Справа № 129/2111/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/76/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні суду в м. Гайсин кримінальне провадження за № 0000131 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого на тимчасових заробітках, не одруженого, не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

установив:

ОСОБА_4 призваний 27.01.2015 р., під час мобілізації на особливий період на військову службу, проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

У період з 08.06.2015 р. по 24.06.2015 р. військовослужбовець ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні клініки невідкладної хірургії та ушкоджень Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону України, згідно довідки військово-лікарської комісії № 490 від 24.06.2015 р. було надано відпустку за станом здоров`я на 45 календарних днів з 24.06.2015 р. по 08.08.2015 р.
З метою ухилитися від військової служби під час мобілізації на особливий період військовослужбовець ОСОБА_4 , умисно, без поважних причин, не з`явився 10.08.2015 р. з лікування на військову службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_1 , з`явився для проходження служби 26.07.2016 р.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в званні солдата, умисно, без поважних причин, не з`явився 10.08.2015 р. з лікування на військову службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_1 , з`явився для проходження служби 26.07.2016 р. у військову прокуратуру.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню ним нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає відсутність у обвинуваченого судимості, наявність статусу учасника бойових дій, щире каяття; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України, у виді штрафу; також суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Керуючись ст.ст. 369374 КПК України, суд, -

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень) 00 коп.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: