Справа № 638/7458/16-к
Провадження № 1-кп/638/233/17

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000791 від 19.02.2016 у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, народженої в м. Кам`янка, Старобільського району, Луганської області, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 06.08.2012 вироком Жовтневого райсуду м. Луганська за ст.ст. 186 ч.ч. 1, 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;

-13.05.2013 ухвалою Лутугинського райсуду Луганської області направлена до місць позбавлення волі для відбуття призначеного покарання;

- 18.06.2014 ухвалою Свердловського міськрайсуду Луганської області на підставі ст. 6 ЗУ « Про амністію у 2014 році » невідбуту частину покарання скорочено наполовину; звільненої з місць позбавлення волі 12.03.2015 на підставі ухвали Комінтерновського райсуду м. Харкова від 04.03.2015 відповідно до ст. 81 КК України умовно достроково на 08 місяців 24 дні,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудної ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_3 18.02.2016, приблизно о 19 годині 50 хвилин, діючи повторно, умисно та узгоджено, за попередньою змовою в групі осіб з особою, судове провадження щодо якого зупинено до його розшуку, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, маючи сумісний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_3 . Після чого піднявшись на шостий поверх вказаного будинку та впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали, розташовані на сходовому майданчику належні потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ковані металеві тамбурні двері, вартістю 2130 гривень, які намагалися винести з будинку з метою подальшої реалізації.

Однак, підсудна ОСОБА_3 разом з особою, судове провадження щодо якого зупинено до його розшуку, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання вказаного майна до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, так як на місці вчинення злочину, при транспортуванні викраденого майна, були затримані мешканцями вказаного будинку, які припинили їх злочинну діяльність та вилучили викрадене майно.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України визнала повністю. При цьому, підсудна ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що дійсно, при вищевказаних обставинах, вона 18.02.2016, приблизно о 19 годині 50 хвилин, сумісно з ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_3 . Де піднявшись на шостий поверх вказаного будинку та впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали, розташовані на сходовому майданчику

металеві тамбурні двері, які намагалися винести з будинку з метою подальшої реалізації, однак були затримані мешканцями вказаного будинку. У вчинені вказаного злочину щиро кається.

Оскільки підсудна ОСОБА_3 у судовому засіданні не оспорювала вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудної ОСОБА_3 за ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах безпосередньо спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

При визначенні підсудної ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудної, яка не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за місцем мешкання характеризується незадовільно, раніше була засуджена за вчинення умисного злочину проти власності, при цьому судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудної ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудної ОСОБА_3 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настало.
При вивченні особи підсудної ОСОБА_3 обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують її покарання, встановлено не було.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудної ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 185 ч. 2 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудної ОСОБА_3 , враховуючи її щире каяття, а також те, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальних претензій до підсудної не мають, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_3 , можливо без ізоляції її від суспільства, з застосування до неї положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заявлений, у зв`язку з відшкодуванням матеріальної шкоди в повному обсязі, до судового розгляду кримінального провадження.

При проведенні судово товарознавчих експертиз, експертами державних спеціалізованих установ : Харківським НДЕКЦ МВС України та Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса були витрачені відповідно 175,92 гривень та 264,3 гривень, які цільовим призначенням були виділені цім установам з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудної ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази : ковані металеві тамбурні двері повернуті потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України та призначити її покарання, на підставі цього закону у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні засудженої ОСОБА_3 залишити без змін особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 440 гривень 22 копійки.

Речові докази : ковані металеві тамбурні двері повернуті потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за належністю.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1