Справа № 340/511/16-к
Номер провадження № 1-кп/340/95/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000130 від 19.07.2016 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, судимого вироком Верховинського районного суду від 28.01.2016 року за ч. 1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання відбуто 21.12.2016 року, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

Вироком Верховинського районного суду від 28.01.2016 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. 17.03.2016 року йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт, про що було відібрано розписку та цього ж дня видано направлення за №16/Вр/1-149 від 17.03.2016 року на відбуття покарання в Устеріківську сільську раду. Розпорядженням Устеріківської сільської ради №02.2-13/01 від 17.03.2016 року засуджений був прийнятий на громадські роботи. Відбування покарання розпочато з 18.03.2016 року. Відповідно до вироку суду встановлені робочі години, а саме: з 09:00 год. по 13:00 год. Згідно інформації Устеріківської сільської ради від 21.09.2016 року за вих.№71/02.2-19/3 ОСОБА_4 з призначених йому 200 годин громадських робіт відпрацював лише 40 годин за березень 2016 року, після чого від виконання робіт почав ухилятись. Протягом березня-серпня 2016 року ОСОБА_4 систематично працював на території сільської пилорами, на на лікуванні в Верховинській ЦРЛ перебував тільки в період часу з 18.04.2016 року по 29.04.2016 року. Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно без наявності об`єктивних підстав у встановлений йому час ухилявся від виконання призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Зазначив, що на даний час повністю відпрацював громадські роботи призначені йому виороком суду, у вчиненному щиро розкаявся, просить його суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка, в.о. сільського старости с. Устеріки ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 з моменту направлення до сільської ради на відбування покарання станом на вересень 2016 року відпрацював тільки 40 годин громадських робіт в березні 2016 року. В подальшому на відпрацювання громадських робіт не з`являвся, на виклики не реагував, уникав зустрічей з сільським головою та переказував, що хворіє, однак ніяких документів на підтвердення цього не надавав. Про те що засуджений ухиляється від виконання покарання сільська рада повідомила Верховинський РС КВІ. Засуджений ОСОБА_4 почав з`являтися до сільської ради та відробляти громадські роботи тільки з вересня 2016 року.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що для виконання до інспекції 09.03.2016 року був направлений вирок Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2016 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, який набрав законної сили. 17.03.2016 року ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено, що в разі ухилення від відбуття цього покарання його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України, а також винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до органу КВІ, згідно з якою останній зобов`язаний був з`являтись в інспекцію кожен перший вівторок місяця. Цього ж дня засудженому було видано направлення на відбування покарання в Устеріківську сільську раду та згідно розпорядження вищезазначеної сільської ради він був прийнятий на громадські роботи. Відбування покарання розпочато з 18.03.2016 року та встановлено робочі години згідно вироку суду. З початку відбування покарання, станом на 05.04.2016 року засуджений відбув 40 годин громадських робіт (за березень). В квітні 2016 року було проведено перевірку виконання покарання засудженим ОСОБА_4 , в ході якої виявлено, що він не з`являється на роботи у зв`язку із хворобою. Йому неодноразово направлялись виклики для прибуття в Верховинський РС КВІ , однак він на них не реагував. Інспекцією було направлено до Верховинського ВП подання про здійснення приводу засудженого ОСОБА_4 08 червня 2016 року на адресу Верховинського РС КВІ надійшло повідомлення голови Устеріківської сільської ради, про те, що засудженим ОСОБА_4 відпрацьовано тільки 40 годин громадських робіт. В квітні та травні 2016 року він не виходив на громадські роботи, посилаючись на проблеми із здоров`ям, однак не надаючи при цьому документального підтвердження. А також, сільський голова зазначив в повідомленні, що засуджений уникає зустрічей з ним. Інспекцією 09 червня 2016 року повторно проведено перевірку виконання засудженим покарання, винесено застереження у виді письмового попередження та роз`яснено, що в разі подальшого ухиляння від відбування покарання його буде притягнуто до кримінальної відповідальності. В подальшому встановлено, що засуджений продовжує ухилятися від виконання покарання у виді громадських робіт, а також не з`являється без поважних причин на реєстрацію до органу КВІ, за що йому повторно оголошено попередження. Внаслідок таких дій засудженого вона змушена була звернутися до Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із поданням про вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.
Як вбачається з подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 від 15.07.2016 року, останній неодноразово порушував порядок та умови відбування покарання, не з`являвся на відпрацювання громадських робіт в Устеріківську сільську раду в період з квітня по серпень 2016 року, на письмові попередження та бесіди про недопущення вчинення порушень порядку та умов відбування покарання засудженний належним чином не реагував, за направленими йому викликами не з`являвся (а.с. 28-30 ) .
Згідно з вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт .
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили № 340/5/16-к/982/15-вих. від 01.03.2016 року, вирок щодо ОСОБА_4 від 28.01.2016 року набрав законної сили 01.03.2016 року.
Згідно повідомлення Верховинського РС КВІ УДПтСУ від 09.03.2016 року вирок прийнято до виконання 09.03.2016 року (а.с. 31-33).
Про те, що ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, свідчить підписка від 17.03.2016 року, яка ним власноручно підписана (а.с. 34,35).
Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 17.03.2016 року ОСОБА_4 зобов`язано з`являтись на реєстрацію до Верховинського РС КВІ та призначено день явки - перший вівторок кожного місяця.(а.с. 32).
Листок реєстрації, письмові пояснення ОСОБА_4 , неодноразові виклики про прибуття до Верховинського РС КВІ, подання про здійснення приводу засудженого та попередження, винесені старшим інспектором Верховинського РС КВІ ОСОБА_7 09.06.2016 року та 11.07.2016 року підтверджують, що засуджений без поважних причин, неодноразово не з`являвся на реєстрацію в Верховинський РС КВІ (а.с.39,40,47,49,52-55).
Як вбачається з направлення Верховинського РС КВІ від 17.03.2016 року засудженого ОСОБА_4 направлено в Устеріківську сільську раду для відбування покарання у виді громадських робіт згідно вироку Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2016 року (а.с.36,37).
Відповідно до розпорядження голови Устеріківської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області 02.2-13/01 від 17.03.2016 року ОСОБА_4 був прийнятий для виконання призначеного йому покарання у виді громадських робіт на території села Устеріки Верховинського району Івано-Франківської області з 18.03.2016 року, відповідальним за виконання громадських робіт призначено сільського голову ОСОБА_8 (а.с.41).
Відповідно до графіків виходу на роботу засудженого до покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 він повинен був відбувати покарання у виді громадських робіт в Устеріківській сільській раді та виходити на роботу в період з 18.03.2016 року по 29.04.2016 року щодня з 09 по 13 годину (а.с.42,44).
Табель виходу на роботу за березень 2016 року засудженого ОСОБА_4 , повідомлення сільського голови с. Устерік, акти перевірки виконання покарання у виді громадських робіт засудженим ОСОБА_4 , підтверджують, що засуджений в період з квітня по серпень 2016 року без поважних причин був відсутній по місцю роботи (відбування покарання у виді громадських робіт) (а.с.43,45,50,51) .
На даний час засуджений ОСОБА_4 станом на 21.11.2016 року відпрацював 200 годин громадських робіт, тобто повністю відбув покарання, призначене йому вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2016 року, що підтверджується повідомленням Верховинського РС КВІ УДПтСУ в Івано-Франківській області від 21.11.2016 року за вих..№16/Вр12-517 (а.с.56).
Таким чином, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України і його дії органом досудового розслідуванням кваліфіковані вірно.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, невідбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню.

Відповідно до п. 26 вказаної Постанови, маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

З огляду на зазначене, хоча ОСОБА_4 після постановлення вироку 28.01.2016 року Верховинським районним судом Івано-Франківської області та до повного відбуття покарання за даним вироком вчинив новий злочин , суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки станом на день розгляду справи в суді, а саме - 21.12.2016 року ОСОБА_4 покарання за вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2016 року, у виді 200 годин громадських робіт повністю відбув, тобто у нього відсутня невідбута частина покарання, яку би необхідно було враховувати при застосуванні вимог ст. 71 КК України.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та розміру покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що відповідно до вимог ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та те, що на даний час він повністю відбув покарання за вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2016 року, у виді 200 годин громадських робіт.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він має непогашену судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Верховинської ЦРЛ не перебуває, не одружений, офіційно не працює.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на наявність вищевказаних обставин, даних про особу винного, суд, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, тобто про його звільнення від основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Враховуючи особу винного та обставини справи суд приходить до висновку, що іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити тривалістю один рік.

Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 під час іспитового строку слід покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі стоком на 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом іспитового строку такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1