АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

захисника розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00007813, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який до утримання в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2012 року за ч. 4 ст. 191 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із зберіганням та розпорядженням товарно-матеріальних цінностей, строком на 3 роки, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 квітня 2013 року зміненого в частині призначеного покарання, та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, приєднано невідбуту частину додаткового покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на 47 місяці 6 днів, та остаточно призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на 4 місяці 6 днів.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто з 04 грудня 2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_9 зараховано у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 04 грудня 2015 року по 13 січня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 85 234 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та 500 000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_7 30 300 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та 500 000 грн. - моральної шкоди.
Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року арешт на тимчасово вилучене майно.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 115 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно у великому розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 185 КК України, за таких обставин.

03 грудня 2015 року приблизно в 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 , з метою узгодження умов виготовлення ювелірного виробу на замовлення та розрахунку за нього, за попередньою домовленістю зі своїм знайомим ОСОБА_11 , прийшов за місцем проживання останнього в квартиру АДРЕСА_3 , де між ними на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з приводу неналежного виконання ОСОБА_9 ювелірного виробу розпочалася сварка та бійка, в ході якої ОСОБА_9 , з метою умисного протиправного позбавлення життя, усвідомлюючи наслідки своїх небезпечних дій та бажаючи їх настання, умисно наніс не менше 18 ударів сокирою по життєво важливому органу голові, та не менше 5 ударів сокирою по кінцівкам рук ОСОБА_11 .
У результаті протиправних дій ОСОБА_9 . ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді : вісімнадцяти рубаних поранень голови (рани лінійної форми з відносно рівними, зсадженими краями та загостреними кінцівками, з ушкодженням підлягаючих кісток черепа у вигляді лінійних та щілинних дефектів зовнішньої пластинки та здійманням від краю щілини), а саме: рубана рана на волосистій частині голови в тім`яній ділянці справа, з ушкодженням по ходу раньового каналу, що відходить від неї, апоневрозу та правої тім`яної кістки (у вигляді врубу на зовнішній кістковій пластині та лінійного перелому внутрішньої кісткової пластинки на його рівні); рубана рана на волосистій частині голови в центрі лобної ділянки, з ушкодженням по ходу раньового каналу, що відходить від неї, апоневрозу та лобної кістки (у вигляді її лінійного перелому); рубана рана на обличчі в лівій виличній ділянці, з ушкодженням по ходу раньового каналу, що відходить від неї, м`яких тканин обличчя та лівої верхньощелепної кістки (у вигляді фрагментального перелому з травматичним розкриттям гайморової пазухи); дев`ять рубаних ран на волосистій частині правої половини голови в лобній, тім`яній, скроневій та потиличній ділянках, з ушкодженням по ходу раньових каналів, що відходить від них, апоневрозу та кісток мозкового черепу (у вигляді врубів на зовнішній кістковій пластині кісток зазначених ділянок); шість рубаних ран на волосистій частині голови та на обличчі з ушкодженням лише м`яких тканин голови; крововиливи в м`які тканини відповідно всім наявним ранам, розповсюджені нерівномірно виражені обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи на правій півкулі великого мозку (відповідно ранам на волосистій частині голови) та на лівій лобній частці; п`яти рубаних поранень пальців правої та лівої кистей, з повним відділенням першого та другого пальця правої кисті, а також п`ятого пальця лівої кисті та з врубами на фалангах третього та четвертого пальця лівої кисті, які спричинені зажиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго (до 30-40 хвилин) до смерті, та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя множинних рубаних ран голови та кистей з ушкодженням м`яких тканин, кісток черепа та кистей, крововиливи під оболонки головного мозку, крововтратою, шоком та набряком-набуханням головного мозку).
Смерть ОСОБА_11 настала від множинних рубаних поранень голови та кистей з ушкодженням м`яких тканин, кісток черепа та кистей, крововиливами під оболонки головного мозку, крововтратою, шоком та набряком-набуханням головного мозку. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Крім цього, 03 грудня 2015 р. приблизно з 17 год. 00 хв ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , впевнившись в його смерті, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: золотий хрестик з аметистами та діамантами, вартістю 15 000 грн, золотий ланцюжок вартістю 6 250 грн; золотий чоловічий перстень, вартістю 12 000 грн.; та золотий наручний чоловічий годинник «Омега», вартістю 15000 грн., які зняв після вбивства з трупа ОСОБА_11 ; кухонний ніж вартістю 50 грн.; жіночий наручний позолочений годинник «Чайка», вартістю 1 250 грн.; срібну підвіску з фіанітами на срібному ланцюжку, вартістю 625 грн.; срібну церковну обручку, вартістю 250 грн.; срібний жіночий годинник «Луч», вартістю 3000 грн.; жіночий наручний годинник «АVON» на червоному ремінці зі штучної шкіри, вартістю 100 грн.; жіночий наручний годинник «АVON» на чорному ремінці зі штучної шкіри, вартістю 100 грн.; дві палички для збору крему, загальною вартістю 10 грн.; світлі сережки-гвоздики, вартістю 125 грн.; три перлини, загальною вартістю 1 500 грн.; темні сережки-гвоздики, вартістю 700 грн.; ключ від шкатулки, вартістю 10 грн; камінь у формі жука синього кольору, вартістю 250 грн; металокерамічні коронки для зубів, вартістю 1 250 грн.; хрестик з 5 сапфірами та 3 цирконіями зі срібним ланцюжком, вартістю 1 250 грн.; нагрудний хрестик з позолотою, вартістю 250 грн.; браслет з червоного срібла, вартістю 3 500 грн.; срібну каблучку в формі банту, вартістю 1 500 грн.; срібні ланцюжки, загальною вартістю 1 000 грн.; срібну підвіску знак зодіаку «Козеріг» на ланцюжку, вартістю 1 000 грн.; браслет з двох видів золота, вартістю 3 000 грн.; банківський злиток золота в упаковці, вартістю 2 000 грн.; сережки із золота та платини з двома діамантами, вартістю 5 000 грн.; браслет з натуральними перлами, золотими бусинками із великою золотою застібкою в формі «Риби», вартістю 5 000 грн.; кольє з натуральних перлів, золотими бусинками із великою золотою застібкою, вартістю 15 000 грн.; золоту брошку з червоного та білого золота, з сапфіром синього кольору та двома діамантами, вартістю 10 000 грн.; срібний ажурний хрестик із золотим розп`яттям, вартістю 2 500 грн.; жіночий золотий годинник без браслету, вартістю 10 000 грн.; золоту застібку від годинника, вартістю 2 500 грн.; обручку з білого золота із каменем «Цирконій», вартістю 4 500 грн.; картхолдер для візитівок, вартістю 625 грн.; косметичку сіро-білого кольору, вартістю 750 грн.; золотий жіночий хрестик з сапфірами і діамантами, вартістю 10 000 грн.; золотий ланцюжок до нагрудного жіночого хрестика, вартістю 3 750 грн.; срібне кольє, вартістю 3 000 грн.; мобільний телефон «Нокіа 1280» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», загальною вартістю 375 грн.; грошові кошти в сумі 5 000 грн.; грошові кошти в сумі 600 доларів США, що згідно обмінного курсу НБУ на момент вчинення становить 14 184 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальному розмірі 163154,00 грн; срібну каблучку з натуральним камінцем вартістю 1 500 грн.; срібну каблучку з великим фіанітом посередині та маленькими фіанітами навкруги, вартістю 2 300 грн.; срібну каблучку у формі «Дельфіну», вартістю 1 500 грн.; срібні сережки вартістю 3 000 грн.; срібні сережки вартістю 2 000 грн.; срібну каблучку у формі змії, вартістю 750 грн.; золоті сережки з перлинами, вартістю 1 625 грн.; срібну каблучку у формі метелика з чорними та білими фіанітами, вартістю 3 500 грн.; срібну каблучку у формі зигзагу вартістю 3 000 грн.; срібну каблучку у формі ромбу, вартістю 2 500 грн.; срібний хрестик із золотим розп`яттям на срібному ланцюжку, вартістю 1 000 грн.; браслет з чорного каучуку з прикрасою у вигляді трьох дисків, вартістю 1 500 грн.; браслет з трьох видів золота у вигляді плетеного колоска, вартістю 4 000 грн.; золоті сережки з камінцем натуральної бірюзи, вартістю 5 500 грн.; браслет у формі обруча, вартістю 1 800 грн.; срібний браслет у формі гілочок, вартістю 3 000 грн.; срібні підвіски на срібному ланцюжку, вартістю 2 500 грн.; браслет у формі обруча з великим овальним камінцем, вартістю 2 500 грн.; сережки «Ейвон» з білими камінцями «Сваровськи», вартістю 600 грн.; підвіску у формі ключика, вартістю 350 грн.; зламану частину срібного ланцюжка, вартістю 125 грн.; срібний виріб у вигляді голови змії, вартістю 50 грн.; іграшку у вигляді маленького зеленого гнома, вартістю 500 грн.; срібну підвіску із золотими ієрогліфами імені на срібному ланцюжку, вартістю 2 000 грн.; срібне кольє у вигляді джгуту, вартістю 5 000 грн.; срібну каблучку у вигляді бочонку, вартістю 3 000 грн.; срібну обручку з гравіюванням на внутрішньому боці «Iove», вартістю 700 грн.; срібну каблучку у формі «чалми», вартістю 2 500 грн.; одну сережку у формі кульки з камінням «Сваровски», вартістю 300 грн.; значок блакитного кольору з надписом «Кловський ліцей», вартістю 150 грн.; значок червоного кольору у вигляді меморіального маку, вартістю 100 грн.; дві підвіски місячного каменю, вартістю 500 грн.; срібні сережки у формі крапельок, вартістю 2 500 грн.; срібний хрестик без розп`яття, вартістю 600 грн.; срібний хрестик без розп`яття, вартістю 1 500 грн.; срібний дитячий хрестик з розп`яттям, вартістю 800 грн.; срібні сережки у вигляді пластин, вартістю 1 500 грн.; срібні сережки у формі крапель, вартістю 2 000 грн.; срібні ажурні сережки, вартістю 5 000 грн.; срібну каблучку плетінням «Коса», вартістю 3 500 грн.; срібний ланцюжок, вартістю 1 000 грн.; кольє з трьох видів золота, вартістю 10 000 грн.; срібний хрестик з розп`яттям на срібному ланцюжку, вартістю 1 200 грн.; срібну підвіску із зображенням Святого Миколая, вартістю 1 000 грн.; срібний кулон у формі серця, вартістю 750 грн.; срібну обручку із витисненням, вартістю 650 грн.; срібний кулон, оздоблений камінням цирконію на срібному ланцюжку, вартістю 1500 грн.; срібний ажурний браслет, вартістю 1 800 грн.; довгі сережки з двох видів золота із золотою кулькою посередині, вартістю 3 500 грн.; золоті сережки із візерунками, вартістю 3 000 грн.; золоті сережки з ажурним малюнком троянд, вартістю 2 800 грн.; золоту підвіску у вигляді булавки з блакитним оком, вартістю 1 500 грн.; підвіску із золота із зображенням Святого Миколая, вартістю 2 000 грн.; золоту каблучку із малюнком у вигляді виноградної лози, вартістю 2 500 грн.; золотий ланцюжок, вартістю 1 500 грн.; золоті сережки із сапфірами та цирконіями, вартістю 1 500 грн.; чотири золоті бусини для браслету, вартістю 1 500 грн.; обручку з двох видів золота із 7 цирконіями, вартістю 3 200 грн.; золоту обручку 585 проби, вартістю 2 500 грн.; золотий браслет з трьох видів золота, на золотій застібці, вартістю 3 500 грн.; браслет зі світлого срібла, вартістю 2 500 грн.; срібні сережки у формі морських раковин, вартістю 3 000 грн.; срібну каблучку з блакитним камінням, вартістю 2 000 грн.; золоті сережки, вартістю 1 000 грн.; золоте жіноче кольє, чотирнадцяти карат, вартістю 15 000 грн.; ланцюжок з перлин, вартістю 2 700 грн.; намисто з натуральних перлин чорного кольору, вартістю 2 700 грн.; золотий хрестик з розп`яттям, вартістю 2 700 грн.; золотий хрестик без розп`яття, вартістю 2 700 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в загальному розмірі 157960, 00 грн.; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ідентифікаційний номер платника податків на ім`я ОСОБА_11 , які окремої матеріальної вартості для потерпілих не представляють.
Таким чином, загальна вартість викраденого майна, яке знаходилось у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , та їх доньки ОСОБА_7 , становить 321 104, 00 грн., чим ОСОБА_9 завдав потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду у великому розмірі на зазначену суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.
Після вчинення протиправних дій ОСОБА_9 з місця подіїзник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив вирок суду першої інстанції скасувати, та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_9 складів інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

У апеляційній скарзі захисник зазначав, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого щодо обставин подій, мотивів його прибуття до помешкання потерпілих та відсутність у нього умислу на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, оскільки обвинувачений діяв з метою захисту через несподіваний напад на нього з боку потерпілого.
Зазначав, що показання обвинуваченого про те, що він мав довірливі відносини з ОСОБА_11 напротязі останніх 17 років, та прийшов до нього додому за попередньою домовленістю, для узгодження умов виготовлення ювелірного виробу, підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , наданими нею на досудовому розслідуванні. Однак під час судового розгляду ОСОБА_6 змінила свої пояснення, та зазначала, що обвинувачений прийшов для розрахунку за виготовлений ювелірний виріб.
Апелянт зазначав, що потерпілий ОСОБА_11 висловлював обвинуваченому погрозу застосування ножа під час заподіяння тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_9 був вимушений захищатись, а тому діяв у межах необхідної оборони.
Крім того, захисник посилався на недоведеність під час судового розгляду вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначав, що судом першої інстанції не спростовано пояснення обвинуваченого про добровільну передачу йому ОСОБА_11 цінних виробів для ремонту, до виникнення між ними конфлікту. Крім того, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, не встановлено місце зберігання ювелірних виробів у помешканні потерпілих.

На думку апелянта, виявлені у квартирі потерпілого сліди крові за своїм обсягом та локалізацією не дають підстав стверджувати про їх належність обвинуваченому, при цьому відбитки його пальців та взуття у приміщенні не виявлено.
Також суд першої інстанції залишив поза увагою показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які фактично підтверджують пояснення обвинуваченого про залишення ним квартири потерпілого о 17 год. 30 хв., а тому з 17 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. квартира потерпілих була відчиненою, та до неї могли мати доступ сторонні особи.
Також на вирок суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 , в якій він просив вирок суду першої інстанції скасувати, та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у його діях складів інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений зазначав, що у ході судового розгляду стороною обвинувачення не спростовано його показання щодо обставин кримінального провадження, та не встановлено доказів наявності у його діях умислу на вчинення вбивства та крадіжки.
Апелянт зазначав, що останні 17 років він займався ремонтом та виготовленням ювелірних виробів на замовлення ОСОБА_11 , та мав з ним довірливі стосунки, що підтверджується показаннями ОСОБА_6 . При цьому, він повідомляв для ОСОБА_11 та його дружини свої контактні телефони та адресу проживання, що на думку апелянта, свідчить про відсутність у нього умислу на переховування від потерпілих. 03 грудня 2015 року він приїхав до помешкання ОСОБА_11 для примірювання його дружиною ОСОБА_6 ювелірної прикраси. У ході спілкування потерпілий надав йому для ремонту золотий годинник та інші ювелірні вироби. Після цього між ними виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_11 почав ображати його, наносити йому тілесні ушкодження та погрожувати ножем.
Проте суд першої інстанції залишив поза увагою обставини нанесення йому тілесних ушкоджень та його перебування у період з 04 грудня 2015 року по 12 грудня 2015 року на лікуванні з травмами голови, грудної клітини та ножовими пораненнями, не врахувавши таким чином докази, які підтверджують наявність у його діях необхідної оборони, обумовленою необхідінстю захищатись від загрози його життю з боку ОСОБА_11 .
Крім того, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутня товарознавча експертиза ювелірних виробів.
Також зазначав, що на досудовому розслідуванні не проводилось відтворення обставин події за його участю.
На переконання апелянта, суд першої інстанції дійшов висновку про вчинення ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України лише на підставі показань потерпілих, не надавши оцінку тій обставині, що викрадені ювелірні вироби потерпілий добровільно надав йому для ремонту, та у квартирі не виявлено його відбитків пальців чи взуття. При цьому, потерпілі під час допиту на досудовому розслідуванні не заявляли про викрадення ювелірних виробів, а у судовому засіданні не змогли вказати місце зберігання викрадених речей у їхньому помешканні.
Обвинувачений також посилався на неправдивість показань потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , та зазначав, що потерпіла ОСОБА_6 сховала до кухонної шухляди ніж, яким йому погрожував ОСОБА_11 , однак не повідомила про цю обставину під час допиту у судовому засіданні.
Від представника ОСОБА_8 в інтересах потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, в яких він зазначав про безпідставність доводів апеляційних скарг щодо вчинення обвинуваченим злочинів у стані необхідної оборони, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_9 наміру спричинити шкоду потерпілому. Дії обвинуваченого, які виразились у цілеспрямованому нанесенні потерпілому ударів за допомогою сокири, не мали захисного характеру, а свідчили про спрямованість умислу саме на спричинення смерті потерпілого.
Крім того, як зазначав представник потерпілих, переважна кількість виявлених на тілі потерпілого ран виявлена на задній частині голови ОСОБА_11 , що спростовує доводи апелянтів про захист обвинуваченого від посягань потерпілого.
Також зазначав про доведеність наявними у матеріалах справи доказами винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника; вислухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали подані ними апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника; потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та представника ОСОБА_8 в інтересах потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому ОСОБА_9 останнє слово, вивчивши і перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши та обміркувавши доводи апелянтів, колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає такі складові: 1) діяння - посягання на життя іншої особи; 2) наслідки у вигляді фізіологічної смерті потерпілого; 3) причинний зв`язок між вказаними діянням та наслідками.

Суспільне небезпечне діяння при вбивстві може проявитися у дії або бездіяльності. Найчастіше умисне вбивство вчиняється шляхом дії, спрямованої на порушення функцій чи анатомічної цілісності життєво важливих органів іншої людини.

Суспільно небезпечним наслідком вбивства є настання фізіологічної (незворотної) смерті потерпілого.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Питання про умисел слід вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій

Обов`язковими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням.

Викрадення полягає в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинне бути таємним, тобто непомітним: за відсутності власника або в присутності власника чи інших осіб, але за умови, що вони не здатні усвідомлювати факт викрадення внаслідок, наприклад, нетверезого стану, малолітства та ін.

З суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел: особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Обов`язковими суб`єктивними ознаками крадіжки є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є вчинення крадіжки на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімумдоходів громадян на момент вчинення злочину.

У відповідності до примітки ст. 185 КК України, у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Як убачається з пункту 5 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних полoжeнь Податкового кодексу України, якщо норми іншиx законів містять посилання нa неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тo для цілей їх застосування використовуєтьcя сума в розмірі 17 гpивень, крім норм адміністративного тa кримінального законодавства в чaстині кваліфікації злочинів абo правопорушень, для якиx сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється нa рівні податкової соціальної пільги, визнaченої підпунктом 169.1.1 пyнкту 169.1 статті 169 рoзділу ІV цьогo Кодексу для відповідного року.

Станом на момент вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, податкова соціальна пільга складала 609 грн.
Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень,та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами.

Показаннями допитаної судом першої інстанції потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що з 2000 р. її чоловік спілкувався з ОСОБА_17 , який виготовляв на замовлення ювелірні вироби. Спілкувався з ним тільки її чоловік і тільки з приводу виготовлення ювелірних виробів, дружні відносини вони не підтримували. Приблизно у жовтні 2015 р. ОСОБА_9 запропонував їм придбати три діаманти, з яких він може зробити для неї каблучку. Перевіривши їх справжність, її чоловік за 400 доларів купив у нього діаманти, та в подальшому передав для виготовлення каблучки золото в інших виробах. Також ОСОБА_9 було записано на клапті аркушу всі його контактні телефони та місця проживання, який зберігався у її чоловіка. В подальшому ОСОБА_9 приїздив до них у квартиру, коли її не було вдома, залишав макет каблучки для примірки, обіцяв щонайшвидше закінчити роботу над каблучкою, та визначилися про оплату за роботу по її завершенню. Незважаючи на те, що його ніхто в часі не обмежував, поведінка ОСОБА_9 щодо стислих строків виконання роботи була для неї дивною. У неї сформувалося враження, що він заздалегідь готував вбивство її чоловіка з метою викрадення ювелірних виробів.
03 грудня 2015 р. приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_9 зателефонував її чоловіку, та повідомив про свої наміри приїхати до них додому, з метою приміряння каблучки, на що її чоловік повідомив, що він з дружиною знаходяться вдома, та він може приїжджати, проте, ОСОБА_9 відмовився саме на цей час приїжджати, з причин технічної несправності автомобіля.
Під час розмови з чоловіком, вона дізналася, що каблучка вже готова та її можна забрати. Також обвинувачений з`ясовував час її повернення з роботи.
В цей же день вони мали зробити розрахунок за виконану роботу у розмірі 200 доларів США.
Повернувшись з роботи близько 20.00 год., вона виявила, що двері квартири закриті, але не замкнені. Після того, як зайшла в приміщення квартири, на кухні виявила мертвим свого чоловіка, відразу же викликала міліцію та швидку медичну допомогу, повідомила свою доньку ОСОБА_7 .
Пізніше, після огляду речей в квартирі виявила відсутність особистих речей її родини, список яких передали працівникам поліції, частину речей в подальшому, після їх впізнання у слідчого, їм повернуто, вартість іншої частини просить стягнути на їх користь. Також залишилась неповернутою її замовна у ОСОБА_9 каблучка, викрадені із квартири документи на ім`я її чоловіка, та водійське посвідчення на ім`я доньки.
Вважає, що ОСОБА_9 прийшов до них в квартиру з метою умисного вбивства з корисливих мотивів її чоловіка, оскільки періодично відвідуючи їх житло, бачив їх статки, в день вбивства декілька разів телефонував чоловіку та дізнавався чи знаходиться він в квартирі один /том 5, а.с.к.п. 13-15/.
Аналогічними показаннями потерпілої ОСОБА_7 / том 5, а.с.к.п. 1-4/.
Показаннями свідка ОСОБА_14 , який проживає в квартирі АДРЕСА_4 , та є сусідом ОСОБА_18 , кухні в їхніх квартирах розташовані стіна до стіни. 03.12.2015 р. приблизно о 15.45 год. він чув шум із кухні в квартирі ОСОБА_19 та гучну розмову між двома чоловіками, підвищений голос він розпізнав як голос ОСОБА_11 . Свідок чув шум меблів, що переміщувалися по квартирі, та звук падаючого посуду. Самої розмови ОСОБА_11 з іншим чоловіком він не розібрав, але подумав, що між сусідом та іншим чоловіком, який знаходиться у нього в квартирі, виникла суперечка на побутовому грунті. Шум відчувався приблизно біля 15 хвилин, але криків про допомогу не чув. Приблизно о 20.00 год. дізнався від дружини ОСОБА_11 , що останнього було вбито.
Також, охарактеризував ОСОБА_11 виключно з позитивної сторони, як не конфліктну людину, знайомий з ним з 1993 року, суперечок між ОСОБА_11 і ним ніколи не виникало /том 5, а.с.к.п. 41-42/.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що являється сусідом ОСОБА_11 , його квартира АДРЕСА_5 , знаходиться на поверх нижче квартири ОСОБА_18 та по плануванню вони однакові. 03 грудня 2015 р. він перебував вдома разом із донькою. Приблизно о 16.00 год. почув звуки, схожі на пересування меблів та шум, які доносились із квартири ОСОБА_11 , зазначений шум продовжувався протягом 10-15 хв. У квартирі з ним знаходились його неповнолітня донька, яка вчила уроки в своїй кімнаті, та повідомила також його про те, що чула як сусід ОСОБА_11 голосно крикнув, але він цьому не придав уваги. Враховуючи, що напередодні сім`я ОСОБА_18 робила ремонт, він не придав значення цим звукам, та до квартири ОСОБА_18 не спускався та не цікавився обставинами, які відбувались в квартирі ОСОБА_18 .
ОСОБА_11 знає практично все своє життя, між ними склалися дружні стосунки, охарактеризувати його може як неконфліктного, спокійного чоловіка, також не знає випадків конфлікту в сім`ї ОСОБА_18 /том 5, а.с.к.п. 42-44/.
Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка підтвердила факт замовлення у ОСОБА_9 золотого ланцюжка, золото йому вона передала ще у 2014 р., але замовлення не було ОСОБА_9 вчасно зроблено у зв`язку із хворобою останнього. Після затримання останнього працівниками поліції їй пропонувалася серед вилучених у ОСОБА_9 ювелірних виробів знайти свої золоті прикраси, які передавалися йому для переробки, але із представлених їй ювелірних виробів, своїх вона не впізнала, цивільний позов до ОСОБА_9 з приводу невиконаного замовлення не заявляла /том 5, а.с.к.п. 44-45/.
Показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що 03.12.2016 р., виконуючі службові обов`язки начальника сектора ВКП Печерського ГУНП в м. Києві виїхав у складі слідчо-оперативної групи на місце скоєння злочину у квартиру ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_6 , від дружини та дочки ОСОБА_11 стало відомо, що до останнього мав приїхати його знайомий ОСОБА_9 , який проживає по АДРЕСА_1 . Прибувши на зазначену адресу, йому відчинив двері батько ОСОБА_22 , який пояснив, що наразі його син перебуває на дачному кооперативі «Ялинка» за адресою: АДРЕСА_2 . По прибутті на вказану адресу йому та оперуповноваженими ОСОБА_23 та ОСОБА_24 відкрила двері мати ОСОБА_22 , яка не заперечувала проти того, щоб вони увійшли до будинку, де побачили ОСОБА_9 , у якого на лобовій частині голови було розсічення.
ОСОБА_9 показав ювелірні вироби, які він взяв з квартири ОСОБА_18 , та які зберігалися на горищі будинку, та його одяг, сокиру, інші речі, які взяв із квартири ОСОБА_11 , які знаходились у пакеті під ліжком. Із зазначених ювелірних виробів, які показував ОСОБА_9 , свідок запам`ятав хрестик, ймовірніше всього чоловічий, жіночий хрестик, без скла наручний годинник, перстень чоловічий, вони знаходились в окремому поліетиленовому пакетику, на них були сліди бурого кольору, також косметичку із біжутерією, різні ювелірні вироби у металевій коробці.

ОСОБА_9 під час спілкування з ними був в збудженому стані, хвилювався за себе та скаржився на болі в голові.
ОСОБА_9 в подробицях розказував про виниклий між ним та ОСОБА_25 конфлікт /том 5, а.с.к.п 108-110/.
Аналогічними показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , який, виконуючи свої службові обов`язки старшого оперуповноваженого сектору по розкриттю злочинів проти особи Печерського УП ГУ НП в м. Києві виїжджав на дачний кооператив «Ялинка» до будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено ОСОБА_9 , у якого було розсічення в лобній ділянці голови. ОСОБА_9 вказав на речі, які знаходились в різних частинах будинку та були принесені ним з квартири ОСОБА_18 , показав предмети свого одягу із слідами бурого кольору, сокиру, ювелірні вироби, та надав пояснення щодо причин виниклого між ним та ОСОБА_11 конфлікту /том 5, а.с.к.п 110-111/.
Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , який має товариські стосунки з ОСОБА_27 , який охарактеризував його з позитивної сторони, знає його як гарного ювеліра, даних про те, що ОСОБА_9 мав борги перед іншими особами, йому не відомо /том 5, а.с.к.п 111-112/.
Даними протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 03-04 грудня 2015 р., який проводився з 20 год. 55 хв. до 00 год. 20 хв. в квартирі АДРЕСА_3 , яка знаходиться на другому поверсі першого під`їзду будинку, ліворуч від сходів, в ході якого встановлено, що зовнішні вхідні двері в квартиру, обладнані двома виразними замками, та внутрішні вхідні двері обладнані одним виразним замком, які знаходяться в справному стані без пошкоджень.
Квартира складається з двох жилих кімнат, коридору, кухні та ванної і туалетної кімнат. В кімнаті №1, розміром 4х4,5м, загальний порядок не порушений, двері на балкон знаходяться в зачиненому вигляді без пошкоджень, вікна і рами на балконі зачинені та не пошкоджені.
В ванній кімнаті на підлозі виявлені приблизно вісім слідів взуття, залишені з накладеннями речовини темно-бурого кольору, на ванній з зовнішньої сторони, на лівій дверці тумбочки поряд з ручкою та на правій дверці тумбочки виявлені сліди неправильної форми речовини темно-бурого кольору. Сліди взуття з речовини темно-бурого кольору виявлені в коридорі на підлозі між ванною кімнатою та кімнатою №2.
Оглядом місця події встановлено, що в кімнаті №2, розміром 4х4,5м, загальний порядок порушений, на зовнішній стороні до кімнати поряд з ручкою виявлені два сліди папілярних ліній, на внутрішній стороні дверей вище ручки також виявлений один слід папілярних ліній. На підлозі навпроти шафи розкидані журнали, одяг, білизна, картонні коробки, біля шафи на підлозі лежить зірвана багета зі шторками білого кольору зі слідами речовини бурого кольору. Також в квартирі ліжко знаходиться в розібраному стані, постільна білизна зім`ята, на якому безладно знаходяться коробка, покривало зі слідами речовини бурого кольору неправильної форми розмірами 4х8 см, на підлозі на килимку розкинуті картонні картки-візитівки, дві кришки картонних коробок, пластикова кришка прозора.
На столі з полицями оглядом місця події також виявлені книжки, рамки з фотокартками, тарілка з помарками речовини помаранчевого кольору, ручки, сумка з матеріалу чорного кольору, блокнот з матеріалу чорного кольору, шматок аркуша паперу з текстом: «вул. Калиновая, дом 6, Малышко 29 кв 36, 095-364-22-52 Андрей, дом Ялынка 593-22-57, дом Малышко 513-15-69», кришка прямокутної форми з пластику прозорого. Над телевізором на полиці розташовані шкатулки, рамки з фотокартками, флакони з парфумами. На всіх перелічених об`єктах в ході огляду виявлені відповідно до опису в протоколі огляду сліди структури матеріалу, які вилучені за наслідками проведеного огляду.
Крім того, на балконі на підлозі також виявлені три сліди взуття з речовини бурого кольору, вікно в кімнаті відчинено, без видимих пошкоджень, замок вікна пошкоджень не має.
В кімнаті №3, розміром 4х4,5м, яка обладнана під кухню, порушений загальний порядок, один із чотирьох стільців лежить на підлозі, на підлозі посередині кімнати головою до вікна, ногами до коридору, на правому боці лежить труп, як встановлено в ході огляду, ОСОБА_11 , який одягнутий в футболку чорного кольору та труси чорного кольору. На тілі трупа виявлені тілесні ушкодження в районі голови та кистей рук. На підлозі поряд із трупом лежить магнітофон чорного кольору, на якому виявлені два сліди структури матеріалу /том 2, а.с.к.п. 52- 58/.
Даними роздруківки телефонних з`єднань оператора ПрАТ «МТС» підтверджено, що зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 ОСОБА_9 телефонував на належний ОСОБА_11 мобільний телефон 050-441-3112 безпосередньо в листопаді 2015 р., а саме: 4, 6, 7, 12, 16, 17, 23, 25, 26, 30 листопада, та між ними відбувались розмови, та 03.12.2015 р. об 11 год. 20 хв . (том 2 а.п. 181-199). Зазначені обставини підтверджують дійсний факт спілкування обвинуваченого з потерпілим, наявних ділових та доброзичливих стосунків між ними, та потерпілий сам, в свою чергу, телефонував обвинуваченому 13, 14, 17, 21, 23, 26, 27 листопада 2015 р., 01.12.2015 р., що також підтверджено зазначеною роздруківкою телефонних дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_11 /том 2 а.с.к.п. 213-235/.
Відповідно до даних протоколу огляду місця події в квартирі АДРЕСА_3 виявлено та вилучено 8 слідів папілярних узорів, які представлені на проведення трасологічної експертизи. Висновком експерта сектору дактилоскопічних видів досліджень та обліків відділу криміналістичних видів досліджень Київського НДЕКЦ МВС України від 25.12.2015 р. № 976/д представлені на дослідження експерта один слід пальців рук, залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 , інші сліди не придатні для ідентифікації за ними особи /том 3, а.с.к.п. 4-20/.
Крім того, в період часу з 22 год. 05 хв. 03 грудня 2015 р. по 00 год. 10 хв. 04 грудня 2015 р. слідчо-оперативною групою проведено огляд приміщення кухні квартири АДРЕСА_3 /том 2, а.с.к.п. 58-95/.
Відповідно до протоколу огляду місця події та спільної фототаблиці до зазначених протоколів огляду зазначеної квартири, крім трупа ОСОБА_11 , огляд якого здійснювався за участю судово-медичного експерта, виявлено на підлозі на кухні розбитий мобільний телефон, на підлозі також лежить стілець кухонний, на ньому знаходиться зарядний пристрій, під столом лежить скляна банка, диск в паперовій обгортці, під зазначеним стільцем лежить рушник, один кухонний стілець лежить на підлозі ближче до входу в кухню, також біля входу на підлозі знаходяться коричневий тапок, скляна колба, частина скла та диск чорного кольору, на якому знаходиться пасмо волосся. Між умивальником та газовою плитою знаходиться розбита соковижималка «Philips».
На батареї біля вікна, на шпалерах навпроти входу в кухню на висоті приблизно 60 см від підлоги, на стіні праворуч від входу до кухні на висоті приблизно 30 см від підлоги, на кухонній меблевій стінці на висоті приблизно до 1 м від підлоги знаходяться дрібні частини крапель речовини бурого кольору, також на тюлі, яким закрито підвіконня, виявлені плями бурого кольору на висоті приблизно 1 м від підлоги, також плями бурого кольору знаходяться на нижніх частинах умивальника, газової плити, тумбах, холодильника, підлога кухні має плями з речовини бурого кольору, та сліди ковзання та волочіння, виконані речовиною бурого кольору.
Оглядом трупа ОСОБА_25 також встановлено, що в правій руці знаходиться пасмо волосся темного кольору, пасмо волосся також виявлено на лівій нозі трупа та в умивальнику.
Крім того, оглядом кімнати № 2 встановлені явні порушення загального порядку в кімнаті, які пов`язано з пошуком відповідних коштовних речей та викиданням речей, в яких відшукувані речі знаходились в якості упаковок або місць для збереження, також перевірки шафи, книжних полиць, ліжка щодо наявності в них відшукуваних речей.

При огляді кухні виявлені та вилучені лезо ножа без ручки зі слідами бурого кольору та два ножі кухонні /том 2, а.с.к.п. 64-64/.
Даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи №340/ц від 15 січня 2016 р., відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні двох кухонних ножів (Zepter Profiline, кухонного ножа) та сокири знайдена на клинку та рукоятці ножа Zepter Profilineа також на топорищі та рукоятці сокири кров особи чоловічої генетичної статі, на клинку та рукоятці ножа ZepterProfiline, а також на топорищі та рукоятці сокири знайдені фрагменти сполучної тканини, на рукоятці ножа ZepterProfiline та на топорищі і рукоятці сокири знайдені епітеліальні клітини.
При визначенні групової належності слідів виявлений антиген А, а в об`єктах клинка ножа ZepterProfiline та на топорищі сокири також ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_9 у випадку наявності в нього джерела зовнішньої кровотечі на момент скоєння злочину /том 3, а.с.к.п. 80-85/.
Даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи №339/ц від 17 січня 2016 р., відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні клинка мисливського ножа знайдена кров особи чоловічої генетичної статі, а також фрагменти сполучної тканини та епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена через відсутність та непридатність ядер клітини для аналізу.
При визначенні групової належності слідів виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_9 у випадку наявності в нього джерела зовнішньої кровотечі на момент скоєння злочину /том 2, а.с.к.п. 90-94/.
Даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи №521 від 24 грудня 2015 р., відповідно до якого при дослідженні змивів з постільної білизни, балкону та ванної кімнати, вилучених при огляді місця події в квартирі АДРЕСА_3 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_9 /том 2, а.с.к.п. 99-104/.
Даними висновків судово-медичної імунологічної експертизи №520 від 24 грудня 2015р. та №518 від 23 грудня 2015 р., відповідно до яких при дослідженні зіскобу з лівої ноги трупа ОСОБА_11 , вилученому під час огляду місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , та на перстені, двох хрестиках, чоловічому наручному годиннику, вилучених під час огляду місця події в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_9 /том 2, а.с.к.п. а.с.к.п. 138-142, 147-151).
Крім того, відповідно до даних висновку судово-медичної імунологічної експертизи №59 від 16 березня 2016 р., генетичні ознаки крові, виявленої в змивах з постільної білизни з квартири та ванної кімнати, вилучених під час огляду місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , по всіх досліджуваних локусах ДНК, ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_9 . Кров в даних об`єктах, ймовірно, походить від ОСОБА_9 .

Генетичні ознаки крові, виявленої в змивах з підлоги балкону та ванної кімнати, по всіх досліджуваних локусах ДНК, ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_11 . Кров в даних об`єктах, ймовірно, походить від ОСОБА_11 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10 -18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки /том 3, а.с.к.п. 165-170).
Даними протоколу огляду місця події від 04 грудня 2015 р., проведеного з 01 год. 00 хв. до 02 год. 55 хв. в будинку АДРЕСА_2 , який на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 вересня 2005 р. належить ОСОБА_28 та розташований на земельній ділянці, яка також належить на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 18 червня 1997 р. ОСОБА_28 , дозвіл на проведення якого надано власником нерухомого майна. Відповідно до зазначеного протоколу на момент огляду в будинку знаходився ОСОБА_9 , який був одягнений в светр сірого кольору, джинсові брюки синього кольору, які мають сліди речовини бурого кольору.
Крім того, за вказівкою ОСОБА_9 , якому запропоновано видати добровільно речі, які здобуті ним злочинним шляхом, він добровільно видав пакет білого кольору, в якому знаходились викрадені ним коштовності та ножі з квартири ОСОБА_11 , а саме, в пакеті знаходилась металева коробка з коштовними прикрасами, запаяний в упаковку злиток металу прямокутної форми з написом 5 гр. 999,9, поліетиленовий прозорий пакетик, всередині якого знаходився годинник з металу жовтого кольору «Омега» без скла з ремінцем чорного кольору в речовині бурого кольору, два хрестики з металу жовтого кольору та перстень з металу жовтого кольору, сумочка з матеріалу сіро-білого кольору, в яких знаходились коштовні прикраси у вигляді ланцюжків та з підвісками різної форми, каблучки різних форм, чотири годинники, сережки, хрестики, пакет прозорий, в якому знаходилась візитівниця з матеріалу чорного кольору.

Одночасно у зазначеному пакеті виявлені та в подальшому вилучені дві рукавички тряпчані зі слідами речовини бурого кольору, ніж довжиною 20 см з рукояткою білого кольору, ніж з металу білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, предмет, схожий на топор (сокира) з пластиковою рукояткою, зовні покритий речовиною бурого кольору, два мобільні телефони «Нокіа 5230» та «LQ Т300» /том 2, а.с.к.п. 101-116/.
Зазначена слідча розшукова дія проведена слідчим у відповідності з ч. 1 ст. 233 КПК України за добровільною згодою ОСОБА_28 - особи, яка володіє житлом /том 2, а.с.к.п 96/, та з дотриманням правил, передбачених ст.ст. 223, 237 КПК України, зокрема, у присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_31 , спеціаліста ОСОБА_32 .

При затриманні в порядку ст. 208 КПК України 04 грудня 2015 р. у ОСОБА_9 також вилучено його черевики, светр сірого кольору, кофта, джинсові штани синього кольору, які мають сліди речовини бурого кольору /том 4, а.с.к.п. 75-77/.
Даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи №515 від 18 грудня 2015 р., відповідно до якого при дослідженні пари черевиків, вилучених під час затримання ОСОБА_9 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_9 /том 2, а.с.к.п. 109-114/.
Даними висновків судово-медичних імунологічних експертиз №517 від 16 грудня 2015 р. та №516 від 17 грудня 2015 р., відповідно до яких при дослідженні светра, джинсових брюк, вилучених під час затримання ОСОБА_9 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген А, ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості походження цієї крові як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_9 /том 2, а.с.к.п. 119-124, 129- 133/.

Даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи №24 від 18 лютого 2016 р., відповідно до якого при дослідженні змивів крові на клинку та рукоятці ножа Zepter Profilineта, а також на топорищі сокири виявлені алелні поєднання, властиві генотипам і потерпілого ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 , змішування крові яких в даних об`єктах не виключається /том 3, а.с.к.п. 173-176/.

Даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи №25 від 18 лютого 2016 р., відповідно до якого при дослідженні крові, виявленої на рукавичці з правої руки, встановлені алелні поєднання, властиві генотипам і потерпілого ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 , змішування крові яких в даному об`єкті не виключається.
Генетичні ознаки крові, виявленої на рукавичці з лівої руки, по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_9 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_9 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10 -18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки /том 3, а.с.к.п. 181-184/.
Постановами слідчого від 23 та 25 березня 2016 р. вилучені з місця огляду будинку АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 , вилучені речі визнані речовими доказами /том 3 а.п. 214-215, 217-219/, оглянуті відповідно до протоколу огляду речей та фототаблиці до нього від 29 лютого 2016 р. /том 3 а.п. 196-213/.
Дослідженими в судовому засіданні речовими доказами, які залишились на зберіганні в кімнаті схову речових доказів Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 р. накладено арешт на тимчасово вилучене з будинку АДРЕСА_2 , майно: заламіновану картку з предметом, прямокутної форми з написом 5 г, 999, 9, ланцюжок з металу жовтого кольору, дві сережки з кільцями прямокутної форми з матеріалу жовто-білого кольору, застіжка з матеріалу жовтого кольору, хрестик з металу білого кольору, дві сережки у формі капельок з металу жовтого кольору, з камінням зеленого кольору, дві сережки з камінням білого кольору з металу жовтого кольору, дві сережки з металу жовтого кольору з камінням білого та чорного кольорів, дві сережки з металу жовтого кольору у формі метеликів, кулончик з металу жовтого кольору, годинник з металу жовтого кольору із написом «Geneve», одна сережка з матеріалу жовтого кольору у формі квітки з камінням білого кольору, одна сережка з металу жовтого кольору у формі ока, каблучка з матеріалу жовтого кольору, з вкрапленням каміння білого кольору, каблучка металу жовтого кольору, одна каблучка з металу жовтого кольору з камінням білого кольору, каблучка з металу білого кольору з камінням білого кольору, брошка з металу жовтого кольору, буси на ланцюжку з металу жовтого кольору, в кількості дві штуки, поліетиленовий прозорий пакетик, всередині якого знаходиться годинник з металу білого кольору «Omega» без скла з ремінцем чорного кольору в речовині бурого кольору, два хрестика з металу жовтого кольору, брелок сигналізації з ключем та чипом, мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон «LG» IMEI: НОМЕР_3 , рукавички тряпчані з матеріалу синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, сумочка з матеріалу сіро-білого кольору зі слідами речовини бурого кольору всередині якої знаходяться п`ять ланцюжків з кулонами різних форм з металу білого кольору, чотири ланцюжки з хрестиками з металу білого кольору, сім ланцюжків з металу білого кольору, шістнадцять каблучок різних форм з металу білого кольору, два годинника «AVON», годинник «Луч», годинник «Чайка», три хрестики з металу білого кольору, поліетиленовий пакет, в якому знаходяться дві сережки з металу білого кольору, пакет прозорий, всередині якого виявлена візитівка та ніж довжиною 20 см, з рукояткою білого кольору, ніж з металу білого кольору зі слідами речовини бурого кольору з ребристим лезом, предмет, схожий на сокиру, з пластиковою рукояткою, зовні покритий речовиною бурого кольору /том 2, а.с.к.п. 177/.

Визначене в розписках ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майно, вилучене в ході огляду місця події в будинку АДРЕСА_2 , відповідно до розписок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернуто їм за призначенням /том 3, а.с.к.п. 220-223/.
Висновком судово-медичної експертизи № 3082 від 05 лютого 2016 р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені: вісімнадцять рубаних поранень голови (рани лінійної форми з відносно рівними, зсадженими краями та загостреними кінцівками, з ушкодженням підлягаючих кісток черепа у вигляді лінійних та щілинних дефектів зовнішньої пластинки та здійманням від краю щілини), а саме: рубана рана на волосистій частині голови в тім`яній ділянці справа, з ушкодженням по ходу ранового каналу, що відходить від неї, апоневрозу та правої тім`яної кістки (у вигляді врубу на зовнішній кістковій пластині та лінійного перелому внутрішньої кісткової пластинки на його рівні); рубана рана на волосистій частині голови в центрі лобної ділянки, з ушкодженням по ходу раньового каналу, що відходить від неї, апоневрозу та лобної кістки (у вигляді її лінійного перелому); рубана рана на обличчі в лівій виличній ділянці, з ушкодженням по ходу раньового каналу, що відходить від неї, м`яких тканин обличчя та лівої верхньощелепної кістки (у вигляді фрагментального перелому з травматичним розкриттям гайморової пазухи); дев`ять рубаних ран на волосистій частині правої половини голови в лобній, тім`яній, скроневій та потиличній ділянках, з ушкодженням по ходу раньових каналів, що відходить від них, апоневрозу та кісток мозкового черепу (у вигляді врубів на зовнішній кістковій пластині кісток зазначених ділянок); шість рубаних ран на волосистій частині голови та на обличчі з ушкодженням лише м`яких тканин голови; крововиливи в м`які тканини відповідно всім наявним ранам, розповсюджені нерівномірно виражені обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи на правій півкулі великого мозку (відповідно ранам на волосистій частині голови) та на лівій лобній частці; п`ять рубаних поранень пальців правої та лівої кистей, з повним відділенням першого та другого пальця правої кисті, а також п`ятого пальця лівої кисті та з врубами на фалангах третього та четвертого пальця лівої кисті.
Всі вказані ушкодження спричинені зажиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго (до 30-40 хвилин) до смерті, та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя множинних рубаних ран голови та кистей з ушкодженням м`яких тканин, кісток черепа та кистей, крововиливи під оболонки головного мозку, крововтратою, шоком та набряком-набуханням головного мозку).
Після спричинення всіх ушкоджень потерпілий прожив короткий проміжок часу ( до 30-40 хвилин). Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, об`єм травм, спроможність виконання активних дій після отриманих усіх ушкоджень потерпілим малоймовірна.
Ушкодження пальців на кистях можуть бути ознаками самозахисту від дії рубаючого предмету.
Вказані тілесні ушкодження, враховуючи їх характер та дані медико-криміналістичного дослідження, виникли від дії гострого предмету, якому притаманні рубаючі властивості сокирою, яка діяла гострою частиною лезом, а також носком чи п`яткою гострої частини сокири.
Смерть ОСОБА_11 настала від множинних рубаних поранень голови та кистей з ушкодженням м`яких тканин, кісток черепа та кистей, крововиливами під оболонки головного мозку, крововтратою, шоком та набряком-набуханням головного мозку. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Враховуючи характер та ступінь розвитку трупних явищ на момент проведення розтину тіла в морзі, причини смерті, експертом визначена давність настання смерті 12-24 год. з моменту проведення розтину тіла в морзі 04 грудня 2015р. о 09.30 год.
Одночасно експертним дослідженням в крові ОСОБА_11 при судово-токсикологічному дослідженні спиртів не виявлено /том 2, а.с.к.п. 22-44).
Зазначений висновок експерта складений, в тому числі і на підставі висновку судово-медичної криміналістичної експертизи №72-мк від 24 березня 2016 р., відповідно до якого ушкодження на тілі ОСОБА_11 могли виникнути від леза клина наданої на дослідження сокири і не могли утворитися від леза наданих на дослідження двох кухонних ножів /том 3, а.с.к.п. 188-194).
Висновком судово-медичного експерта №3438 від 04 грудня 2015 р. щодо обстеження ОСОБА_9 , відповідно до якого при судово-медичній експертизі останнього виявлено: забійна рана в тім`яній ділянці справа, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я, та поверхневі різані рани на долонній поверхні лівого передпліччя в нижній третині довжиною 2,8 см, на тильній поверхні лівої кисті в 1 міжпальцьовому проміжку (три), на тильній поверхні промаксимальних фаланг 3 і 4 пальців лівої кисті, долонній поверхні промаксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті (два), долонній поверхні лівої кисті в проекції 4 і 5 п`ясних кісток, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені ушкодження у вигляді поверхневих різаних ран спричинені гострим предметом (предметами), забійна на рана тім`яній ділянці справа спричинена тупим предметом, які могли утворитися 03 грудня 2015р. /том 3 а.п. 48-50/.
Даними висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 26.01.2016 р. №50, відповідно до якого в період кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , останній на будь-який психічний розлад не страждав. У теперішній час ОСОБА_9 на будь-який психічний розлад не страждає і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_9 , останній на будь-який психічний розлад не страждав і за своїм психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_9 в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Посилання ОСОБА_9 на забування обставин, що відносяться до періоду нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, не носять хворобливого характеру і не є проявом будь-якого психічного розладу.
Психологічний аналіз всіх наданих матеріалів провадження, результатів проведеного обстеження судовим експертом-психологом дозволяє визначити у ОСОБА_9 відсутність необхідної сукупності визначальних ознак, характерних для виражених афективних станів.

Крім того, експертом-психологом окремо представлені висновки, відповідно до яких психологічний аналіз всіх наданих матеріалів провадження, результатів проведеного обстеження, дозволяє визначити у ОСОБА_9 в досліджуваний по справі період відсутність необхідної сукупності визначальних ознак, характерних для виражених афективних станів. Зокрема, експертом-психологом за сукупністю ознак, які спостерігалися об`єктивно та описані суб`єктивно у ОСОБА_9 , визначено відсутність стану фізіологічного афекту або іншого вираженого юридично значущого емоційного стану, як підстави для подальшої юридичної кваліфікації стану сильного душевного хвилювання.
На обґрунтування цього експертом зазначено, що ОСОБА_9 при дослідженні доволі докладно описує обставини та деталі подій, характер дій потерпілого в період бійки, тоді як відтворення повної кількості та місць нанесення ударів під час тривалої бійки є природно неможливим. При цьому, посилення ОСОБА_9 на притаманні йому стани на протязі життя, під час яких він не контролював свою поведінку та мав «провали в пам`яті» в стресових обставинах, експертом не приймаються до уваги як розлад його психічної діяльності в момент нанесення ударів потерпілому. Крім того, експертом визначено доволі активну та цілеспрямовану поведінку ОСОБА_9 після закінчення бійки, без ознак психофізичної астенії, яка свідчить про наявність корисливих мотивів та виключає розгляд його поведінки як виключно емоційної.
Експертом психологом також визначено, що численні множинні удари на тілі потерпілого можуть свідчити про тривалу бійку з намаганням подолати спротив з боку потерпілого, або тривалу обопільну бійку.
Одночасно під час обстеження в ОСОБА_9 , незважаючи на виявлені у нього деяку іпохондричність, емоційну лабільність, нестриманість, експертами-психіатрами не зафіксовані порушення пам`яті, інтелекту, мислення, емоційно-вольової сфери, критичних здібностей, продуктивна психопатологічна симптоматика, будь-які клінічні ознаки (явища фізичної та психічної залежності) хронічного алкоголізму та наркоманії /том 3 а.п. 55-59/.
Досліджені судом першої інстанції висновки експертиз складені з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 101,102 КПК України, містять в собі докладні описи проведених досліджень, зроблені за їх результатами висновки, та обгрунтовані відповіді на поставлені запитання, які грунтуються на відомостях, які сприймалися експертами безпосередньо, та які стали відомі їм під час дослідження матеріалів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у відповідності до вимог закону, провів оцінку кожного із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та прийшов обґрунтованого висновку про доведеність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення за ч. 1 ст. 115 та ч. 4 ст. 185 КК України.
Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи обвинуваченого ОСОБА_9 відносно того, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_11 , а наявні у нього золоті вироби, срібні та інші коштовні прикраси йому за життя особисто передав ОСОБА_11 , умотивувавши своє рішення тим, що ці доводи ґрунтуються виключно на показаннях самого обвинуваченого та спростовуються наведеними у вироку доказами, які суд оцінив як послідовні та такі, що узгоджуються між собою, а тому обґрунтовано визнав їх такими, що спрямовані на уникнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Покарання ОСОБА_9 як за вчинені кримінальні правопорушення, так і на підставі ч. 1 ст. 70 та ч. 3 ст. 71 КК України, призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 і при виборі останньому заходу примусу та порядку його відбування належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які характеризують особу обвинуваченого, судом віднесено те, що ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем проживання та попередньої роботи, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має малолітню доньку ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, не одружений, має середню освіту.

При виборі заходу примусу судом першої інстанції враховано відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів.

Врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, провівши аналіз особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 4 ст. 185 КК України.
Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції про задоволення цивільних позовів зі змінами ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, та ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, оскільки судом першої інстанції було встановлено, що з вини відповідача позивачам заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповдіно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р. №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, унаслідок винних дій відповідача, які полягали в умисному заподіянні смерті ОСОБА_11 , порушений звичайний уклад життя потерпілих у зв`язку із заподіянням смерті їх чоловіку та батьку, що призвело до трагічних змін в їх житті після втрати рідної людини, після усвідомлення наслідків трагічної смерті якої у потерпілих виникло та продовжує залишатися почуття життєвої катастрофи з ознаками психологічного надлому, душевного болю, з приводу чого вони відчувають душевні страждання, в тому числі пов`язані з погіршенням стану їх здоров`я у зв`язку із впливом негативних наслідків у вигляді погіршення психоемоційного та психосоматичного станів, які в тому числі виразилися в почуттях виснаженості, настороги, напруги, страху, побоювання нової можливої трагедії щодо втрати близьких людей, відчуття безпорадності, безнадії, порушення фізіологічної рівноваги, зміни матеріально стану сім`ї, глибокого депресивного стану.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахував характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнали позивачі, характер немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стан здоров`я позивачів, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та обґрунтовано визначив його у розмірі 500 000 грн. кожному.
Задовольняючи цивільні позови зі змінами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди у зазначеному у вироку суду розмірі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з обвинуваченого вартості неповернутої частини належного потерпілим майна, яке викрадено ОСОБА_9 з помешкання ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, яка вважає обґрунтованим розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зазначеному судом першої інстанції розмірі.
Доводи обвинуваченого, викладені у апеляційній скарзі, про відсутність у матеріалах кримінального провадження судової товарознавчої експертизи щодо визначення розміру заподіяної злочином матеріальної шкоди є необгрунтованими, оскільки вартість викраденого обвинуваченим у потерпілих майна визначена на підставі показань потерпілих, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, обвинувачений та його захисник не заявляли відповідних клопотань про призначення судової товарознавчої експертизи щодо визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної злочином.
Обвинуваченим, який одночасно є цивільним відповідачаем у кримінальному провадженні, у відповідності до ст. 60 ЦПК, не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, зокрема відповідачем не доведено, що матеріальну шкоду потерпілим заподіяно не з його вини.
Суд першої інстанції обгрунтовано визнав неспроможною версію обвинуваченого про те, що потерпілими сфальсифіковані факти викрадення майна у більшому розмірі, ніж того, яке вилучено у нього вдома, з метою незаконного їх збагачення та незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки під час судового розгляду встановлено відсутність будь-яких даних, що свідчать про те, що будь-хто з допитаних у даному кримінальному провадженні осіб мав неприязні стосунки із обвинуваченим і з цієї причини міг обмовити останнього.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника ОСОБА_10 про те, що між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 виник конфлікт, який переріс у бійку, у ході якої потерпілий наніс йому удари кулаком та магнітофоном, після чого взяв у руки ніж та висловлив погрозу, що було сприйнято обвинуваченим як реальне посягання на його життя та здоров`я, а тому він наносив потерпілому удари з метою самозахисту, перебуваючи у стані необхідної оборони, після чого втратив свідомість, та не пам`ятає, що відбулось у квартирі потерпілих, ретельно перевірялися як судом першої інстанції під час судового розгляду, так і колегією суддів під час апеляційного розгляду, та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
За правилами частин 1, 2 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Посилання обвинуваченого на відсутність в його діях умислу, спрямованого на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 , ґрунтуються виключно на показаннях самого обвинуваченого та спростовуються наведеними у вироку доказами, у тому числі даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №3082 від 05 лютого 2016 року, відповідно до якого, смерть ОСОБА_11 настала від множинних рубаних поранень голови та кистей з ушкодженням м`яких тканин, кісток черепа та кистей, крововиливами під оболонкою головного мозку, крововтратою, шоком та набряком-набуханням головного мозку, вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, та всі вказані ушкодження спричинені зажиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго (до 30-40 хвилин) до смерті, та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; даними висновку судово-медичної криміналістичної експертизи №72-мк від 24 березня 2016 року, відповідно до якої ушкодження на тілі ОСОБА_11 могли виникнути від леза клина наданої на дослідження сокири і не могли утворитися від леза наданих на дослідження двох кухонних ножів; даними протоколу огляду приміщення квартири АДРЕСА_3 , від 03 грудня 2015 року, з детальним описом місця події та трупу ОСОБА_11 , з якого убачається, що по тілу ОСОБА_11 мало місце нанесення значної кількості ударів, унаслідок чого він падав на підлогу, пересовувася по ній, при цьому наявні на його тілі рани мали значну кровотечу; даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи №59 від 16 березня 2016 року, згідно якої, генетичні ознаки крові, виявленої в змивах з постільної білизни з квартири та ванної кімнати, вилучених під час огляду місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , по всіх досліджуваних локусах ДНК, ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_9 . Кров в даних об`єктах, ймовірно, походить від ОСОБА_9 .
Як вірно зазначив суд першої інстанції, цілеспрямовані дії ОСОБА_9 , які полягали у нанесенні не менше 18 ударів гострою частиною топорища сокири по голові потерпілого ОСОБА_11 , в ході яких потерпілий захищався від таких ударів, закриваючи руками голову, про що свідчать відрубані пальці на руках потерпілого, підтверджують направленість умислу обвинуваченого саме на спричинення смерті потерпілому, та спростовують версію обвинуваченого про те, що він діяв в межах необхідної оборони. При цьому, встановлена судом першої інстанції незначна кількість наявних у Ільницького ушкоджень (один на голові, 7 поверхневих ран на кисті та пальцях лівої руки), свідчать про наявність лише незначного опору потерпілого від нападу обвинуваченого.
Аналіз встановлених під час судово-медичного дослідження на тілі трупа ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, дозволяє зробити висновок про те, що більша кількість виявлених на голові ОСОБА_11 рубаних ран розташовані виключно по задній частині голови потерпілого, зокрема, в тім`яній ділянці на зовнішньо-потиличному бугрі. Крім того, з наведеної у висновку судово-мединої експертизи № 3082 від 05 лютого 2016 року локалізації тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , убачається, що у ході заподіяння потерпілому ударів, він захищався, закриваючи руками голову, про що свідчать відрубані пальці на руках потерпілого.

Для вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим було використано знаряддя з підвищеними травмуючими властивостями сокиру, удари якою були спрямовані у життєво важливий орган - голову. Для вчинення таких ударів обвинуваченим прикладена значна сила, що потягло за собою переломи лобних кісток, кісток обличчя, при цьому обвинувачений супроводжував свої протиправні дії очікуванням смерті потерпілого, без надання останньому будь-якої медичної допомоги,

За таких обставин, фактичні умови обстановки, що склалася, не свідчать про існування чи можливість існування реальної необхідності у ОСОБА_9 здійснювати правомірний захист своїх правоохоронюваних інтересів, який має відповідати небезпечності посягання і обстановці, викликаний необхідністю негайного відвернення чи припинення суспільно-небезпечного посягання ОСОБА_11 , шляхом заподіяння йому смерті.

Посилання ОСОБА_9 на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою факт наявності у нього тілесних ушкоджень, та його перебування у період з 04 грудня 2015 року по 12 грудня 2015 року на лікуванні, спростовуються даними вироку суду першої інстанції, відповідно до якого, вказані обставини були предметом перевірки суду першої інстанції, та отримали належну правову оцінку.
Так, судом першої інстанції досліджено дані висновку судово-медичної експертизи №3438 від 04 грудня 2015 року щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, які могли утворитися 03 грудня 2015 року /том 3, а.с.к.п. 48-50/, а також дані висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №50 від 26 січня 2016 року, у відповідності до якого, ОСОБА_9 з 04 грудня 2015 року по 11 грудня 2015 року проходив стаціонарне обстеження та лікування з діагнозом: перелом сьомого ребра зліва /том 3, а.с.к.п 56-59/.
При цьому, судом першої інстанції обгрунтовано відхилено посилання обвинуваченого на виявлені у нього тілесні ушкодження, та визнано їх такими, що не підтверджують доводи сторони захисту про нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 у стані необхідної оборони або з перевищенням меж необхідної оборони.
У вироку суд першої інстанції навів обгрунтовані мотиви неврахування показань обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не вчиняв крадіжки належного потерпілим майна, а виявлені у нього цінні речі передані йому за життя особисто ОСОБА_11 . Зазначені показання обвинуваченого спростовуються даними протоколу огляду місця події від 04 грудня 2015 року, у ході якого у ОСОБА_9 вилучені коштовні речі, які належать сім`ї ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , два ножі, предмет, схожий на сокиру, одяг. На вказаних речах у подальшому виявлені плями крові, походження яких судово-медичними імунологічними експертизами №515 від 04 грудня 2015 року, №517 від 16 грудня 2015 року, та № 516 від 17 грудня 2015 року не виключається від обвинуваченого ОСОБА_9 ; вилучено трапчяні рукавички, на лівій з яких наявні генетичні ознаки крові, які, згідно даних судово-медичної імунологічної експертизи № 25 від 18 лютого 2016 року, ідентичні ознакам крові ОСОБА_9 .

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що намір ОСОБА_9 викрасти майно сім`ї ОСОБА_18 підтвержується і даними протоколу огляду місця події від 03 квітня 2015 року, в якому зафіксовані порушення загального порядку у кімнаті №2 та №3, що свідчить про пошуки місць, де ймовірно могли бути сховані цінні речі. При цьому, викинуті при крадіжці упаковки, в яких зберігалося коштовне майно, без покладення їх на відповідні їм місця, витягування речей із своїх визначених місць зберігання свідчить про обмеженість часу в пошуках дорогоцінних речей.

Також з вказаного протоколу огляду місця події не вбачається, що ОСОБА_11 після нанесення йому ударів сокирою, виходив із кухні або знаходився в інших кімнатах квартири, що спростовує версію ОСОБА_9 з приводу висунутої йому пропозиції ОСОБА_11 забрати у нього золоті коштовні речі для переплавки та виконання роботи ОСОБА_9 на замовлення, а саме браслету для годинника.
Висновок суду першої інстанції про наявність у діях обвинуваченого умислу на вчинення умисного вбивства потерпілого, та повторного відкритого викрадення чужого майна у великих розмірах, підтверджується також характером, локалізацією та тяжкістю тілесних ушкоджень, їх кількістю, механізмом спричинення, наявністю у обвинуваченого завчасно принесеного із собою до квартири потерпілого знаряддя кримінального правопорушення сокири, рішучість та динаміка дій обвинуваченого на місці події, його поведінка після вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що після вчиненого він прибув на таксі до місця свого проживання, при цьому повідомив своїй матері про напад на нього невідомимим особами. При цьому, обвинувачений, виходячи з фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, розумів можливі негативні наслідки своїх протиправних дій.
Доводи обвинуваченого та його захисника, викладені в апеляційних скаргах про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги мотивів прибуття ОСОБА_9 до помешкання потерпілого, залишив поза увагою показання обвинуваченого про наявність у нього з родиною потерпілого довірливих стосунків напротязі останніх 17 років, та факт наявності у ОСОБА_11 та його дружини контактних даних обвинуваченого, та адреси місця його проживання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки наявність існування цих обставин не спростовує висновок суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення.

Не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, іпосилання обвинуваченого у апеляційній скарзі на те, що потеріплі під час допиту у судовому засіданні не вказали місце зберігання викрадених речей у їхньому помешканні.
Доводи обвинуваченого про те, що під час судового розгляду допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_16 дали завідомо неправдиві показання, є необґрунтованими, оскільки як убачається із матеріалів кримінального провадження, перед допитом потерпілих, вони попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 353 КПК України приведені до присяги говорити суду правду і лише правду, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави визнати зазначені процесуальні джерела доказів недопустимими при ухваленні вироку /т. 5 а.с.к.п. 4,10,13/.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що під час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинення потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину.
Для підтвердження своїх доводів про неправдивість показань потерпілих обвинуваченим не надано суду апеляційної інстанції доказів, які б безумовно підтверджували надання зазначеними особами суду першої інстанції завідомо неправдивих показань.
Доводи обвинуваченого про те, що під час досудового розслідування слідчим не проведено відтворення обставин події за його участю, є безпідставними, оскільки, обсяг слідчих дій у кримінальному провадженні встановлюється слідчим, та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Крім того, за правилами ст. 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, однак обвинуваченим не наведено зміст відомостей, які підлягають перевірці.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
__________________ ____________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3