Справа №359/5086/17
Провадження №1-в/359/239/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Бориспільською виправною колонією №119 клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,
засудженого за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.11.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України іспитового строку терміном в два роки та встановленням обов`язків; згідно ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.05.2015 року звільнення з іспитовим строком від відбування покарання скасовано, -
в с т а н о в и в :
29.06.2017 року засуджений звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього в порядку ст.539 КПК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні прокурор просив у задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Представник БВК №119 при розгляді клопотання засудженого поклався на розсуд суду.
Заслухавши пояснення засудженого, думки прокурора та представника колонії, дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання.
Згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.11.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.05.2015 року звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 скасовано, та останнього направлення для відбування покарання, призначеного вище вказаним вироком суду.
Початок строку відбування покарання 20.05.2015 року, а кінець строку: 20.05.2018 року. Станом на 14.07.2017 року невідбута частина покарання останнього становить 10 місяців 8 днів. При цьому засуджений відбув 2/3 строку покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе позитивно, стягнень не мав, за сумлінну поведінку і ставлення до праці отримав 1 заохочення.
В Львівській виправній колонії № 19 відбував покарання з 24.05.2016 року, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
В Стрижавській виправній колонії № 81 відбував покарання з 20.06.2016 року, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 17.11.2016 року. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, заохочень та стягнень не має.
Зважаючи на попередні висновки від 01.02.2017 року та 25.05.2017 року, засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, що підтверджується наявними в особовій справі доказами та поясненнями представників колонії.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, відбув 2/3 призначеного строку покарання, однак своєю поведінкою засуджений не довів, що став на шлях виправлення.
З цього приводу, суд приймає відповідні пояснення представника колонії, характеристика на засудженого, які надавались останньому при розгляді питань про застосування до засудженого більш м`якого покарання та умовно-дострокового звільнення на спільному засіданні спостережної комісії Бориспільської районної державної адміністрації та Бориспільської виправної колонії №119.
Тому суд вважає за доцільне у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного судом слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ст. 81 КК України та звільнення умовно-достроково, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Повний текст ухвали суду виготовлено та оголошено 14.07.2017 року.
Суддя: ОСОБА_1