанції недостатньо врахував дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, недостатньо враховано, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, і після з`явлення зі зізнанням, він знову проходить військову службу. Крім того, з наданих до апеляційного суду додаткових даних вбачається, що в період з 20.12.2016 р. до 14.01.2017 р. ОСОБА_5 повторно брав участь у проведенні антитерористичної операції на сході України.

Як слідує з наданих ОСОБА_5 даних, вже після вчинення злочину йому як військовослужбовцю, висловлена подяка від Президента України Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України та Міністра оборони України від 24 серпня 2016 р. Зазначене, на думку апеляційного суду, свідчить про щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині.

Крім того, з наданої ним медичної довідки вбачається, що його матір хворіє на тяжке захворювання, на початку 2017 р. знову перенесла операцію та потребує подальшого лікування. За поясненнями ОСОБА_5 , які не спростовані, лише він здійснює догляд за хворою матусею.

З огляду на встановлені дані про особу обвинуваченого, наявності декількох обставин, що обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції покарання підлягає пом`якшенню з застосуванням вимог ч.1 ст. 69 КК України до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 407 КК України, а саме до покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців.

Проте, апеляційний суд призначає цей вид покарання за строком більше, ніж просить апелянт. Тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 424,425, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 р. у відношенні ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити призначене йому покарання із застосуванням вимог ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік з відрахуванням в доход держави 20 % з суми грошового забезпечення.

В решті зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3