Номер провадження: 11-сс/785/446/17
Номер справи місцевого суду: 495/1655/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 13.03.2017 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаіл, громадянина України, не одруженого, працюючого по найму, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, в рамках кримінального провадження №0000571 відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно нього застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому покидати місце свого проживання цілодобово, за винятком необхідності виконання покладеного на нього обов`язку, строком до 08.05.2017 року включно.

Крім того, на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки, а саме: з`являтися до слідчого ОСОБА_10 за його викликом; утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні;заборонити відвідувати бари, кафе, ресторани, інші місця, де продаються спиртні напої на розлив;здати слідчому паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, вказав, що з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрюваного ОСОБА_7 прокурором цілком доведені обставини передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але ж не доведено, те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 зазначила, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на таке:

- слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, а саме відкрите заволодіння чужим майном (розбій), поєднане з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, яке карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років відповідно до чинного законодавства;

- під час розгляду вказаного клопотання у судовому засіданні прокурором та слідчим доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного, потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.
З огляду на викладене прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській УВК №22 УДДУВП в Одеській області.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного його захисника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюється та підтверджується доказами доданими слідчим до клопотання, а саме: результатами огляду місця події, показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколами впізнання, в ході яких ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прямо вказали на ОСОБА_7 , як на особу яка була з обрізом мисливської зброї та вчиняла відносно них кримінальне правопорушення.

11.03.2017 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме у відкритому заволодінні чужим майном (розбій), поєднаному з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими висновки слідчого судді про те, що прокурор не довів наявність обставин, передбачених ст.194 ч.1 п.3 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, мотивована тим, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді зазначеної апеляційної скарги захисника, апеляційний суд у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, згідно із п. 60 рішення ЄСПЛ від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування,) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням застосування запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі.

Апеляційний суд вважає слушними твердження сторони захисту про те що, органом досудового розслідування не надано доказів того, що ОСОБА_7 має намір переховуватись від слідства та суду, оскільки є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , прибув у судове засідання суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Твердження прокурора про наявність ризику впливу підозрюваним ОСОБА_7 на свідків та потерпілих по зазначеному кримінальному провадженню, апеляційний суд вважає припущеннями, які не підтвердженні належними доказами.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, має постійне місце проживання, зявляється до органів досудового розслідування для проведення слідчих дій, в зв`язку з чим, застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому, ч. 3 ст. 196 КПК України передбачає, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.
Разом з тим, в резолютивній частині ухвали слідчого судді, при застосуванні цілодобового домашнього арешту не зазначено конкретну адресу житла, яке підозрюваному забороняється залишати, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2017 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській ОСОБА_10 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною йому цілодобово покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком необхідності виконання покладеного на нього обов`язку, строком до 08.05.2017 року включно.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 за його викликом;
- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні;
- заборонити відвідувати бари, кафе, ресторани, інші місця, де продаються спиртні напої на розлив;
- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України.
Попередити підозрюваного ОСОБА_7 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Ізмаїльський ВП ГУНП України в Одеській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4