Справа № 590/811/16-к
Пров. № 1-кп/590/7/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року Ямпільський районний суд
Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 162 00 290 000 264 від 15.09.2016 року яке надійшло до суду з клопотанням слідчого, затвердженого прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Свеса Ямпільського району Сумської області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
- за вчинення суспільно-небезпечних діянь передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 15.09.2016 року, близько 02 год. 00 хв., знаходячись в гаражному кооперативі «Піонер», біля гаражу № НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Свеса, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, без дозволу власника сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ 2104», д.р.н. НОМЕР_2 , який знаходився біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Піонер» та поїхав на ньому, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «ВАЗ-2104», д.р.н. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, який належить потерпілому ОСОБА_6 .
Крім того, 15.09.2016 року, близько 15 год. 00 хв. гр. ОСОБА_5 , знаходячись біля ППП смт. Свеса ДПРЧ-10, яке розташоване за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Свеса, вул. Неплюєва, буд.7, та будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, без дозволу власника сів за автомобіль марки «Fiat Scuda», д.р.н. НОМЕР_3 , який знаходився біля ППП смт. Свеса ДПРЧ-10 та поїхав на ньому, таким чином, діючи повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки « Fiat Scuda », д.р.н. НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_7 .
У відповідності з вимогами ч.1 ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
Характер розладу психічної діяльності ОСОБА_5 та його психічне захворювання перешкоджають його участі в судовому засіданні, тому судовий розгляд проводиться без участі ОСОБА_5 за участі його захисника.
Прокурор, потерпілі та захисник теж вважають за необхідне провести судовий розгляд без участі ОСОБА_5 .
З метою вирішення питань, передбачених ч.1 ст.513 КПК України: чи мали місце суспільно-небезпечні діяння та чи вчинені вони ОСОБА_5 , судом були досліджені докази сторони обвинувачення, а саме: - Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що близько 15.00 год., десь восени 2016 року /точної дати не пам`ятає/, він зі своїми співробітниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з приміщення ППП смт. Свеса ДПРЧ-10, біля якого знаходився його автомобіль і побачили, як ОСОБА_5 , знаходячись в середині автомобіля за кермом, почав їхати з місця.
- Свідок ОСОБА_8 суду показав, що восени 2016 року /точної дати та місяця не пам`ятає/ близько 15-00 год. він побачив у вікно, як хтось сів в автомобіль та почав від`їжджати з місця. Відразу він зі своїми співробітниками ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вибігли з приміщення ППП смт. Свеса ДПРЧ-10, біля якого знаходився автомобіль ОСОБА_7 і побачили, як ОСОБА_5 , знаходячись в середині автомобіля за кермом, намагався виїхати.
- Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав свідчення, аналогічні свідченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8
- Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні дав свідчення, що 15.09.2016 року, вночі, близько 02-00 год. він вийшов з прибудови гаражу № НОМЕР_1 в смт. Свеса в гаражному кооперативі «Піонер», після чого виявив зникнення свого легкового автомобіля марки «ВАЗ-2104», а потім проходячи по вул. Неплюєво (Орджонікідзе) в смт. Свеса побачив свій автомобіль, який зупинився. Підійшовши до автомобіля він виявив за кермом ОСОБА_5
- Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що десь в середині вересня 2016 року близько 02-00 год. він, повертаючись зі свого гаражу до себе додому, по вул. Орджонікдзе побачив легковий автомобіль, який належить власнику - ОСОБА_6 .. Біля автомобіля стояв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_6 запитував ОСОБА_5 , як він опинився в його автомобілі.
Указані свідчення потерпілих та свідків суд визнає належними доказами вини ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, оскільки вони узгоджуються між собою, є логічними та послідовними. Указані особи не перебували у неприязних стосунках з ОСОБА_5 , суд вважає потерпілих та указаних свідків безсторонніми особами.
Крім того, вина ОСОБА_5 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами наданими стороною обвинувачення: Так, з протоколу огляду місця події від 15.09.2016 року, а саме огляду ділянки місцевості в смт. Свеса біля ДПРЧ-10, за адресою: Сумська область, Ямпільський район, вул. Неплюєва, буд.7 вбачається, що було виявлено легковий автомобіль марки «Fiat Scuda», д.р.н. НОМЕР_3 , металеву відмичку та скляну пляшку ємкістю 0,5 літри /т.2 а.с./.
Згідно висновку дактилоскопічної експертизи № 19/119/6-1/745е від 17.10.2016 року вбачається, що три з п`яти вилучених слідів рук під час огляду місця події 15.09.2016 року належать ОСОБА_5 /т.2 а.с./.
Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився з тим, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт скоєння його підзахисним суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України. При цьому враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання частково, застосувавши відносно його підзахисного примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №440 від 10.11.2016 року ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді ШИЗОФРЕНІЇ, параноїдна форма, перебіг спостереження менше року. Про це свідчать анамнестичні дані про наявність хронічного психічного захворювання, з приводу якого підекспертний лікується стаціонарно із характерною для ендогенного захворювання симптоматикою, прийом специфічних антипсихотичних препаратів. Вказаний діагноз підтверджується також даними цього обстеження, при якому у підекспертного виявлено порушення мислення у вигляді паралогічності, непослідовності, частих тематичних зісковзувань, резонерства, емоційно-вольове зниження, порушення критичних здібностей.
Діагноз «Гострий поліморфний психотичний розлад» змінено на діагноз «Шизофренія», оскільки психотичні розлади тривають понад один місяць. На даний час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому правопорушення, тобто на момент скоєння кримінальних правопорушень, підекспертний ОСОБА_5 виявляв ознаки Гострого поліморфного психотичного розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі ШИЗОФРЕНІЇ, параноїдна форма, перебіг спостереження менше року, не може усвідомлювати свої дії.
За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом /а.с. 8-10/.
Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази суд визнає об`єктивними та допустимими.
За таких обставин суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_5 у стані неосудності вчинив суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки: ч.1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом; ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, та у силу ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.
Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
У відповідності з вимогами ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, враховуючи ступень небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
При визначенні виду примусових заходів медичного характеру та типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд враховує рекомендації експертів-психіатрів викладені у висновку №440 від 10.11.2016 року, а також роз`яснення п.15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 N 7 та положення ч.3 ст.94 КК України згідно із якими госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Одночасно з цим судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 15 постанови Пленуму від 3 червня 2005 року N7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, ст.ст. 19, 92, 94, КК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, про що йому оголосити.
До набрання ухвалою законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази, а саме:
- Легковий автомобіль марки FIAT SCUDO д.н.з. НОМЕР_3 , що переданий під сохранну розписку потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутим власнику;
- Сім слідів рук на відрізках липкої стрічки, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000264 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1