АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/41/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/140/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду Харківської області від 13 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ четвертого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань головного управління ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000146 від 09.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
Як зазначено в ухвалі, 10 січня 2017 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ четвертого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань головного управління ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2016 року за №0000146 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.212 КК України про накладення арешту на майно.
В обгрунтування поданого клопотання прокурор зазначав, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, тобто умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку у значних розмірах.
06 січня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.212 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора слідчий суддя зазначив, що у відповідності до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Всупереч ч.6 ст.170 КПК України, слідчим не доведено, що вищевказаний автомобіль належить на праві власності підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, фізичній чи юридичній особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_1 , виданого 09.12.2005, автомобіль MERCEDES-BENZ S 500, д.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 (а.с.27-28).
Відповідно до довіреності від 17.02.2015 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважує ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керувати автомобілем MERCEDES-BENZ S 500 220075, колір чорний, металік, SPZ4S44800, VIN: НОМЕР_3 як на території Чеської Республіки, так і за кордоном, дбати про його технічний стан, дотримуватись всіх законних формальностей держави, в котрій буде використовуватись автомобіль, а також робити все необхідне для запобігання крадіжки автомобіля (а.с.29).
Тимчасово вилучений автомобіль марки Mersedes-Bens S500 не є об`єктом чи предметом злочину, визначеного ст.212 КК України, а тому не є речовим доказом у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання.
Також суд вказав стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, не доведено значення вищевказаного автомобіля для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цьому автомобілі,розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду Харківської області від 13 січня 2017 року про відмову задоволенні клопотання слідчого з особливо важливих справ четвертого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань головного управління ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_7 про накладення арешту на транспортний засіб Mersedes-Bens S500, р.н. НОМЕР_4 , vin НОМЕР_5 та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання про арешт майна.
Обгрунтовує апеляційні вимоги тим, що оскаржувана ухвала винесена незаконно, необґрунтовано та не відповідає вимогам КПК України, а висновки слідчого судді в оскарженій ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Харківській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000146 від 09.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України (а.с.50).
06 січня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.212 КК України (а.с.45-49).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_1 , виданого 09.12.2005, автомобіль MERCEDES-BENZ S500, д.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 (а.с.27-28).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Довіреністю від 17.02.2015 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважує ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керувати автомобілем MERCEDES-BENZ S 500, SPZ4S44800, VIN: НОМЕР_3 як на території Чеської Республіки, так і за кордоном, дбати про його технічний стан, дотримуватись всіх законних формальностей держави, в котрій буде використовуватись автомобіль, а також робити все необхідне для запобігання крадіжки автомобіля (а.с.29).
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.
П.7 ч.2 ст.131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Враховуючи вимоги ст.212 КК України вбачається, що тимчасово вилучений автомобіль марки Mersedes-Bens S500 не є об`єктом чи предметом злочину, а тому не є речовим доказом у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання.
Прокурором в апеляційній скарзі не було доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Матеріали справи не містять належних даних щодо наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль MERCEDES-BENZ S 500, д.н. НОМЕР_2 має значення для досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000146 від 09.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 212 КК України і має значення доказу під час судового розгляду кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
Таким чином судова колегія вважає що відсутня необхідність такого ступіню втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
За таких умов прокурором обставини передбачені ст.132 КПК України не доведено.
Колегія суддів вважає, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, як вартість автомобілю, зазначених в клопотанні прокурора фактично не з`ясовано.
Цивільний позов про відшкодування завданих державі збитків прокурором не поданий.
Саекція ч.1 ст.212 КК України не передбачає конфіскації, а автомобіль не належить підозрюваній на праві власності.
Доводи прокурора в апеляції про те, що висновки слідчого судді в оскарженій ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження судова колегія вважає безпідставними.
Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації, а також питання відностності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Судова колегія також звертає увагу прокурора що в апеляції (а слідчий в клопотанні) посилається на наявність протоколу про порушення митних правил за ч.1 ст.485 Митного Кодесу України , а справи за ч.1 ст.485 Митного Кодесу України розглядаються митними органами.
Таким чином матеріали вказують на притягнення особи до відповідальності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в порядку КК України і в порядку М К України що по суті є протиріччям.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2017 року обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги прокурора, не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2017 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого з особливо важливих справ четвертого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань головного управління ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000146 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді