Справа №627/1556/16-к Провадження № 1-кп/613/39/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року Колегія суддів Богодухівського районного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, інваліда 3 групи, який не працює, зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 п.6 ст.115 КК України карається довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, усвідомлюючи даний факт ОСОБА_7 може переховуватись від органів розслідування з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, на даний час в судовому засіданні не допитано свідків у справі, які повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_7 , що надасть змогу останньому при знаходженні на свободі незаконно впливати на свідків, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того ОСОБА_7 знаходячись на свободі, зможе перешкоджати кримінальному провадженню (знищити речові докази, впливати на свідків, потерпілого), що вказує на наявність ризику передбаченого п.п. 2,4 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник обвинуваченого вважав недоведеними наявність ризиків, щодо клопотання прокурора захисник та обвинувачений поклалися на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася надала суду заяву згідно змісту якої просила подальший судовий розгляд відносно ОСОБА_7 проводити в її відсутність.
Колегія суддів, заслухавши учасників кримінального провадження, приходить до слідуючого:
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою колегії суддів Богодухівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2016 року запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено до 23 січня 2017 року включно.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих ОСОБА_7 злочинів із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, ухилення від явки до суду.
Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, колегія суддів вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу, оскільки обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходять за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, надають можливость перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризик чого є реальним та дійсним. Крім того, ризики, які існували на момент обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати і на даний час.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ,колегія суддів,-
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжити до 23 березня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя
Судді