печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 у кримінальному провадженні № 00000028,-

В С Т А Н О В И В:
У провадження Печерського районного суду м. Києва 30.03.2017 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке передано слідчому судді 31.03.2017, про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/5863/17-к від 09.02.2017 у кримінальному провадженні №0000028 та з урахування додаткових пояснень просили скасувати арешт та негайно повернути ОСОБА_6 вилучене майно, а саме грошові кошти в розмірі: 1080 дол. (одна тисяча вісімдесят доларів США), 1500 Євро (одна тисяча п`ятсот євро), 232 611 грн. (двісті тридцять дві тисячі шістсот одинадцять гривень), мобільний телефон марки Ірїюпе 6 ІМЕІ НОМЕР_1 , сім-карта Київстар в чохлі та мобільний телефон марки НТС білого кольору сім-карта Київстар в чохлі.; ОСОБА_5 - грошові кошти 25 361 грн. (двадцять п`ять тисяч триста шістдесят одна гривня)
В обґрунтування вимог клопотання вказав, що 31 січня 2017 обшук проводився в іншому приміщенні, ніж те, яке було зазначено в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року, а саме проводився в нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а не TOB «СЕНТ МЕРІ» (код 397034742), яке використовує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це зазначено в ухвалі слідчого судді про накладення арешту від 09.02.2017. Під час вказаного обшуку у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 , були вилучені власні грошові кошти ОСОБА_6 , а саме 232611 гривень, 1080 США та 1500 євро, відтак при накладенні арешту слідчим суддею зроблений необґрунтований висновок про наявність правових підстав для накладенні арешту, при цьому при вирішенні вказаного питання не були присутні власники грошових коштів, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які б спростували твердження слідчого, що обшуки проводилися нібито за фактичним місцезнаходженням ОСОБА_8 , а вилучене майно перебувало у власності та володінні третіх осіб, що не мають відношення до кримінального провадження №0000028. Зазначене в своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
У судовому засіданні представники заявників, вимоги клопотання підтримали з підстав викладеному у ньому, і просили задовольнити.
Представник органу досудового розслідування за клопотанням якого накладено арешт на майно в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, заслухавши обґрунтування представників заявників, приходить до наступного.
Прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 12.01.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.
31 січня 2017 року на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було проведено обшуки в приміщеннях, які використовуються фігурантами провадження, під час яких вилучено предмети, документи, грошові кошти, які є речовими доказами та мають значення для кримінального провадження.
09 лютого 2017 року слідчий в ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуків, серед яких і у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке використовує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року клопотання слідчого було задоволено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею були досліджені обставини на які заявник посилається у поданому ним клопотання про скасування арешту майна, враховано правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Варто зазначити, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно від 09.02.2017 була предметом апеляційного перегляду, за результатами якого Апеляційним судом м. Києва було встановлено, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке було тимчасово вилучено під час обшуку за адресою: місто Київ, вул. Ямська, 52, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності та у колегії суддів не виникло сумнівів в обґрунтованості прийнятого слідчим суддею рішення.

При зверненні до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з вилученого майна представниками заявників на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін теж не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 у кримінальному провадженні № 00000028 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1