АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1390/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 314 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000036 щодо обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Васильків Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, повернуто прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, указав, що в обвинувальному акті не зазначено в якій саме редакції Закону України про кримінальну відповідальність висунуто ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, з урахуванням того, що положення ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України змінювалися, а протиправні дії ОСОБА_8 вчинювала, як це слідує з обвинувачення, протягом тривалого часу.

Крім того, суд вважав, що в обвинувальному акті не розкрита об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 . При цьому при пред`явленні ОСОБА_8 обвинувачення у п`ятьох епізодах створення фіктивних підприємств і заподіянні їх діяльністю матеріальної шкоди державі на сумі більш ніж на 20 млн. грн., в обвинувальному акті зазначено, що розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, становить лише 3 068 480 грн. До того ж, обвинувальний акт, затверджений прокурором, не скріплений гербовою печаткою Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду

м. Києва від 15 травня 2017 року та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор указує, що в обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема і виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 205 КК України, яка передбачає відповідальність за повторне створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності, якщо такі дії заподіяли державі велику матеріальну шкоду, при цьому розмір шкоди зазначено в тексті обвинувачення. Поте суд, дійшовши висновку про відсутність належно викладених правової кваліфікації та об`єктивної сторони злочину, вчиненого ОСОБА_8 , в порушення вимог ст. 314 КПК України вийшов за межі предмету підготовчого судового засідання, бо вдався до аналізу фактичних обставин і юридичної кваліфікації інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, що не входить до переліку питань, які суд з`ясовує в ході підготовчого судового засідання.

Крім того, як зазначає прокурор, законом не передбачено завірення обвинувального акта печаткою прокуратури, отже відсутність печатки на обвинувальному акті не є підставою його повернення прокурору.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченої та захисника щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Обов`язкові відомості, які повинен містити в собі обвинувальний акт, визначені в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , який надійшов на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва, вбачається, що, не дивлячись на те, протиправні дії ОСОБА_8 , виходячи зі змісту фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, вчинювались у різні періоди, починаючи з травня 2010 року по листопад 2012 року, правова кваліфікація кримінальних правопорушень викладена в указаному процесуальному документі без посилання на редакції закону України про кримінальну відповідальність, які щодо злочинів, передбачених ст.ст. 205, 209, 212, 366 КК України, змінювались, отже обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, про що обґрунтовано вказав суд першої інстанції у своєму рішенні.

При цьому доводи прокурора про те, що суд вдався до оцінки правової кваліфікації кримінальних правопорушень не заслуговують на увагу, оскільки суд, з огляду на численні зміни в редакціях положень закону України про кримінальну відповідальність щодо інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, виключно про це і вказав, водночас п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України містить вимогу щодо викладу в обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що в обвинувальному акті повинен бути вказаний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України), правильно суд звернув увагу і на наявні в обвинувальному акті суперечності, оскільки, виходячи з формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 205 КК України, розмір шкоди становить понад 20 млн.грн., між тим в окремому розділі обвинувального акта розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення, вказаний - 3 068 480 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому судове рішення про його повернення прокурору з цих підстав постановлено з дотриманням вимог ст. 314 КПК України, а доводи апеляційної скарги прокурора в указаній частині є непереконливими.

Що стосується вказівки суду, як підстави повернення прокурору обвинувального акта, на не розкриття об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , то вона підлягає виключенню із судового рішення, бо питання, які стосуються безпосередньо змісту фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, виходячи із завдань підготовчого провадження, не підлягають розгляду при підготовчому судовому засіданні, на що обґрунтовано звертає в апеляційній скарзі увагу прокурор.

Крім того, як слушно вказує у скарзі прокурор, кримінальний процесуальний закон не містить вимоги щодо завірення обвинувального акта печаткою прокуратури, а тому вказівка суду про її відсутність на обвинувальному акті також підлягає виключенню з ухвали суду, як така, що не ґрунтується на вимогах закону.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції від 15 травня 2017 року - зміні шляхом виключення посилань суду на обставини, які не є підставами повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 прокурору.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України повернуто прокурору, змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на підстави повернення обвинувального акта прокурору - не розкриття в обвинуваченні об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, і відсутність гербової печатки Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

В решті ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4