пр. № 1-кп/759/98/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0008784 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186; ч.2 ст.263; ч.2 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008784 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186; ч.2 ст.263; ч.2 ст.309 КК України.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений під час затримання, в ході досудового розслідування та судового розгляду видавав себе за особу свого рідного брата ОСОБА_7 , у зв`язу з чим в судовому засіданні 16.06.2017р. стороною обвинувачення в порядку ст.338 КПК України зформульовано зміна обвинувачення.

Судове провадження судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор просила продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого впливати на свідків, ухилитись від суду, вчинити інший злочин, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Також прокурор просила врахувати ті обставини, що ОСОБА_3 , з метою ухилення відповідальності за вчинені кримінальні правовопрушення, ввів слідство та суд в оману, видаючи себе за іншу особу та надавши документи рідного брата.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та просила змінити його на домашній арешт, посилаючись на те, що у зв`язку зі зміною обвинувачення, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, прокурором на надано доказів на підтвердження існування зазначених ризиків, обвинувачений має постійне місце проживання в м.Києві, а також просила врахувати тривалий час перебування його під вартою. Обвинувачений ОСОБА_3 думку захисника підтримав.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки хоча прокурором і змінено обвинувачення, в тому числі і правова кваліфікація , однак залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі може ухилитись від суду та не виконати його процесуальні рішення, на що вказують і ті обставини, що він під час затримання скористався наявними при ньому документами на ім`я свого брата, ввів слідство та суд в оману, що свідчить про перешкодження кримінальному провадженню.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів в період встановленого йому судом іспитового строку, що являє собою значну суспільну небезпеку. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженю іншим чином. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність родини, утриманців та постійного офіційного місця роботи. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, не можуть забезпечити прибуття обвинуваченого до суду.

Отже, суд приходить до висновку, що необхідно продовжити обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки судове провадження, неможливо завершити до спливу вказаного строку.
Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення ОСОБА_3 застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 14.08.2017 року включно.

Визначити ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32000 (тридцять дві тисячі) грн., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками даного кримінального провадження, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: