Справа № 185/529/17
Провадження № 1-кс/185/113/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2017 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
21 січня 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася слідчий СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2017 року за № 0000053, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання, 08.01.2017 року приблизно о 04.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 24 по вул. Толстого м. Павлограда, незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 21061 державний знак НОМЕР_1 , 1985 року випуску,чим спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 на суму 22,000 грн.

Дані про кримінальне правопорушення зареєстровано до ЄРДР від 08.01.2017 року за № 0000056, правова кваліфікація - ч. 1 ст. 289 КК України.

16.01.2017 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля АЗС «ТНК» розташованої за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 132-А, таємно, повторно, незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_2 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 50 000,00 грн.

Дані про кримінальне правопорушення зареєстровано до ЄРДР від 17.01.2017 року за № 0000165, правова кваліфікація ч. 1 ст. 289 КК України.

20.01.2017 року кримінальне правопорушення № 0000165, зареєстроване до ЄРДР від 17.01.2017 року, було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 289 на ч. 2 ст. 289 КК України.

20.01.2017 року кримінальне правопорушення №0000056 та кримінальне правопорушення №0000165 було об`єднано в одне провадження під загальним номером № 0000053.

21 січня 2017 року повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 08.01.2017 року приблизно о 04.00 год., проходячи повз будинок № 24, розташованого по вул. Толстого м. Павлограда Дніпропетровської області, побачив автомобіль марки ВАЗ 21061, після чого у нього виник умисел направлений на незаконне заволодіння транспортними засобами, а саме автомобілем марки ВАЗ 21061 державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 в той же день приблизно о 04.05 год. підійшов до передньої двері автомобіля з ліва та впевнившись в тому, що навколо нікого немає і він залишається ніким не поміченим, за допомогою ключа, який знаходився в нього в кармані, відкрив замок дверей автомобіля та проник до салону. Знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, витягнувши з замку живлення провід, з`єднав його між собою, тим самим привів автомобіль до заведеного стану, після чого не маючи, а ні дійсного, а ні уявного права на транспортний засіб, ОСОБА_5 рушив на автомобілі по вулицях м. Павлограда, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим своїми умисними злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збиток на загальну суму 22 000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_5 17.01.2017 року приблизно о 02.30 год., знаходячись на автобусній зупинці, розташованої на перехресті вулиць Дніпровська та Полтавська м. Павлограда Дніпропетровської області, поблизу АЗС «ТНК» за адресою: вул. Дніпровська м. Павлограда, побачив автомобіль марки ВАЗ 2107, який, як йому вже заздалегідь було відомо, належав ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля та побачивши, що навколо немає володільця автомобіля, в нього виник умисел на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 в той же день 17.01.2017 року приблизно о 02.35 год. підійшов до передньої двері автомобіля з ліва та впевнившись в тому, що навколо нікого немає і він залишається ніким не поміченим, за допомогою ключа від вказаного автомобіля, який він на початку січня 2017 року знайшов біля місця проживання ОСОБА_8 , відкрив замок дверей автомобіля та проник до салону. Знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір за допомогою ключа привів автомобіль до заведеного стану, після чого не маючи, а ні дійсного, а ні уявного права на транспортний засіб, рушив на автомобілі по вулицях м. Павлограда, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим своїми умисними злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 50 000,00 грн.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що в нього є автомобіль марки ВАЗ 21061 державний знак НОМЕР_1 , який належить його батькові, однак він часто їм користується з дозволу батька. 08.01.2017 року приблизно о 08.00 год. він вийшов на вулицю та виявив, що зник автомобіль, який було угнано, так як він знаходився в робочому стані. 18.01.2017 року йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що знайдено його автомобіль. При огляді ним автомобіля було виявлено, що там відсутній акумулятор, сидіння та авто магнітола;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що в нього є автомобіль марки ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_2 , який він придбав у 2009 році. 16.01.2017 року на вказаному автомобілі приблизно о 16.15 год. він приїхав до автостанції м. Павлограда, де залишив його біля АЗС «ТНК», а сам поїхав на роботу до м. Дніпро. 17.01.2017 року приблизно об 11.00 год. він приїхав до м. Павлограда та виявив, що автомобіль зник. В цей же день йому приблизно о 13.00 годині зателефонували працівники поліції та повідомили, що його автомобіль знайдено на вигоні біля селища «Соснівка». Коли він приїхав на вказане місце, то побачив свій автомобіль в обгорілому вигляді, який вже не підлягає ремонту;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що 08.01.2017 року приблизно о 07.00 год. до нього додому прийшов ОСОБА_11 та запропонував придбати в нього автомобіль марки ВАЗ 21061. Він погодився придбати автомобіль за 1 000,00 грн., однак коли спитав за документи ОСОБА_12 повідомив, що документи принесе пізніше, після чого вони домовились, що він сплатить гроші після того, як будуть документи на автомобіль. ОСОБА_12 не сказав про те, що угнав автомобіль, а повідомив, що авто належить його дядькові;

- розпискою, в якій ОСОБА_10 вказує про те, що добровільно видає працівникам поліції автомобіль;

- протоколом огляду автомобіля марки ВАЗ 21061 державний знак НОМЕР_1 від 18.01.2017 року;

- протоколом впізнання речей за участю потерпілого ОСОБА_8 , який серед пред`явлених ключів впізнав свої, які знаходилися в момент угону в його автомобілі, та які добровільно видані ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду автомобіля марки ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_2 від 17.01.2017 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який показав, що 17.01.2017 року він знаходився вдома, коли до нього прийшов знайомий ОСОБА_11 та запропонував придбати в нього акумулятор марки «Істок», крім того повідомив, що в нього є 4 колеса з резиною марки «Росава», авто магнітола та колонки і якщо йому потрібно можна поїхати подивитися. Він погодився та вони поїхали під залізний міст на селищі «Соснівка», де він побачив 4 колеса з зимовою резиною марки «Росава» та одне з літньою резиною також марки «Росава», колонки марки «Тімфонік», магнітофон марки «Соні». ОСОБА_12 всі вищевказані речі продав йому за 1 700,00 грн.;

- протоколом огляду від 21.01.2017 року металевих дисків в зборі з зимовою резиною марки «Росава», металевого диску в зборі з літньою резиною марки «Росава», колонок марки «Тімфонік», магнітофону марки «Соні», які були добровільно видані свідком ОСОБА_13 .

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є те, що згідно даних матеріалів кримінального провадження підозрюваний офіційно ніде не працює та джерел доходу на території України не має, не є місцевим жителем та в м. Павлограді фактично проживає в будинку своєї тітки, який будь - якого часу може покинути, що в разі необхідності не надасть можливості встановити його місце знаходження, виклик та явку до органу досудового розслідування та суду.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, в якому він підозрюється, оцінюючи в сукупності всі зібрані обставини у кримінальному проваджені, є беззаперечні факти про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування, щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім як арешт, є недоцільним.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 08.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України.

21 січня 2017 року о 10-00 год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України.

21 січня 2017 року слідчий Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятком запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції", враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, не має постійного місця роботи, не має постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, не має зареєстрованого місця проживання, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, а саме те, що він не працює, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 16 години 00 хвилин 20 січня 2017 року.

Строк дії ухвали - до 16 години 00 хвилин 20 березня 2017 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія вручена.
"__" ___________2017 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_5

"__" ___________2017 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_6