Справа № 357/179/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

представника цивільного відповідача ОСОБА_8

розглянувши в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. уродженця с. Шаліївка, Сквирського району Київської області, освіта вища, лікаря-хірурга-онколога відділення стаціонару КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 140 України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Так, ОСОБА_6 із 06.08.1990 року займав посаду лікаря онколога стаціонару Білоцерківського онкологічного диспансеру відповідно до Наказу №51 від 01.08.1990 року.

Відповідно до Наказу КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» №43-к від 31.01.2011 ОСОБА_6 переведено на посаду лікаря-хірурга-онколога відділення стаціонару з окладом згідно штатного розкладу з 01.02.2011 з виплатою 40% посадового окладу за оперативне втручання.

Відповідно до п. 1.5. посадової інструкції лікаря-хірурга-онколога КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» від 10.01.2014 року ОСОБА_6 у своїй роботі керується чинним законодавством України, про охорону здоров`я, Кодексом законів про працю України та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я.

Відповідно до посадової інструкції лікаря-хірурга-онколога КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» ОСОБА_6 повинен виконувати наступні завдання та обов`язки, а саме відповідно до: - п. 2.1 лікар-хірург-онколог забезпечує належний рівень обстеження і лікування онкохірургічних і онкогінекологічний хворих у відповідності із затвердженими МОЗ стандартами.

- п. 2.2 при роботі з хворими лікар-хірург-онколог зобов`язаний дотримуватися принципів лікувально-охоронного режиму, правил медичної деонтології.

- п. 2.4 запроваджувати у лікувальному процесі - сучасні методи профілактики, діагностики, лікування. Здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів.

- п. 2.5 лікар-хірург-онколог зобов`язаний щоденно проводити обхід пацієнтів з сестрою медичною (платною) і відмічати основні зміни в стані пацієнта в історії хвороби, своєчасно корегувати призначення ліків у листі призначення і слідкувати за виконанням відповідних призначень.

- п. 2.6 лікар-хірург-онколог зобов`язаний брати участь у виконанні хірургічних втручань згідно з графіком.

- п. 2.7 планує роботу і проводить аналіз її результатів, веде лікарську документацію

- п. 2.10 лікар-хірург-онколог інформує родичів пацієнта про стан хворого про план обстеження та лікування, за його згодою.

- п. 2.12 лікар-хірург-онколог зобов`язаний своєчасно і ретельно вести записи в історії хвороби у відповідності із станом хворого і обстеження. Своєчасно проводити всі необхідні обстеження пацієнта згідно із існуючими стандартами обстеження і лікування онкохворих.

Відповідно до розділу III посадової інструкції лікаря-хірурга-онколога КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» ОСОБА_6 , як лікар-хірург-онколог має право:

п. 3.1 призначати і відміняти (раніше призначені) лікувально-діагностичні заходи, в залежності від змін в стані пацієнта

Відповідно до розділу IV посадової інструкції лікаря-хірурга-онколога КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» ОСОБА_6 , як лікар-хірург-онколог несе відповідальність за чітке і своєчасне виконання своїх обов`язків по організації діагностичного і лікувального процесів, чітке і своєчасне оформлення медичної документації, передбачених положеннями про відділення, правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією.

Згідно зі ст.ст. 34, 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» № 2801-ХП від 19.11.1992 року, ОСОБА_6 був зобов`язаний своєчасно і кваліфіковано провести обстеження та лікування пацієнта, проте ОСОБА_6 , працюючи на посаді лікаря-хірурга-онколога відділення стаціонару КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер», неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, допустив настання тяжких наслідків для хворого за наступних обставин:

19.06.2014 до КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» звернувся ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі скаргами на пухлинне утворення в порожнині рота. В ході проведення обстеження ОСОБА_6 було встановлено діагноз: рак слизової дна порожнини рота.

03.07.2014 року о 12 год. 50 хв. на стаціонарне лікування КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» поступив ОСОБА_9 . 03.07.2016 лікуючим лікарем ОСОБА_6 , ОСОБА_10 був оглянутий та встановлено діагноз при госпіталізації та клінічний діагноз: рак слизової дна порожнини рота ТІ N0 М0 (С2) ст.1.

Неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, ОСОБА_6 при призначенні лікування ОСОБА_10 , в супереч вимогам медичних протоколів «надання медичної допомоги за спеціальністю «Онкологія» лікування хворих на рак ротової порожнини І-ІІ (ТІ-2 N0 М0) стадії», затверджених Наказом МОЗ України №554 від 17.09.2007, було призначено два курси неодьювантного курсу хіміотерапії, які були проведені в умовах КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» в період з 03.07.2014 по 09.07.2014 та з 30.07.2014 по 05.08.2014. не розроблено чіткий план лікування онкологічного захворювання з вказівкою: схеми поліхіміотерапії та доз препаратів, які повинні бути узгоджені з хіміотерапевтом; не встановлені можливості та спосіб проведення хірургічного лікування, променевої терапії (узгодженні доз лікування з лікарем-радіологом), тривалості лікування, внаслідок чого ОСОБА_10 при його захворюванні не було надано стандартного обсягу лікування.

Крім того ОСОБА_6 всупереч своїх функціональних обов`язків, неналежно виконуючи свої професійні обов`язки внаслідок несумлінного до них ставлення, не спостерігав за станом хворого ОСОБА_10 , внаслідок чого за клінічними ознаками не виявив наростання явищ дихальної недостатності у хворого з розвитком набряку легенів та не забезпечив негайне проведення інтенсивної терапії.

Внаслідок невірної організації та проведенні ОСОБА_6 лікувальних заходів, у стаціонарі КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер», які не відповідали стандартам надання медичної допомоги онкологічним хворим, затвердженні Наказом МОЗ України №554 від 17.09.2007 року «Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «Онкологія»», у хворого ОСОБА_9 з 08.08.2014 по 12.08.2014 року на тлі проведених курсів поліхіміотерапії виникли ускладнення здоров`я, яке слід розцінювати як спричинення тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості відповідно до п. 1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

За вчинення вищевказаних дій органом досудового розслідування ОСОБА_6 висунуте обвинувачення за ч. 1 ст. 140 КК України та обвинувальний акт 11.01.2017 року надійшов до суду

Під час судового розгляду справи по суті від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, який зазначив, що хоча і не визнає своєї вини у інкримінованому йому злочині, однак просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вказаною підставою.

Після роз`яснення обвинуваченому судом правової суті підстави звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений своє клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочині.

Потерпіла та її представник проти задоволення клопотання заперечують, оскільки на їх думку трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності спливає 19 листопада 2017 року .

Представник цивільного відповідача просив клопотання обвинуваченого задовольнити.

Згідно з п.1 ч.2.ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України суб`єкт злочину карається позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України, та у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Суд погоджується з доводами сторони захисту, що відповідно до обвинувального акту злочин є закінченим з моменту настання тяжких наслідків для потерпілого у період з 08.08.2014 по 12.08.2014 рік у вигляді ускладнення здоров`я, яке слід розцінювати як спричинення тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості відповідно до п. 1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, з матеріалів зокрема цивільного позову видно, що 12.08.2017 року настала смерть потерпілого.

Таким чином, з дня вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, а саме з 12.08.2014року минув строк понад три роки.

Як видно з обвинувального акту та доданого до нього реєстру обвинувачений раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, у кримінальному провадженні від органів досудового розслідування не ухилявся та у розшуку не перебував.

Твердження потерпілої та її представника, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності спливає 19.11.2017 року, тобто в день внесення відомостей про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань є помилковим та таким що не ґрунтується на вимогах п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, якою передбачено, що перебіг строку розпочинається з дня вчинення злочину.

Суд також не погоджується з доводами прокурора про відсутність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого з тих підстав, що він не визнає своєї вини у вчиненні злочину. Виходячи з положень ст. 49 КК України, параграфу 2 глави 24 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності є правом обвинуваченого, який може ним скористатись за на наявності до того підстав, передбачених законом і лише заперечення обвинуваченим про звільнення його від кримінальної відповідальності тягне за собою проведення судового провадження у повному обсязі. Водночас як видно з матеріалів справи обвинувачений без роз`яснення йому його права бути звільненим від кримінальної відповідальності сам звернувся до суду з таким клопотанням.

За таких обставин обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього слід закрити.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження, цивільний позов слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст.285-286, 350, 372, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Судове провадження № 357/179/17, 1-кп/357/511/17 (кримінальне провадження №0000105) щодо ОСОБА_6 закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_11 до Комунального закладу Київської обласної ради «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» залишити без розгляду.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази у справі:

-медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_9 , 7148/14 від 19.06.2014 року, медична карта №1399 стаціонарного хворого, ОСОБА_9 , медична карта №1222 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , медична карта №13460 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , протокол гістологічного дослідження №10274 зберігати при матеріалах кримінального провадження,

-зразки гістологічного дослідження, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1