Справа № 381/3964/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/64/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 10.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
10 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого,

02 листопада 1992 року Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції КК України 1960 року) на два роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
26 грудня 1994 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції КК України 1960 року) на три роки позбавлення волі;
19 січня 1998 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 140 КК України, ст. 44 КК України (в редакції КК України 1960 року) на два роки позбавлення волі;
06 листопада 2001 року Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 3 ст. 185; ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України на шість років та шість місяців позбавлення волі;
27 червня 2006 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України на вісім років та шість місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 13 листопада 2012 року постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2012 року, невідбута частина покарання становить один рік одинадцять місяців та вісім днів, тобто такого, що в силу ст. 89 КК України має судимість,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , після засудження за крадіжки, грабежі та розбій, повторно вчинив незаконне заволодіння транспортними засобами за таких обставин.

27 вересня 2016 троку близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу підсобних приміщень по вулиці Поштовій у селищі Кожанка Фастівського району Київської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом з метою покататися. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 підійшов до мопеда «Кайсар», який був залишений без нагляду поблизу одного з підсобних приміщень та шляхом натискання ніжки запалювання завів його і поїхав. У такій спосіб ОСОБА_7 повторно протиправно заволодів вказаним транспортним засобом всупереч волі власника, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 грн.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить його скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в обґрунтуванні вказує, що викрадений мопед відразу повернув власнику, призначене покарання вважає занадто великим та таким, що не відповідає даним про його особу та вчиненому кримінальному правопорушенні.

Крім того, звертає увагу суду на те, що матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу його вини у викрадені мопеду, відсутня будь-яка експертиза, що підтверджувала порушення саме обвинуваченим кримінального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив судове рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку суду, враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали всі фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину та судом було з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Тому, в зв`язку з наведеним обвинувачений не має процесуального права оскаржувати обставини, які не були предметом дослідження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а тому його апеляція в цій частині розгляду не підлягає.

Щодо призначеного ОСОБА_7 покарання, то відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам закону і підстав для його пом`якшення колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 03.11.2016 року по 10.01.2017 року включно.

Головуючий:

Судді