СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3687/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського ГУНП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 2969 від 30.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Микуличі, Бородянського р-ну, Київської обл., громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів працюючому в ПрАТ «Укренергомонтаж», зі слів раніше судимий вироком Печерським районним судом м. Києва за ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки

якого 30.12.2016 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 30.12.2016 року о 12 год. 50 хв. йому повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30.12.2016 року старшим слідчий СВ Святошинського ГУНП у місті Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , 29.12.2016, приблизно о 23 годин 00 хвилин, знаходячись на території недобудови поряд з буд. АДРЕСА_3 , спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілого. Так, 29.12.2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходились за їх місцем проживання, а саме в недобудові поряд з буд. АДРЕСА_3 . В цей час до них прийшов їх знайомий ОСОБА_5 , який в одній з кімнат вище вказаної недобудови почав розпивати алкогольні напої спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Цього ж дня, приблизно о 22:30 год. в ході розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_8 раніше принижував честь та гідність ОСОБА_5 та маючи намір помститись ОСОБА_8 , ОСОБА_5 відчуваючи до нього раптово виниклу неприязнь, перебуваючи в одній з вище вказаній кімнаті, руками, стиснутими в кулаки, почав умисно наносити удари в область голови та тулуба ОСОБА_8 , далі ОСОБА_5 схопив з підлоги дерев`яну палицю та почав наносити нею численні удари в область голови та тулуба ОСОБА_8 , після чого останній почав повзти з даної кімнати для того щоб врятувати своє життя та здоров`я. Продовжуючи далі свої злочинні дії, направлені на умисне заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 став умисно наносити удари ногами та руками, стиснутими в кулаки, по різних частинах тіла, в тому й числі по обличчю ОСОБА_8 , який від нанесених тілесних ушкоджень не міг чинити опір та лежав на підлозі під стінкою та ОСОБА_5 схопивши ОСОБА_8 за голову, почав бити її об стіну, маючи намір заподіяти останньому тяжкі тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: множинних ран голови, закритої черепно-мозкової травми, перелому затиличної кістки з якими ОСОБА_8 каретоюшвидкої медичної допомоги було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де останній ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 06:00 год. помер. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, зазначив, що існують всі обставини для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність протипоказань до цього у підозрюваного, який працює в зоні Чорнобільської дільниці і за результатами медичного огляду не має жодних обмежень по стану здоров`я.

Підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні зазначив про те, що він визнає свою вину у вчиненні злочину, проте, не в тому обсязі, як це зазначено в клопотанні. Він підтвердив, факт нанесення ударів потерпілому, проте наголошував на відсутності умислу та поганому стані здоров`я.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що категорично не погоджується із поданим клопотанням вважає наявними підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу..

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Святошинського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0012969, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
30.12.2016 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_5 фактично був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
30.12.2016 року по кримінальному провадженню № 0012969 ОСОБА_5 о 12 год. 50 хв. вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
За інформацією, викладеною в клопотанні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: а саме:

-протоколом ОМП (трупа) від 30.12.2016 року;

-протоколом ОМП від 30.12.2016 року;

-довідкою №2934/2 від 30.12.2016 року;

-протоколом ОМП від 30.12.2016 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-поясненням ОСОБА_5

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа
Відповідно до п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями. На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень зібрані докази вказують, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце; дані про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР; вчинений він ОСОБА_5 ; суспільна небезпечність діянь містить склад конкретних кримінальних правопорушень. Зокрема, підозра підтверджується протоколом ОМП (трупа) від 30.12.2016 року; протоколом ОМП від 30.12.2016 року; довідкою №2934/2 від 30.12.2016 року; протоколом ОМП від 30.12.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; поясненням ОСОБА_5 .

Докази для підозри ОСОБА_5 зазначені в повідомленні по підозру, таким чином, окремі докази підозри ОСОБА_5 узгоджуються з іншими. Тому підстав вважати, що підозра є необґрунтованою у слідчого судді немає.
Вирішення ж питання щодо правильності кваліфікації протиправних дій підозрюваного та наявності (відсутності) доказів вини у вчиненні ним кримінального правопорушення є прерогативою суду, на розгляд його надійде обвинувальний акт та не є предметом дослідження на даному етапі кримінального провадження.
Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також те, що на даний час наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з відсутністю стабільного джерела доходу, оскільки не працює, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому слідчий суддя, оцінивши в сукупності ступень тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 згідно вищевказаної норми КК України, обставини вчинення правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, зокрема те, що, вважає необхідним застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176 178, 181 - 184, 194, 195, 200, 202 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського ГУНП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 2969 від 30.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микуличі, Бородянського р-ну, Київської обл., запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, строк обчислювати починаючи з 30.12.2016 року.
Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів до 27 лютого 2017 року (8 години 30 хвилин) включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Київського СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1