У Х В А Л А

20.03.2017 року місто Ужгород

Слідчий судя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого прокуратури ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Ужгород скаргу адвоката ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження від 28.02.2017 року ,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження .

В обґрунтування доводів скарги скаржник посилається на те, що слідчим відділом прокуратури області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000127 від 16.07.2016 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України.
04 березня 2017 року рекомендованим поштовим відправленням ОСОБА_4 отримано постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 28.02.2017 року, яка відправлена з м.Ужгород 02.03.2017 року, по кримінальному провадженню №0000127 від 16.08.2016 року, провадження закрито на підставі п.5 ч.І ст.248 КК України.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що досудове розслідування проводилось з порушенням вимог вказаного законодавства.
Скаржниця вважає вказану постанову від 28.02.2017 року незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, , оскільки в оскаржуваній постанові від 28.02.2017 року, прокурором зазначається, що близький родич померлого підозрюваного ОСОБА_6 - дружина ОСОБА_4 заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно померлого чоловіка ОСОБА_6 за нереабілітуючих обставин.
У зв`язку з цим, досудове розслідування повинно було проводитися в загальному порядку з направленням обвинувального акту до суду та в результаті судового розгляду, шляхом дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, надання їм правової оцінки, суд повинен був встановити винуватість або невинуватість ОСОБА_6 у інкримінованому діянні, передбаченому ч.2 ст.248 КК України, і лише у вироку.
В той же час, в оскаржуваній постанові від 28.02.2017 року прокурор зазначає: «.... Зібраними матеріалами досудового розслідування у сукупності вина підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ч.2 ст.248 КК України доведена. Факт вчинення ОСОБА_6 незаконного полювання достовірно встановлений належними та допустимими доказами, а необхідності у проведенні додаткових та процесуальних дій немає...Оскільки підстав для закриття кримінального провадження за реабілітуючих підстав відносно підозрюваного ОСОБА_6 немає, вина підозрюваного доведена, а тому реабілітація померлого неможлива...»
Виключно судовим рішенням - вироком, можна встановлювати вину або невинуватість особи у інкримінованому особі кримінальному правопорушенні.
Прокурор, згідно норм чинного законодавства України, не має повноважень визнавати особу, в т.ч. померлого ОСОБА_6 , винним та вважати його причетність до кримінального правопорушення доведеною, без розгляду та встановлення такої вини обвинувальним вироком суду.
Отже, постанову про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 винесено з порушенням вимог ст.284 ч.І п.5 КПК України, яка передбачає можливість закриття кримінальної справи щодо підозрюваного, який помер тільки у випадку, коли його законний представник не буде заперечувати проти цього. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та описової частини оскаржуваної постанови, прокурору достеменно відомо про те, що законний представник заперечує щодо закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.І ст.284 КК України, однак прокурор ці заперечення повністю ігнорує, нехтує ними та виносить постанову від 28.02.2017 року.
Матеріали провадження не були відкриті до прийняття рішення у провадженні, постанова прийнята без присутності законного представника та без наявності згоди на закриття на підставі п. 5 ч.І ст.284 КК України.
Окрім наведеного , необхідно зазначити , що сам факт виявлення тіла ОСОБА_6 на місцевості в урочищі гори Черемха, не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні передбаченому ч,2 ст.248 КК України. Для підозри та обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.248 КК України необхідно не після проаналізувати процесуальні дії, які проводилися після смерті ОСОБА_6 , але й беззаперечними доказами встановити, з якою метою та в який спосіб ОСОБА_6 опинився в урочищі Черемха, чи мав за життя він з собою зброю, тощо...
В оскаржуваній постанові прокурор посилається на протоколи допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допитувалися в рамках іншого кримінального провадження, і які нібито підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому діянні, передбаченому ч.2 ст.248 КК України.
Разом з тим, жодна ксерокопія «виділених» матеріалів із кримінального провадження №0000100 від17.06.2016 року, які приєднані слідчим до КП №0000127 - не завірені належним чином, а тому, в розумінні норм ст.99 КПК України не можуть являтися належним та допустимим доказом в рамках даного кримінального провадження.
Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000127 з 16.08.2016 року по сьогоднішній день - слідчим не проводилися жодні слідчі дії, в т.ч. не допитувався жоден свідок.
В той же час, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у рамках КП №0000127 не допитувалися. В рамках судового розгляду кримінального провадження №0000100 у Великоберезнянському районному суді, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підтвердили свою присутність в урочищі Черемха в ніч з 16 по 17.06.2016 року, та при їх допиті в судовому засіданні змінили свої покази, надані ними на стадії досудового розслідування справи. По факту надання свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 неправдивих показів в якості свідка, Великоберезнянським СВ ВП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.
У оскаржуваній постанові прокурор зазначає, що свідок ОСОБА_8 показав, що дійсно 16.06.2016 року підвіз ОСОБА_6 до домогосподарства ОСОБА_9 , при собі ОСОБА_6 мав рюкзак та спальний мішок.
Тобто, з тексту оскаржуваної постанови від 28.02.2017 року та наведених слідчим показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_6 виключно мав з собою рюкзак та спальний мішок. В той же час, яким чином при огляді місця події від 17.06.2016 року біля тіла ОСОБА_6 опинилася зброя, патронаж та патрони - повинно бути встановлено повним, всебічним та об`єктивним досудовим розслідуванням даного кримінальногопровадження, шляхом безпосереднього розгляду кримінального провадження судом та встановлення істини по справі.
Таким чином, оскаржувана постанова від 28.02.2017 року не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.
В судове засідання адвокат ОСОБА_5 не з"явилась , подала до судуд заяву про розгляд справи у її відсутності, просила скаргу задовільнити. ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, просив суд відмовитив її задоволенні.

Так, заслухавши позицію учасників процессу, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, ч.1 п.5 якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

На переконання слідчого судді, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності .

Так, відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Статтею 92 КПК України (Обовязок доказування) визначено, що «1. Обовязок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого».

Відповідно до частини 2 статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отриманні органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

В свою чергу, статтею 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Окрім того, в ній має бути викладено обставини, що були підставами для прийняття відповідної постанови, з їх відповідним аналізом органом досудового розслідування, мотивами прийняття постанови та їх обґрунтуванням.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладений обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження у звязку з смертю підозрюваного , обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких прокурор, слідчий вважав, що особою (особами) вчинено злочин та відсутність реабілітуючих обставин .

Відповідно до вимог Ст. 284. МКУ Кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Таким чином, слідчий в порушення ст. 94 КПК України залишає без оцінки та без жодних обґрунтувань відібрані пояснення від дружини померлого ОСОБА_6 , яка бажає реабілітувати померлого та заперечує щодо закриття провадження по справі та не проводить ряд необхідних слідчих дій, зокрема допит свідків .

При проведенні досудового розслідування слідчим на виконання ст. 91 КПК України (обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню) слід враховувати викладене, провести слідчі спрямовані на виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України.

За встановлених обставин оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не може вважатись такою, що прийнята за наслідками всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, у звязку з чим така постанова підлягає до скасування, а матеріали кримінального провадження поверненню керівнику органу досудового розслідування для організації проведення досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування слідчим на виконання ст. 91 КПК України (обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню) слід враховувати викладене, провести слідчі дії спрямовані на виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне задоволити скаргу в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 284, 303- 307 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу - задоволити.

Постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про закриття кримінального провадження №0000127, внесеного до ЄРДР 16.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України - скасувати.
Кримінальну справу направити на проведення додаткового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення і окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані підготовчому засіданні.

Слідчий суддя: ОСОБА_1