Єдиний унікальний номер 205/51/13- к
У Х В А Л А
08 червня 2017 року колегія суддів Ленінського районного суду міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов зазначений обвинувальний акт.
Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні та заявив клопотання про виклик в судове засідання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисника.
Обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він на його думку складений з порушеннями КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо повернення обвинувального акта прокурору.
Прокурор заперечував проти клопотання обвинувачених, посилаючись на відсутність законних підстав для його задоволення.
Колегія суддів, вислухавши клопотання прокурора і обвинувачених, дослідивши матеріали обвинувального акта, вважає, що обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, оскільки не відповідає вимогам, викладеним у ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, відповідно до п.1 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Частина 2 ст.109 КПК України встановлює, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Тобто, виходячи із змісту вказаної статті КПК України, слідує, що вона не містить будь-яких обмежень щодо кількості і кола процесуальних дій і рішень, які повинні бути внесені до реєстру, що, в свою чергу, визначає обов`язок особи, що його складає (в даному випадку, слідчий), внести до реєстру матеріалів досудового розслідування всі процесуальні дії і рішення, які проводилися чи, відповідно, приймалися на стадії досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні.
Так, в графі «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» реєстру матеріалів досудового розслідування слідчим було вказано про допит потерпілих, представника цивільного позивача, проведення ряду виїмок та експертиз, а вказані слідчі дії, відповідно до вимог чинного КПК України, повинні оформлюватися відповідними процесуальними рішеннями, зокрема, постановами слідчого чи прокурора.

Однак, колегією суддів під час дослідження реєстру матеріалів встановлено, що у графі «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» такі рішення слідчого чи прокурора зазначені не були. Крім того, слідчим у вказаній графі були помилково записані дані про повідомлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про підозру, хоча вказані дії, згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.110 КПК України, не є процесуальними рішеннями.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, у якій, в свою чергу, викладено вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Згідно з п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості про кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Колегією суддів під час дослідження матеріалів даного обвинувального акта встановлено, що у його викладі відсутні відомості про всіх потерпілих у даному кримінальному провадженні. Так, зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що потерпілими є ОСОБА_10 , а також «засновники товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислотний завод», представником яких є ОСОБА_11 ». Однак при цьому не вказано, які саме особи належать до числа «засновників товариства», не зазначено їх прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство. Крім того, до обвинувального акта не приєднано документів, які підтверджували б повноваження ОСОБА_11 як представника інших потерпілих.
При цьому у реєстрі матеріалів досудового розслідування, приєднаного до обвинувального акта в порядку п.1 ч.4 ст.291 КПК України, зазначено про допит потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 . Одночасно з цим у реєстрі вказано про допит вказаних осіб, але вже у іншому процесуальному статусі - статусі свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Зазначене позбавляє суд можливості правильно визначити процесуальний статус учасників судового провадження що, в разі призначення справи до судового розгляду може негативно вплинути на його законність та об`єктивність, потягти за собою грубі порушення прав вказаних осіб.
Крім того, колегією суддів встановлено, що у викладі обвинувального акта та реєстрі матеріалів досудового розслідування слідчим було зазначено про допит ОСОБА_11 в якості представника цивільного позивача, що мало місце 25.09.2012 року.
Частина 1 ст.62 КПК України встановлює, що представником цивільного позивача може бути керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю у випадку, якщо цивільним позивачем є юридична особа.
Одночасно з цим, згідно з положеннями ст.61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, які кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, які кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Колегія суддів, проаналізувавши зазначене вище, прийшла до висновку про те, що ОСОБА_11 , як особа, що у даному кримінальному провадженні має процесуальний статус представника цивільного позивача, пред`явив до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення майнової шкоди.
Проте ані з викладу обвинувального акта, ані з реєстру матеріалів досудового розслідування неможливо об`єктивно встановити, чи був такий цивільний позов приєднаний до акта, та чи відомо про це обвинуваченим, оскільки розписок про отримання ними цивільного позову до акта також приєднано не було.
Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відсутність в обвинувальному акті відомостей про потерпілих у даному кримінальному провадженні позбавляє суд можливості належним чином повідомити останніх про час та місце підготовчого судового засідання і унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки це є перешкодою для суду в подальшому ухвалити законне та обґрунтоване рішення, враховуючи положення ст.412 КПК України, згідно яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам діючого КПК України, суд приходить до однозначного і безсумнівного висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення зазначених вище недоліків.
Керуючись ст.ст.110, 314, 315, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України - повернути прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -