Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5
та особи, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 листопада 2016 року про накладення арешту на майна,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 18 листопада 2016 року - автомобіль марки «RENAULT KANGOO», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , та каміння, зовні схоже на бурштин-сирець, вагою 1,174 кг,

шляхом позбавлення ОСОБА_6 права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000235 17 листопада 2016 року.
В обгрунтування цього рішення слідчий суддя послалась на існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є об?єктом, знаряддям і доказом вчинення злочину, існуванням ризику його приховування, втрати, знищення, пошкодження, відчуження іншим способом, а це може перешкодити кримінальному провадженню - проведенню ряду слідчих дій і незабезпеченню можливої конфіскації вказаного майна.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм права, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого викладені у судовому рішенні висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
В обгрунтування зазначав, що кримінальне провадження №0000235 _______________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/283/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст.173 КПК Доповідач ОСОБА_1
від 17 листопада 2016 року зареєстроване за фактом незаконної скупки невідомою особою, бурштину-сирцю. У кримінальному провадженні відсутні докази, які б вказували на те, що особи, які керували або перебували в арештованому транспортному засобі скуповують, отримують, зберігають чи збувають майно, одержане злочинним шляхом. Тому арештований автомобіль не може бути доказом придбання, отримання чи збуту майна в розумінні ст.198 КК України.
Також зазначив, що під час огляду транспортного засобу каміння зовні схоже на бурштин було виявлено у вільно доступному місці (під бампером автомобіля) у порваному пакеті ніяким чином незакріпленим, а повний огляд транспортного засобу був проведений 18 листопада 2016 року.
Просив скасувати ухвалу Зарічненського районного суду в частині накладення арешту на автомобіль марки «RENAULT KANGOO», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_5 та власника майна ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що ця скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК, для прийняття законного та обгрунтованого рішення слідчий суддя повинен з?ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, згідно з ч.2 ст.170 КПК слідчий суддя або суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК.

Як передбачено ч.2 ст.167 КПК, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов?язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З клопотання слідчого та доданих матеріалів вбачається, що кримінальне провадження №0000235 від 17 листопада 2016 року, відкрито за повідомленням невідомої особи на лінію «102» за ст.198 КК України, про те, що о 21 год. 06 хв. невідома особа у с.Серники Зарічненського району Рівненської області на автомобілі марки «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , займається скупкою бурштину-сирцю.
18 листопада 2016 року при огляді належного ОСОБА_6 автомобіля марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував власник, було виявлено та вилучено пакет білого кольору, в якому містився пакет жовтого кольору з камінням, схожим на бурштин, загальною вагою 1,174 кг, який знаходився у правому крилі (а.с.1-3, 12-13,14).
Підставою для накладення арешту на вилучене в ході огляду майно вказано те, що зовні схоже на бурштин-сирець, каміння є об`єктом посягання та предметом злочину, передбаченого ст.198 КК України, отримане злочинним шляхом, а належний ОСОБА_6 автомобіль марки «RENAULT KANGOO» - знаряддям вчинення цього злочину, оскільки використовувався власником для перевезення цього каміння. Зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, вказаним у ч.1 ст.98 КПК України, підлягає спеціальній конфіскації.
Згідно ч.1 ст.98 КПК об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
З постанови слідчого Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 18 листопада 2016 року вбачається, що автомобіль марки «RENAULT KANGOO», білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та ззовні схоже на бурштин каміння, загальною вагою 1,174 кг, визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000235 в якості речових доказів (а.с.15).
За вимогами ч.2 ст.173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні клопотання про арешт майна, слідчим суддею вимог ст.173 КПК дотримано не повністю, оскільки не було враховано п.5 ч.2 цієї норми.

Як у ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, так і під час апеляційного розгляду не було надано даних, які свідчать про наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження автомобіля «RENAULT KANGOO». ОСОБА_6 пояснив апеляційному суду, що вказаний автомобіль використовує для заготівлі горіхів та овочів, скуповуючи їх. Ці пояснення не суперечать даним протоколу огляду вказаного автомобіля, в салоні якого виявлено мішок картоплі (а.с.12-13). Даних, які спростовують вказані пояснення, матеріали провадження за клопотанням слідчого не містять.
Згідно припису, який містить ч.4 ст.173 КПК, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Колегія суддів вважає, що вказаних вимог закону дотримано не було, а тому апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.

Відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених п.2 ч.3 ст.407 КПК, колегія суддів приходить висновку про необхідність скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою слід застосувати менш обтяжливий спосіб арешту майна, яким є позбавлення ОСОБА_6 права на відчуження вказаного автомобіля до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Одночасно з цим колегія суддів враховує, що згідно ч.3 ст.173 КПК, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересаї ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 листопада 2016 року, якою накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 18 листопада 2016 року, скасувати.
Клопотання слідчого СВ Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліці ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «RENAULT KANGOO», білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 та каміння, зовні схоже на бурштин-сирець, вагою 1,174 кг, позбавивши ОСОБА_6 права на відчуження вказаного автомобіля до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С у д д і:
____________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3