Справа № 646/4702/17
№ провадження 1-кп/646/569/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.08.17 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000572 від 15.04.2017 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чоповічі Малинського району Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, не судимого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні двох малолітних дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
05.04.2017, близько 15.10, керуючи технічно справним автомобілем "Рено-Кенго р.н. НОМЕР_1 , рухався по пр. Гагаріна зі сторони с. Безлюдівки в напрямку пр. Ювілейного в м. Харкові. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного з двох сторін проїзної частини дорожніми знаками «Пішохідний перехід» п.п.5.35.1 та 5.35.2 Правил дорожнього руху України і розташованого в районі будинку № 356-Б, в порушенні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: - п. 12.3 "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», водій ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год, побачив пішохода ОСОБА_7 , 1940 р.н., який почав перетинати проїзну частину пр. Гагаріна з узбіччя, поблизу пішохідного переходу і рухався зліва направо по ходу руху автомобіля, проявив неуважність, не вжив своєчасно заходи для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в результаті чого йому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 119-Ат/17 від 30.05.2017 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми, яка з`явилась причиною його смерті у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 440/17 від і 9.06.2017 в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Рено» ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України.

В дорожньо-транспортній ситуації, що склалася, водій автомобіля "Рено" ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля «Рено» ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель потерпілого, виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год, побачив пішохода ОСОБА_7 , який почав перетинати проїзну частину пр. Гагаріна з узбіччя, поблизу пішохідного переходу і рухався зліва направо по ходу руху автомобіля, проявив неуважність, не вжив своєчасно заходи для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в результаті чого йому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Порушення Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння так, як вказано вище. Щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення. Просив взяти суд до уваги, що він з першої хвилини вчинення злочину вживав заходи щодо виклику швидкої допомоги та поліції. Під час перебування померлого у лікарні всі матеріальні витрати поклав на себе, здійснював купівлю ліків та все необхідне під час перебування померлого у лікарі. Після смерті поклав витрати щодо поховання на себе. Просив строго не карати та взяти до уваги, що на його утриманні є двоє малолітніх дітей та мати пенсійного віку.

У судовому засіданні пояснив, що він дійсно 05.04.2017 року, близько 15.10, керуючи технічно справним автомобілем "Рено-Кенго р.н. НОМЕР_1 , рухався по пр. Гагаріна зі сторони с. Безлюдівки в напрямку пр. Ювілейного в м. Харкові. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного з двох сторін проїзної частини дорожніми знаками «Пішохідний перехід» розташованого в районі будинку № 356-Б, в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год, побачив пішохода, який почав перетинати проїзну частину пр. Гагаріна з узбіччя, поблизу пішохідного переходу і рухався зліва направо по ходу руху автомобіля, проявив неуважність та скоїв наїзд на пішохода в результаті чого чоловік впав. Він одразу викликав швидку допомогу та поліцію.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочин, який є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, працює неофіційно різноробочим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одруженого, за місцем проживання характеризується добре, має на утриманні двох малолітних дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з першої хвилини вчинення злочину вживав заходи щодо виклику швидкої допомоги та поліції. Під час перебування померлого у лікарні всі матеріальні витрати поклав на себе, здійснював купівлю ліків та все необхідне під час перебування померлого у лікарі. Після смерті взяв витрати щодо поховання на себе, у потерпілого відсутні вимоги матеріального та морального характеру до нього .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину, приймання часті по витратам під час знаходження померлого у лікарні, здійснення витрат на виховання останнього, відсутність претензій матеріального та морального характеру потерпілого.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Проаналізувавши зазначені обставини, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, яка вважала відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання, з покладання обов`язків передбачених ст. 76 КК України та потерпілого висловлену під час судових дебатів, який наголосив про відсутність претензій майнового характеру до обвинуваченого та просив не призначати покарання пов`язане з позбавлення волі, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєння ним злочину у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При цьому суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_5 права керування транспортними засобами та срок до 3 років.

Судові витрати покласти на засудженого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття основного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох ) років іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 наступний обов`язок:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні авто-технічної експертизи №440/17 від 19.06.2017 року в розмірі 1186,44 грн.

Речовій доказ: легковий автомобіль « Рено-Кенго» номірний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 визаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000572 від 15.04.2017 року та переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Вирок складений у нарадчій кімнаті та проголошений 02.08.2017 року.

Суддя ОСОБА_1