УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/34/17

09 березня 2017 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянув у судовому засіданні в м.Костопіль клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000016 від 06.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 року слідчий СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 06.01.2017 року до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, надійшли матеріали Поліського управління кіберполіції ДКП НП України за зверненням громадянина ОСОБА_4 стосовно заволодіння чужим майном шляхом обману із застосуванням електронно-обчислювальної техніки під час купівлі через мережу «Інтернет» на сайті «Auto.Ria» транспортного засобу.

В ході провадження досудового розслідування було встановлено, що особи в мережі Інтернет, а саме на сайті «Auto.Ria» розміщували з метою заволодіння чужим майном шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи авторизованим користувачем зазначеного Інтернет ресурсу «Всеукраїнський лідер автомобільної Інтернет торгівлі» оголошення з неправдивою інформацією про продаж автомобіля «Renault Trafic» та інших автомобілів. Під час розміщення вказаних оголошень невстановлені особи вказували наступні абонентські номери мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_4 . В подальшому грошові кошти здобуті незаконним шляхом знімались у відділені ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», що розташоване в м. Костопіль вул. Грушевського, 20, Костопільеького району Рівненської області гр. ОСОБА_5 .

6 березня 2017 року, проведено обшук у володінні ОСОБА_6 що по АДРЕСА_1 , де тимчасово проживав підозрюваний у вчиненні вказаного правопорушення ОСОБА_5 , якому 06.03.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3.ст190 КК України. В ході обшуку було виявлено записник чорного кольору з тисненням на палітурці «2017» з записами у вигляді рукописного тексту, записник синього кольору з записами у вигляді рукописного тексту, записник чорного кольору з написом на палітурці «Diary».

Слідчий зазначає, що у даному випадку підставою арешту майна є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є доказом злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, необхідність запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам. Арешт даного майна необхідно накласти з метою збереження вказаних речових доказів.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного, всебічного досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , не заперечував проти задоволення клопотання.

Начальник Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю підтримав клопотання на підставах викладених у ньому та просив суд його задоволити.

Слідчий суддя, всебічно та об`єктивно дослідивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 ч.2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Таким чином, згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту майна.

Вирішуючи клопотання про арешт майна, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, достатність доказів, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб, у володінні яких перебуває майно та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

Отже, в даному випадку підставою застосування арешту майна, відповідно до ч.2 ст.170, п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є збереження речових доказів, а тому клопотання слідчого є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування майном, а саме трьома записниками з рукописними записами які були вилучено під час проведення обшуку 06.03.2017 року у володінні ОСОБА_6 що по АДРЕСА_1 , де тимчасово проживав підозрюваний у вчиненні вказаного правопорушення ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненської області ОСОБА_3 .

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1