АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/322/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28 листопада2017 року,

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у розгляді клопотання старшого слідчого СВ Подільського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що на момент розгляду клопотання закінчився строк його розгляду, передбачений ст. 186 КПК України, у зв`язку з чим було відмовлено у розгляді вказаного клопотання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції прокурор та захисник подали апеляційні скарги.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує на те, що відповідно до ст. 186 КПК України розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відбувається протягом 72 годин від моменту його надходження до суду. З цієї норми випливає і право учасників процесу вимагати від слідчого судді розгляд клопотання саме у межах цього терміну. Ніяким чином ст. 186 КПК України не позбавляє суд права та обов`язку розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу по суті, навіть якщо судом порушено 72-х годинний строк його розгляду.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року, постановити нову ухвалу, в якій резолютивну частину викласти наступним чином: «у розгляді клопотання старшого слідчого СВ Подільського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законно сили з моменту її оголошення».

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та не заперечував проти закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника, підозрюваної, яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підтримує заяву захисника про відмову від його апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Подільським УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0009554 від 23.11.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

17.11.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

25.11.2016 року старший слідчий Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, як зазначав слідчий в клопотанні, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

28.11.2016 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва відмовлено у розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , мотивуванням свого рішення останній зазначив закінчення процесуального строку, встановленого ст.186 КПК України.

Однак, таке твердження суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є необґрунтованим, а відтак і незаконним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Як вбачається із наданих матеріалів судового провадження, 25.11.2016 року вказане клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу одержано посадовою особою Подільського районного суду м. Києва, в той же день проведено автоматизований розподіл клопотання та визначено слідчого суддю для його розгляду.

При цьому, розгляд клопотання слідчим суддею було призначено на 28.11.2016 року, на 13 год., а отже судом першої інстанції самостійно визначено розгляд клопотання після сплину встановленого процесуального терміну, відмовлено у його розгляді, замість розгляду клопотання слідчого по суті.

Щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, то колегія суддів дійшла наступного.

Згідно із ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів, доданих на обґрунтування клопотання слідчого, 17.11.2016 року слідчим складено письмове повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 , але належним чином підозрюваній воно не вручено, будь-яких доказів про його отримання нею надані матеріали справи не містять, а тому на час внесення клопотання слідчим про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_7 у статусі підозрюваної не перебувала, у зв`язку з чим стороною досудового розслідування не дотримано обставин, викладених у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, суд, згідно із вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, із постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 слід відмовити.

Крім того, в провадженні апеляційного суду перебуває і апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 на вищезазначену ухвалу слідчого судді від 28.11.2016 року.

Однак, до початку розгляду вказаної апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява захисника ОСОБА_9 про відмову від своєї апеляційної скарги.

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на вище викладене, як вважає колегія суддів, апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 184, 194, 309, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року, якою відмовлено у розгляді клопотання старшого слідчого СВ Подільського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 закрити, у зв`язку із відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 28 листопада 2016 року, якою відмовлено у розгляді клопотання старшого слідчого СВ Подільського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

_______________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4