Справа №451/1108/16-к
Провадження № 1-кп/451/136/16
ВИРОК
іменем України
28 листопада 2016 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000416 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 06.06.2016 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 02.06.2016 року о 21 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні квартири, що в АДРЕСА_2 , діючи повторно, будучи засудженим 06.06.2016 року, Радехівським районним судом Львівської області, за ч.3 ст.185 КК України, маючи на меті заволодіти майном ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під надуманим приводом, взяв у тимчасове користування у її сина ОСОБА_6 ноутбук марки «LENOVO В560» та обернув його на власні потреби, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як зазначено в обвинувальному акті, та дав показання, що 2 червня 2016 року він попросив свого знайомого ОСОБА_7 щоб він приніс йому ноутбук для тимчасового користування. Після того, як ОСОБА_6 приніс йому свій ноутбук то він користувався ним приблизно тиждень. Потім він поїхав у м.Львів і взяв із собою ноутбук ОСОБА_6 . Коли він перебував у м.Львів, то йому закінчилися гроші. Тому він взяв ноутбук ОСОБА_6 та поніс його в ломбард щоб продати. Поблизу ломбарду до нього підійшов незнайомий йому чоловік, який сказав, що купить у нього ноутбук. Тоді він продав цьому чоловіку ноутбук ОСОБА_6 за 1000 грн.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю та щиро кається у вчиненому. На даний час він повністю відшкодував збитки потерпілій ОСОБА_5 , відкупивши їй новий ноутбук.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі. Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Пом`якшуючими вину обставинами, в діях обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнається визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючих обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодував завдану шкоду, а також його молодий вік та вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді штрафу.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Тому, суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

ОСОБА_4 раніше судимий, 06.06.2016 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 3 роки.

Однак, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні,запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України покарання призначене ОСОБА_4 виконувати окремо.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1