АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

24 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 3 квітня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 3 квітня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004722 від 01.04.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, який народився в м. Геранбой, Республіки Азербайджан, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з моменту затримання, а саме до 30 травня 2017 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України.

У разі внесення застави, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду та слідчого Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, було визначено строком на два місяці з дня внесення застави.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість можливого покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, за яким оголошено підозру, особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, що дає підстави вважати, що застосування останньому більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, на підставі чого дійшов висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 3 квітня 2017 року та ухвалити нову, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для застосування виключної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вказує, що підозрюваний свою вину повністю визнав, виявив щире каяття та співпрацює зі слідством, повідомив суду, що намірів ухилятись від суду та слідства не має та зобов`язується з`являтись до слідчих органів та суду за першою вимогою, окрім того підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання в м. Києві. Також, на думку захисту, побоювання щодо незаконного впливу на свідків або потерпілих є надуманим, оскільки свідками є працівники поліції, які затримали підозрюваного. Крім того, є недоведеним ризик продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є фізичною особою підприємцем, відповідно має джерело доходу.

Отже, як вважає захисник, слідчим суддею не враховано ні дані про особу підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України, ні наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому відсутні посилання на докази, які обґрунтовують викладені в ухвалі обставини, одночасно не взято до уваги обставини справи, які свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, на підставі чого ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР під №000472 від 01.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 15 год. 40 хв. перебуваючи за адресою м. Київ, провулок Слобідської, 2 разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , побачив транспортний засіб марки «Джилі СК» в салоні якого знаходилася сумка потерпілого ОСОБА_13 , який пішов у приміщення шиномонтажу.

Після чого у ОСОБА_6 , ОСОБА_11 і ОСОБА_14 виник спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь розподіливши між собою ролі.

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою, групою осіб підійшли до автомобіля "Джилі СК" д.н.з. НОМЕР_1 і переконавшись, що сторонні особи за їх злочинними діями не спостерігають, оскільки ОСОБА_11 і ОСОБА_14 спостерігають за навколишнім оточенням з метою подачі сигналу тривоги і не випускають з поля зору потерпілого ОСОБА_13 , який перебував у приміщенні шиномонтажу, а тому будучи впевненим, що їх дії залишаться непоміченими, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_6 шляхом вільного доступу відкрив передні праві пасажирські двері даного автомобіля, звідки таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_13 сумку чорного кольору вартістю 400 гривень, в якій знаходився планшет марки «Леново» вартістю 4000 гривень, калькулятор вартістю 200 гривень і закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_13 , що матеріальні збитки для потерпілого не представляє, яку заховав відразу під куртку.

В цей момент злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_11 і ОСОБА_14 були викриті потерпілим ОСОБА_13 і працівниками поліції. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , незважаючи на те, що їх злочинні дії викрито і отримали відкритий характер, з метою утримання викраденого майна і звернення на свою користь з місця вчинення кримінального злочину зникли і маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд в результаті переслідування були затримані співробітниками поліції.

01.04.2017 року (час фактичного затримання о 15 годині 30 хвилин) ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

02.04.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

03.04.2017 року слідчий СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.04.2017 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва дане клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з моменту затримання, а саме до 30 травня 2017 року, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та відомості про його особу в їх сукупності.

На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що слідчим і прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений корисливий злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи захисника за змістом апеляційної скарги про незначний ступінь ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, а також не врахування даних про особу підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 3 квітня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004722 від 01.04.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з моменту затримання, а саме до 30 травня 2017 року, з одночасним визначеннямальтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, а також покладенням зазначених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 с і к