Справа № 449/1192/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2016 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тулиголови Городоцького району Львівської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з середньою-спеціальною освітою, одружений, пенсіонер, раніше несудимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, 18 липня 2015 року біля 17.00 години, знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_7 , що в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, під час припинення ним суперечки між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , наніс останній удари руками по різних частинах тіла та грудях з правої сторони, копнув у сідницю, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: одного синця на правій руці, трьох синців на грудях зліва, п`ятьох синців на лівій руці, одного синця на лівій сідниці, одного синця на грудях справа та перелом 6 і 7 ребер справа по задній аксилярній лінії, що згідно висновку судово-медичної експертизи, відноситься до тілесного ушкодження середньої степені важкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав частково. Дав покази, що перебуває з потерпілою у конфліктних відносинах вже 45 років. 18 липня 2015 року він копав стовп для огорожі, що розташована поруч з подвір`ям ОСОБА_9 . Вона прибігла з вимогою, щоб він посуну стовп, бо в її подвір`я не зможе заїхати автомобіль. Підійшла його дружина ОСОБА_8 , щоб потерпілу забрати та зловила її двома руками за руки і заштовхала за її хвіртку на подвір`я. Тоді, ОСОБА_7 взяла штахету і вдарила нею його дружину по голові, плечі та грудях. ОСОБА_8 штахету відібрала від потерпілої. Потім, ОСОБА_7 схопила дружину за волосся і тягнула до себе на подвір`я до підвалу. Він підійшов та відірвав потерпілу він ОСОБА_8 , вдарив її по руках і відштовхнув від жінки. Вона впала на землю, на каміння. Вважає, що вона не могла поламати ребра. Не пам`ятає, чи бив потерпілу після її падіння. Не бачив, щоб била її дружина.

Незважаючи на визнання частково обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, винність ОСОБА_4 в злочинні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона є сусідкою обвинуваченого та перебуває в родинних відносинах з його дружиною. Між ними часто виникають конфлікти. 18 липня 2015 року біля 17.00 годин, вона пішла на город, підливати огірки. Побачила, що ОСОБА_4 викопав біля її брами стовп. Вона звернула йому увагу та запитала, що він робить. Обвинувачений почав виражатися в її сторону нецензурними словами, підняв лопату та погрожував. В цей час до них підійшла ззаду його дружина ОСОБА_8 та зловила її за руки і била по руках. Потім, кинула на браму, вдарила в другу руку та штовхнула на подвір`я, била кулаками в груди, потягнула за майку і душила. Згодом, стягнула з неї хустину на голові та вона сіла в бритванку. ОСОБА_4 стояв і дивився. Після цього, обвинувачений підбіг до неї і вдарив її з правої сторони під груди, вона впала на землю та знепритомніла. Обвинувачений бив її під ребра, коли вона впала, при ударі відчула біль у ребрах. Тілесні ушкодження завдавав їй ОСОБА_4 , а не його дружина ОСОБА_8 . Коли прийшла до себе, то обвинувачений її копав. Після цього, вони її залишили та пішли. Вона близько 30 хв. полежала та полізла до будинку, викликати міліцію;

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що вона є дружиною обвинуваченого та перебуває в родинних відносинах з потерпілою. Однак, вже впродовж багатьох років між ними існують конфлікти. 18.07.2015 року її чоловік ОСОБА_4 робив загорожу. В цей час, вона була на подвір`ї та бачила, як ОСОБА_7 підійшла до нього та почала сваритися. Вона підійшла до них, щоб розборонити конфлікт та зловила потерпілу за руки і завела за хвіртку на її подвір`я. Потерпіла взяла штахету і вдарила її по голові, по грудях та під руку. Вона хотіла зловити її за хустину, така злетіла. ОСОБА_7 зловила її за волосся і затягнути на середину подвір`я. Не знає, скільки часу тривала сутичка, однак все було тихо, ніхто не кричав, тому чоловік нічого не чув і не втручався. Згодом, прибіг чоловік і вдарив потерпілу по руках, щоб вона її відпустила та відштовхнув її. ОСОБА_7 впала на каміння. Куди саме і скільки разів ОСОБА_4 бив ОСОБА_7 не бачила, оскільки була у зігнутому стані. Думає, що вдари її по руках, бо це відчула. Потім, потерпіла підвелася і пішла до будинку. Події відбувались в суботу, в понеділок вона пішла в сільську раду та розповіла про події, що трапились. Їй повідомили, що ОСОБА_7 звернулась в міліцію. У вівторок, 21 липня 2015 року вона, також, звернулась в лікарню за медичною допомогою;

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він є

сином потерпілої ОСОБА_7 . Весь час із сусідами ОСОБА_11 були конфлікти, впродовж багатьох років. 18 липня 2015 року, йому зателефонувала мати та повідомила, що її побив сусід ОСОБА_4 . Він приїхав до матері в неділю зранку, 19 липня 2015 року та побачив, що мати лежить на ліжку. В понеділок приїхав дільничний, мати написала заяву. У вівторок, мати поїхала в лікарню та зателефонувала йому і повідомила, що в неї поломані ребра та побита печінка;

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що вона є

донькою потерпілої ОСОБА_7 18 липня 2015 року, їй зателефонувала мати та повідомила, що її побив сусід ОСОБА_4 . Вона приїхав до матері в лікарню, оскільки працювала. Дізналась, що в неї поломані ребра, бачила, що руки в синцях;

даними в судовому засіданні показаннями судово-медичного експерта Перемишлянського відділення КЗ ЛОР ЛОБСМ ОСОБА_13 про те, що всі виявлені на ОСОБА_7 тілесні ушкодження описані у висновку №63 від 30.07.2015 року, який він підтримує в повному обсязі. Комплекс всіх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 не міг утворитися внаслідок вільного падіння, оскільки тілесні ушкодження розташовані на різних площинах тіла не можуть утворитися від падіння один раз. Відповісти в категоричній формі на запитання щодо отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , внаслідок падіння на будівельне сміття з висоти власного росту із прискоренням не представляється можливим. Більш ймовірним, є нанесення удару ногою чи рукою. Однак, ствердити даний факт в категоричній формі не представляється за можливе. Попередній перелом ребер у потерпілої не має жодного відношення до теперішнього. Після отриманих ушкоджень потерпіла самостійно могла пересуватися та виконувати побутові речі;

висновком судово-медичного експерта №63 від 30.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено: один синець на правій руці, три синці на грудях зліва, п`ять синців на лівій руці, один синець на лівій сідниці, один на грудях справа та перелом двох ребер справа, які виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитись від ударів кулаками та ногами, 18 липня 2015 р. при обставинах викладених у постанові та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня за ознакою тривалого розладу здоров`я. Характер та локалізація виявлених тілесних ушкоджень вказують на малоймовірність їх виникнення внаслідок вільного однократного падіння гр. ОСОБА_7 на тверде покриття з висоти власного росту (а.с.51);

висновком судово-медичного експерта №72 від 18.08.2015 року, згідно якого у вивчених представлених медичних документах та на підставі даних огляду у гр. ОСОБА_7 , 1941 р.н. виявлено: один синець на правій руці, три синці на грудях зліва, п`ять синців на лівій руці, один синець на лівій сідниці, один синець на грудях справа та перелом двох ребер справа, які виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитись від ударів кулаками та ногами 18 липня 2015 р., при обставинах викладених у постанові та відносяться до тілесних ушкодження середнього ступеня важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вивчивши матеріали кримінального провадження та Висновок експерта №63, можливо зробити такий висновок: відповісти в категоричній формі на запитання щодо отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 внаслідок падіння на будівельне сміття з висоти власного росту із прискоренням, не представляється можливим, але походження цих ушкоджень у вигляді перелому 6-7 ребер справа по одній анатомічній лінії вірогідно виникло внаслідок удару тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею, яким міг би бути кулак, або нога у взутті (а.с.60-61);

протокол проведення слідчого експерименту від 28.09.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 показала та продемонструвала, обставини спричинення їй тілесних ушкоджень на подвір`ї її господарства в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області. Рукою показала по праву сторону від брами, де перебував ОСОБА_4 , який копав яму на стовпець. Виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 виразився в її адресу нецензурними словами. На цей крик прибігла дружина ОСОБА_14 , яка зловила ОСОБА_7 за руки та відштовхнула на браму, а потім запхала її на подвір`я. Після цього, ОСОБА_7 продемонструвала на подвір`ї свого господарства, як їй було спричинено тілесне ушкодження та показала куди їй було нанесено удари в область грудей справа. Все було зафіксовано на відеокамеру та продемонстровано (а.с.62-63);

протокол проведення слідчого експерименту від 28.09.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 показав та продемонстрував, обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а саме, що 18.07.2015 р. біля 17.00 години він копав яму для стовпців біля брами господарства ОСОБА_7 в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району. В цей час до нього підбігла ОСОБА_7 , яка кричала, щоб він припинив копав яму, бо це її межа та стояла над ним не даючи йому працювати. Він розвернувся і висловився в її адресу нецензурною лайкою. На це прийшла його дружина ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_4 показав на місце, де він копав яму та куди підійшла ОСОБА_7 та розповів, що його дружина ОСОБА_8 відштовхнула ОСОБА_7 від нього і вона сперлась на браму. Тоді, ОСОБА_4 рукою вказав на хвіртку входу в господарство, куди його дружина випхала ОСОБА_15 на її подвіря, де між ними відбулась сварка. ОСОБА_4 вказав на місце посередині подвір`я ОСОБА_7 та вказав на стажиста, як ОСОБА_7 потягнула за волосся його дружину. Тоді, він не стерпів і підбіг до неї, щоб розборонити і вдарив руками по руках ОСОБА_7 та відштовхнув її від дружини. Далі, ОСОБА_4 продемонстрував на стажисту, як він наніс удари по руках ОСОБА_7 і відштовхнув її внаслідок чого остання впала на траву на подвір`ї, статист продемонструвала, як вона впала на купу каміння, що було зафіксовано на відеокамеру (64-65,66).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я кваліфіковано правильно, оскільки орган котрий проводив досудове розслідування за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку, як показанням свідків так і висновкам проведеної експертизи, і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України.

Характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого, а також об`єктивна спроможність дорослої людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин умисно.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушеннями наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушень визнав частково, є особою похилого віку (а.с.105), раніше не судимий (а.с.153), за медичною допомого в психіатричний та наркологічні кабінети не звертався (а.с.54), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.55).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь 5000 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. На підтвердження своїх вимог щодо матеріальних збитків покликався на витрати, які понесла внаслідок завданих їй тілесних ушкоджень, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Бібрської районної лікарні з діагнозом: тупа травма грудної клітки, закритий перелом 6-7 ребер справа по задній акселярній лінії, після травматичний пульмоніт. Як на підтвердження своїх вимог покликається на довідку Бібрської лікарні від 15.10.2015р. №01-04/62 та матеріали кримінального провадження. Звертає увагу суду на те, що спричинені їй тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я, тому під час лікування нею затрачено значну суму коштів на придбання ліків та лікарських засобів. Більше того, лікування ще не завершене, тому змушена таке продовжити.

В обгрунтування вимог щодо моральної шкоди зазначила, що неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого їй спричинено моральної шкоди, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях, які позначили негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення події, негативне переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій. Порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакція замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

На підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На думку суду, вимога потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягає з тих міркувань, що є передчасною, оскільки потерпілою не надану суду жодних доказів понесених нею витрат. Так, ОСОБА_7 надану товарні чеки на придбання ряду ліків (а.с. 94-102), однак такі не можуть слугувати підтвердження щодо придбання потерпілою таких та необхідність у їх застосування, згідно призначень лікаря, відповідно до понесених травм. Дані чеки не можуть бути належним та допустимим доказом понесених потерпілою затрат на лікування.

Відповідно до довідки Бібрської районної лікарні від 28.10.2016р. №01-04/84 ОСОБА_7 ,1941р. перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Бібрської РЛ з 21.07.2015р. по 04.08.2015 р. У стаціонарі виставлено ще супутні патології:

ІХС; дифузійний кардіосклероз; СН НАст.; хвороба Паркінсона, гострий цистит, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта. Враховуючи основну патологію, супутні виставлені діагнози отримувала перелік ліків (а.с.114-115)

Вимога потерпілої щодо моральних збитків підлягає до задоволення частково, оскільки судом встановлено, що у ході вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілій - ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: одного синця на правій руці, трьох синців на грудях зліва, п`ятьох синців на лівій руці, одного синця на лівій сідниці, одного синця на грудях та перелом 6-7 ребер справа по задній аксилярній лінії. ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Бібрської РЛ з 21.07.2015р. по 04.08.2015р.

Після цього, потерпіла втратила працездатність, потребував лікування, тривалий час відчував фізичний біль.

Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого спричинили потерпілій моральні страждання через фізичний біль, страх, інші переживання, незручності та зміну її життєвого укладу, пов`язані з тимчасовою втратою працездатності. Негативні наслідки, що настали у зв`язку з тривалим лікування, порушенням звичних життєвих умов, докладанням додаткових зусиль до нормалізації свого життя, необхідності в подальшому відновлювати стан здоров`я.

Враховуючи глибину душевних страждань, характер вчинених відповідачем протиправних дій, що призвели до заподіяння шкоди, вимоги розумності та справедливості, майновий стан обвинуваченого, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, розмір моральних збитків слід визначити 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, й призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000 /п`ять тисяч/ грн. моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1