№ 522/3255/17

УХВАЛА
Іменем України
12 червня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В ході досудового слідства у кримінальному проваджені встановлено, що групою невстановлених осіб за попередньою змовою на території України вчиняються протиправні дії, які виражаються у сприянні незаконній діяльності терористичної організації «ДНР», які виражаються у її фінансуванні та діях вчинених з метою фінансового та матеріального забезпечення вказаної терористичної організації.
ОСОБА_5 за своїми поглядами є прихильником окупаційної політики Російської Федерації, та у своєму оточенні неодноразово схвалював терористичну діяльність незаконних збройних формувань «ЛНР» та «ДНР». Окрім того стало відомо, що на теперішній час ОСОБА_5 активно займається питанням продажу ТОВ «Романов», а отримані від його реалізації грошові кошти планує інвестувати в економіку окупованих регіонів з метою отримання преференцій від терористичного уряду та можливістю в майбутньому налагодження виробництва та сплати податків на користь т.зв. «ЛНР» та «ДНР».
Окрім того згідно листа ГВ КР УСБУ в Одеській області від 05.05.2017 засновником ТОВ «Романов», окрім ОСОБА_5 є громадянин України ОСОБА_6 , який підтримує ідеї ОСОБА_5 щодо продажу вказаного ТОВ та всіляко цьому сприяє підшукуючи покупців та вводячи в курс справ самого ОСОБА_5 у його відсутності.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 належить на праві власності житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
07.06.2017 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2017, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлені та вилучені статут ТОВ «Романов» на 20 аркушах та договір про взаємне співробітництво від 31.01.2017 на 4 аркушах.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи які були вилучені 07.06.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, та можють бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, втрати речових доказів.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя