Провадження по справі № 1-кс/752/5573/16

У Х В А Л А
про арешт майна
07.11.2016 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва внесене № 0000400 слідчим слідчої групи Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокурором групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , клопотання про арешт, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
Слідчий слідчої групи Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , за погодженням з прокурор групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту з забороною відчуження нерухомого майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (і.п.н. НОМЕР_1 ), а саме:
- гаражного боксу № НОМЕР_2 , загальною площею 32.1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру АДРЕСА_2 .
В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні про арешт майна, зазначено, що другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у складному, багатоепізодному кримінальному провадженні, зокрема № 0000400 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.
В ході здійснення досудового розслідування 04.11.2016 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.28, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255 КК України, представнику ДК «Газ України», члену Наглядової ради ПАТ «РЕАЛ БАНК» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Київ, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 .
Встановлено, що ОСОБА_5 приймав участь в період з червня 2012 року по теперішній час у підконтрольній ОСОБА_6 злочинній організації, вчиненні у її складі та у співучасті зі службовими особами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Аукціонного комітету з продажу нафти, газового конденсату, скрапленого газу та вугілля, обласних державних адміністрацій та з іншими особами умисного особливо тяжкого злочину проти державної власності, що заподіяло тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі на загальну суму 2 196 176 418,64 грн.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Саме з метою забезпечення останньої є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного, яке належить йому на праві приватної власності.
Водночас, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яким завдано збитки державі в розмірі 2 196 176 418, 64 грн. З метою подальшого відшкодування шкоди, завданим кримінальним правопорушенням є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного, яке належить йому на праві приватної власності.
Відповідно до інформації, отриманої в ході здійснення досудового розслідування, а саме: інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.11.2016 № 72243148 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (і.п.н. НОМЕР_1 ) належить наступне нерухоме майно:
- гаражний бокс № НОМЕР_2 , загальною площею 32.1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартира АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступних висновків.
Другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у складному, багатоепізодному кримінальному провадженні, зокрема № 0000400 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.
04.11.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.
Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного.
Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення відчуження, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з забороною відчуження на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (і.п.н. НОМЕР_1 ), а саме:
- гаражного боксу № НОМЕР_2 , загальною площею 32.1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру АДРЕСА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя