справа №176/351/17
провадження №1-в/176/71/17
УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26», заяву про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, яка надійшла від засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

за участю прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Своє клопотання мотивує тим, що за час відбування покарання він характеризується позитивно, постійно працює у виправній колонії на промисловій зоні, являється бригадиром робочої групи по виготовленню вугольно-паливних брикетів, отримав у виправній колонії професію камінчика, має чотири заохочення за працю та навчання, винну у вчиненому злочинні визнає та розкаюється. Крім того, засуджений вказує на те, що він тяжко хворіє, має малолітню дитину, яка перебуває на його утриманні, та батька пенсіонера, що потребує його допомоги.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив умовно-достроково його звільнити від подальшого відбування покарання з підстав зазначених у поданому ним клопотанні.

Прокурор Жовтоводської місцевої прокуратурита представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» в судовому засіданні заперечували у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , оскільки останній на сьогоднішній час, згідно даних матеріалів особової справи, не довів свого виправлення під час відбування покарання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , вважає, що у задоволені заяви останнього слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній засуджений вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

На даний час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія №26».

При цьому, вчинений ОСОБА_3 злочин зач. 1 ст. 304 КК України є умисним та відносяться до категорії тяжкого злочину.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Натомість, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

На даний час ОСОБА_3 відбув більше 2/3 строку покарання і він має правові підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно наявних у матеріалах особової справи характеристики та довідки про заохочення та стягнення /а.о.с. 91, 92/, засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання характеризується задовільно, має 6 стягнень та 3 заохочення, працевлаштований бригадиром на виробництві установи, до обов`язків ставиться задовільно, потребує додаткового нагляду з боку адміністрації установи, на заходи виховного характеру реагує формально, провину у скоєному злочинні не визнає.

Із досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільг у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Суд вважає за необхідне зазначити те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_3 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, проте не довів суду, що заслуговує на таке звільнення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 81 КК України та відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області,шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1