Справа № 513/106/17
Провадження № 1-кп/513/35/17
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата кримінальне провадження на підставі обвинувального акту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мало-Ярославець 2, Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в період з 20 по 30 вересня 2016 року, більш точної дати встановити не надалося можливим, приблизно о 02 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив у попередню змову, направлену на таємне викрадення майна ОСОБА_4 з іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 та вищевказана особа направилися до квартири АДРЕСА_3 .

Згідно попередньої домовленості, вищевказана особа залишилась біля будинку спостерігати за навколишнім оточенням, щоб у разі появи сторонніх осіб попередити про це ОСОБА_5 , а останній направився до квартири, де за допомогою ножа відчинив гачок на вхідних дверях та проник до приміщення.

Знаходячись у приміщенні, ОСОБА_5 будучи застигнутим під час скоєння злочину потерпілим ОСОБА_4 , в присутності останнього, відкрито заволодів цифровим ефірним приймачем Т2 mini з функцією відеозапису вартістю 430 гривень, який належить потерпілому, спричинивши останньому матеріальні збитки на вказану суму.

ОСОБА_5 на місці злочину скоїв діяння, яке не охоплювалося попередньою змовою з вищевказаною іншою особою, чим вийшов за межі їхньої домовленості щодо обсягу злочинних дій та вчинив більш тяжкий злочин.

Після цього ОСОБА_5 та зазначена особа з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном разом на власний розсуд.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів щодо характеристики обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою вину, не оспорював вартість викраденого та кваліфікацію вчиненого злочину, детально розповів про обставини злочину.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що в 20-х числах вересня 2016 року, більш точно дату вказати не може, ввечері він був вдома у своїй квартирі, закрив вхідні двері зсередини на гачок, ліг на ліжко та дивився телевізор. Заснув біля 01 години. Приблизно через годину він прокинувся від шереху, телевізор працював і він побачив чоловіка, як йому стало відомо пізніше, це був ОСОБА_5 , який відключив від телевізора цифровий ефірний приймач Т2. Побачивши, що він прокинувся ОСОБА_5 , разом з ефірним приймачем вибіг з квартири, а він крикнув « ОСОБА_6 » і кинувся його наздоганяти. Він біг за ОСОБА_5 до стадіону, але не наздогнав. Коли він повернувся додому, то побачив, що проникнення до квартири відбулось шляхом відкривання гачка на дверях, в квартирі він виявив сліди болота. Він одразу запідозрив ОСОБА_7 , який напередодні приходив до нього додому разом з братом обвинуваченого ОСОБА_8 . Він намагався знайти ОСОБА_7 , проте останній зник з смт. Сарати, тоді він написав заяву в поліцію. Через деякий час співробітники поліції повернули йому викрадений ефірний приймач Т2. Він не має претензій до обвинуваченого, просить його покарати на розсуд суду.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатньою для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.

Оскільки між обвинуваченим ОСОБА_5 , та іншою особою була відсутня домовленість про вчинення грабежу, то в діях обвинуваченого відсутня така кваліфікуюча ознака, як "за попередньою змовою групою осіб", а тому суд її виключає.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вчинив тяжкий злочин, повністю визнав вину та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, задовільно характеризується за місцем проживання, завдана потерпілому шкода повністю відшкодована.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

На підставі ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.3 ст.186 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що існують ризики, що виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив тяжкий злочин, за який засуджується до покарання у виді позбавлення волі. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам уникнути покарання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений не працює, не має постійного джерела існування, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та до набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речовий доказ: цифровий ефірний приймач Т2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_5 , тобто з 21 березня 2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 21 березня 2017 року і до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: цифровий ефірний приймач Т2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1