печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київської гарнізону ОСОБА_5 від 14 листопада 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002945 ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить скасувати постанову ст. слідчого війскової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 від 14 листопада 2016 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002945, як незаконну та розглянути клопотання від 09 листопада 2016 року . Скарга обгрунтована тим, що слідчим незаконно було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим , оскільки не було враховано те, що відносно ОСОБА_4 було застосовано насильство при перевищенні влади фізично, так і психічно (погроза насильством), фізичне насильство полягало в незаконному позбавленні особи волі, завданні побоїв, мордуванні, психічне у реальній погрозі застосування будь-якого за ступенем тяжкості фізичного насильства ( утому числі і погроза вбивством) щодо ОСОБА_4 матеріальна шкода внаслідок дій співробітників УСБУ завдана фізичній біль та страждання. Порушені також законні інтереси ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, які самі по собі є значним.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву, якою просив провести розгляд скарги у його відсутність, викладені обставини підтримав.

Ст.слідчий військової прокуратури Київської гарнізону ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, дослідивши додані до скарги матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що постановою старшого слідчого старшого слідчого військової прокуратури Київської гарнізону ОСОБА_5 14 листопада 2016 року було винесено постанову, якою відмовлено адвокату ОСОБА_3 у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0002945 за ч2 ст.365 КК України.

Слідчий відмовляючи адвокату у визнанні ОСОБА_4 потерпілим зазначив про те, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Вирішуючи подану скаргу слід врахувати диспозицію ст. 365 КК України, яка передбачає наступне : перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, а також дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

З огляду на положення ст. 55 КПК України та диспозицію ч2 ст. 365 КК України слід визнати безпідставним посилання слідчого на відсутність шкоди завданої ОСОБА_4 , оскільки саме з приводу заподіяння шкоди ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Оскільки постанова не вмотивована іншими доводами, а викладені у ній твердження є безпідставними, подана скарга є повністю обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55, 303-304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати постанову ст. слідчого війскової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 від 14 листопада 2016 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002945 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.365 КК України.

Зобов`язати ст. слідчого війскової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002945 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.365 КК України виконати вимоги ч2 ст. 55 КПК України відповідно до поданного адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 клопотання від 09 листопада 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1