Справа №295/522/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира судом присяжних у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003730 від 14.07.2014 р. стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Стара Чорторія Любарського району Житомирської області, громадянки України, проживаючої АДРЕСА_3 , непрацюючої, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої,

по обвинуваченню за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законних представників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2014 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , знаходились в лісосмузі, розташованій неподалік Богунського кар`єру в м. Житомирі, куди до них прийшла ОСОБА_20 , попередньо домовившись про зустріч з ОСОБА_12 ..

Під час спілкування з ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , з раптово виниклих неприязнених відносин, перебуваючи позаду неї, правою рукою обхватив шию останньої та почав душити, застосовуючи захват зі згином у ліктьовому суглобі, внаслідок чого повалив ОСОБА_21 на землю на спину, та перебуваючи на колінах, схилився над ОСОБА_20 , продовжуючи руками душити її за горло.

Після того як ОСОБА_21 перестала подавати ознаки життя, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 , яка знаходилася неподалік від них та була очевидцем злочину, домовилися вчинити дії, направлені на приховування злочину, для цього відшукували місце для приховування тіла, а потім за допомогою знайденої неподалік лопати, по черзі почали викопувати яму для поховання тіла, в цей же час ОСОБА_11 за ініціативою ОСОБА_12 придбала в найближчому магазині пляшку з оцтом.

Після викопування ями ОСОБА_12 затягнув тіло ОСОБА_20 до неї, поклавши його на лівий бік, при цьому наніс ножем, який був при ньому, чотири удари в область живота ОСОБА_20 , потім засипали тіло землею і поверху листям, яке збирала ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 з метою приховування слідів злочину полив це місце оцтом. В цей час ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_12 почала розкидати особисті речі ОСОБА_20 в хаотичному порядку неподалік місця вчинення злочину.

Внаслідок дій ОСОБА_12 ОСОБА_20 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді 4 колото-різаних ран живота, три з яких є проникаючими в черевну порожнину, а тому мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення, які утворилися від дії колюче ріжучого предмету з односторонньою заточкою по типу клинка кухонного ножа, 2 неповних переломи під`язикової кістки, які утворилися від прямої дії тупого твердого предмету, травматична дія якого була направлена на місце утворення переломів. Причина смерті ОСОБА_20 не встановлена через різко виражені гнильні зміни, проте більш можливою є тупа травма шиї перелом під`язикової кістки, яка могла ускладнитися як розвитком асфіктичного стану, так і розвитком шоку, при цьому смерть настає на протязі декількох хвилин.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_22 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 ч. 1 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились в заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_23 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 396 ч. 1 КК України.
Обвинувачені в судовому засіданні не визнавали свою причетність до вчинення вбивства ОСОБА_20 , надавши відповідні показання.

Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення та захисту докази, в межах судового розгляду встановив наступне.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що її донька ОСОБА_24 з серпня 2013 року навчалася в школі № 5, де і почала спілкуватися з ОСОБА_25 . Спочатку заперечень щодо зустрічей не було, але потім він почав телефонувати вночі, а тому заборонила доньці зустрічі. З березня 2014 року донька дружила з ОСОБА_26 , щодо ОСОБА_27 висловилась, що «сплив». Донька також спілкувалася з сусідом ОСОБА_28 , говорила, що ОСОБА_27 дзвонив йому, зі слів батька хлопця відомо, що навіть були погрози з приводу дружби ОСОБА_29 з ОСОБА_28 . В травні 2014 ОСОБА_30 приїздив на випуск в школу, потім розповідав, що йому дзвонив ОСОБА_27 , погрожував, щоб залишив ОСОБА_31 в спокої. На початку червня 2014 року під час її відсутності вдома, чоловік побачив ОСОБА_27 в дворі будинку, вигнав його, це їй відомо зі слів чоловіка. Щодо ОСОБА_27 донька не говорила про нього нічого.

В липні 2014 року донька почала займатися волонтерською діяльністю, була дуже задоволена цим. 13 липня 2014 о 10 годині пішла в офіс, який розташований біля школи № 17, була вдягнена в світло-голубі джинси, сіру туніку, мала при собі чорну сумочку в якій були свідоцтво про народження, гроші в межах 400 грн., гребінець, ключі, окуляри.

Приблизно о 20.15 по телефону донька повідомила, що їде додому, вона попросила купити хліба. Приблизно через 20 хвилин почала дзвонити доньці, але телефон був поза зоною. Не з`явилася донька і пізніше, телефон теж не відповідав, подзвонили ОСОБА_32 , який теж був волонтером, той повідомив, що провів ОСОБА_29 до маршрутки, сказав, що мала їхати на кінцеву зупинку, вона зрозуміла, що на «Ялинку». Оскільки донька не з`явилася, телефон не відповідав, вони звернулися в міліцію. Телефонувала усім друзям та знайомим доньки, в тому числі і Кондратюку, але телефони його були відключені. 18 вересня 2014 року від працівників міліції стало відомо, що знайшли труп доньки.

Покази потерпілої підтверджені показаннями інших свідків - ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 ..

Так, ОСОБА_38 , батько загиблої, підтвердив, що ОСОБА_27 приходив декілька разів до доньки, вперше його побачив біля будинку на вулиці. Він дзвонив донці на мобільний телефон вночі, якщо телефон був біля них, то вони чули нецензурну лайку, потім ОСОБА_27 вибачався за це. В один з днів червня 2014 року він повернувся додому, це було близько 23 години, донька була сама, в подвір`ї будинку зустрів ОСОБА_39 з братом, з їх поведінки вважає, що вживали чи алкоголь, чи наркотики, вигнав їх. Донька була знервована, говорила, що не пускала в будинок, сказала, що не знає чому приходили, на той час донька зустрічалася з ОСОБА_26 .

13 липня 2014 року донька пішла на роботу, це були літні канікули, ходила кожен день приблизно з 9 до 18-19 години. Друзів-волонтерів знали, а тому коли донька не повернулася додому, а її телефон після 20 години був поза зоною, телефонували іншим друзям, які повідомили, що посадили її на маршрутку і вона поїхала додому. З їх же слів відомо, що їй дзвонили хлопець та дівчина, донька їх послала. До міліції звернулися в це же день десь о 22 годині.

ОСОБА_40 вказав, що певний час спілкувався з ОСОБА_24 , на той же час познайомився з ОСОБА_41 , якого ОСОБА_29 представила, як свого хлопця. Це було десь за рік до трагедії, декілька разів проводили час разом, проте ОСОБА_27 приревнував його до ОСОБА_29 , погрожував вночі по телефону, тому і він і перестав спілкуватися. З ОСОБА_42 познайомився під час телефонної конференції, яку створив ОСОБА_27 , іншого разу зустрілися в місті, ОСОБА_27 хотів його познайомити з ОСОБА_42 , але розмови ніякої не було, так як він поспішав.

Свідок ОСОБА_43 зазначив, що з березня 2014 зустрічався з ОСОБА_24 , спілкувалися часто по телефону та в контакті, так як він знаходився в м. Києві, щодо друзів ОСОБА_29 йому конкретно невідомо хто вони, з ОСОБА_27 незнайомий. В травні 2014 ОСОБА_29 говорила, що її сторінку в контакті взломав ОСОБА_44 , він написав свій номер телефону та запропонував зателефонувати. ОСОБА_44 йому дзвонив, погрожував, говорив, що ОСОБА_29 неповнолітня, а тому його, ОСОБА_45 , відносини з нею можуть призвести до настання кримінальної відповідальності, так як його дядько працівник міліції. Він говорив про це ОСОБА_29 , але та відповіла, що це хлопець, який бігає за нею, а тому не потрібно звертати на нього уваги.

13 липня 2014 року він їхав до м. Києва, вирішив зустрітися з ОСОБА_29 , бачив її біля кінотеатру «Жовтень» де вона була з іншими волонтерами, це було приблизно о 19 годині, вона нібито ухилялася від спілкування, а тому вони і розсталися. Вранці йому дзвонив хтось з батьків ОСОБА_29 , він розповів, що знав.

ОСОБА_46 та ОСОБА_47 також вказали, що познайомилися влітку 2014 року в парку з ОСОБА_24 та її родичкою, почали спілкуватися, запросили займатися волонтерською діяльністю. Зі слів ОСОБА_29 знали, що їй приходять якісь СМС-повідомлення з погрозами, конкретно не розповідала від кого, розповідала, що якийсь хлопець їй погрожував, хотів зустрічатися, але вона не мала на той час хлопця. 13.07.2014 працювали втрьох вони та ОСОБА_24 , вона була в доброму настрої в цей день, приблизно о 19 годині провели до зупинки біля школи № 17, де вона сіла на маршрутку, щоб їхати додому. Вдень ОСОБА_29 спілкувалася з кимось по телефону, але про що та з ким не знають, бачила, що спілкувалася з якимось хлопцями біля кінотеатру «Жовтень», проте не знають хто це. В цей вечір ОСОБА_29 збиралася на зустріч на «Ялинці» з якимось хлопцем, що зустрічалася раніше, після якої мала йти додому, про що повідомила на пропозицію прогулятися після роботи в парку. Десь о 22 годині дзвонила мама ОСОБА_29 , вони повідомили про цю зустріч.

Відповідно до даних аналізу отриманих роздруківок (т. 3 а.с. 50) мобільного телефону (Sim-карта № НОМЕР_1 ), яким користувалася 13.07.2014 ОСОБА_48 , встановлено, що в період часу з 18 год. 57 хв. 46 сек. до 20 год. 22 хв. 32 сек. вона виходила на зв`язок в районі дії базових станцій:

1) о 18.27-18.57 в районі Адмірала Щасного поміж вулиць М.Бердичівська, Черняхівського, Львівська, Московська, що підтверджує показання свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_49 щодо перебування ОСОБА_48 в районі кінотеатру «Жовтень», тобто в місці зустрічі з ОСОБА_50 ;

2) о 19.50 від`їзду ОСОБА_48 маршруткою з району школи № 17, розташованої на розі вулиць Хлібної та Київської, які підтверджують покази ОСОБА_36 та ОСОБА_49 , що вони провели ОСОБА_48 до маршрутки та вона знаходилася в районі перехресть вулиці Щорса та Домбровського, тобто рухалася в напрямку Богунії;

3) о 20.22 перебувала в зоні покриття базової станції вулиця Миру, тобто зв`язок був перерваний о 20 годині 22 хвилини 48 секунди .

В той же час згідно роздруківки мобільного телефону (Sim-карта № НОМЕР_2 ), яким користувався 13.07.2014 ОСОБА_12 , встановлено, що в період часу з 18 год. 27 хв. 40 сек. до 19 год. 29 хв. 59 сек., з 19 год. 48 хв. 20 сек. по 19 год. 53 хв. 23 сек. він виходив на зв`язок в районі дії базової станції - виїзд на Новоград-Волинський, а о 19 год. 38 хв. 28 сек. по проспекту Миру, 30.

У період часу з 18 год. 27 хвилин до 20 год. 09 сек. відбулося одинадцять з`єднань між мобільними телефонами ОСОБА_48 і ОСОБА_12 , та розмови протягом п`яти з половиною хвилин, остання розмова відбулася, коли абоненти знаходилися неподалік один від одного в районі Богунії.

Іншим мобільним телефоном (Sim-карта № НОМЕР_3 ) ОСОБА_12 користувався 13 липня в період з 7 та 11 годину, більше в цей день з вказаним номером з`єднань не було.

Зазначені докази в своїй сукупності підтверджують те, що ОСОБА_48 була знайома з ОСОБА_25 , мала з ним певні стосунки, які були припинені з ініціативи ОСОБА_48 , проте ОСОБА_51 не вважав це правильним, а тому наполягав на зустрічах, маючи вже стосунки з іншою особою. Така поведінка ОСОБА_12 пов`язана з встановленими експертною комісією рисами його характеру егоцентризмом, нестійкістю емоційних реакцій, викривлення та не сформованості морально-етичних принципів та установок, про що вказано у висновку експертів № 474-2014 (т. 3 а.с . 19), а тому ознаки змішаного розладу особистості могли вплинути на його поведінку при намаганні відновити певні стосунки з ОСОБА_48 та при спілкуванні з нею.

Факт домовленості з ОСОБА_48 про зустріч, місце зустрічі не заперечує ОСОБА_51 , підтверджена вона і ОСОБА_52

17 вересня 2014 року під час огляду місця події ділянки місцевості розташованій на околиці м. Житомира, в районі Богунії, в лісосмузі, на віддалі 450 метрів від дороги вулиці Миру, було знайдено тіло ОСОБА_48 , місце знаходження тіла було вказано обвинуваченою ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 182).

Під час огляду місця події було виявлено нерівності на поверхні ґрунту, при знятті верхнього шару ґрунту на глибину в межах 15 см було виявлено взуття - тапці голубого кольору , а під ним праву кінцівку, при розкопуванні ґрунту встановлено, що ноги тіла розташовувалися вище до поверхні, голова на глибині 60 см, тіло перебувало на лівому боці, ноги зігнуті в колінних суглобах, права рука відведена до переду та вверх, в плечовому суглобі зігнута.

В послідуючому, 18.09.2014 при проведенні додаткового огляду цього ж місця пригоди в період з 16.45 до 19.30 були виявлені лезо від штикової лопати, дерев`яний держак, жіноча сумочка та окуляри (т. 2 а.с. 213).

Зі слів учасників події сумочка та окуляри належали загиблій, про наявність вказаних предметів 13 липня 2014 року у загиблої зазначала і потерпіла; предмети - лопата та держак - використовувалися при викопуванні ями та закопуванні трупа. За висновком експерта № 1005 від 6.10.2014 (т. 2 а.с. 267) надані на дослідження уламок держака з півкруглої лопати та держак складали до розділення єдине ціле. Тобто висновок експерта підтверджує показання ОСОБА_27 та ОСОБА_42 щодо використання вказаної лопати при закопуванні тіла загиблої.

В послідуючому, при додаткових оглядах цього ж місця події 15.11.2014 були виявлені частина ножа та штани (т. 3 а.с. 33), 29.09.2014 - порожня пластикова пляшка з наклейкою «оцту» (т. 2 а.с. 264), на знайдених предметах не було виявлено слідів крові, інших слідів придатних для ідентифікації особи, яка ними користувалася. У висновку експерта (т. 3 а.с. 42) зазначено, що надана на дослідження частина ножа, не є частиною ножа, яким наносилися удари, оскільки довжина наскрізних пошкоджень більша за ширину клинка. Щодо пляшки, то обвинувачені не заперечують використання оцту, але не підтверджують і не спростовують використання знайденої пляшки, так як не пам`ятають її конкретну форму, але вилучення вказаного предмету з місця вчинення злочину підтверджує показання обвинувачених щодо використання оцту.

Щодо виявлених при додатковому огляді місця пригоди штанів, то експертом зазначено, що вони ношені, брудні із залишками ґрунту та сухих рослин, на них не виявлено слідів крові та слини (т. 3 а.с. 48).

Обвинувачений стверджує, що штани не належать йому, так як не підходять йому за розміром, проте з опису експертів при огляді штанів: вилучених під час огляду 19.09.2014 (т. 2 а.с. 231) джинси синього кольору, туфлі чорного кольору, в які був вдягнутий ОСОБА_51 13.04.2017 та передані слідчому його матір`ю ОСОБА_14 , вказані речі були поміщені у спец пакет № 2096397, при дослідженні цих джинсів експерт зазначає, що їх довжина 109 см, окружність по верхньому краю 95 см, ношені, брудні (т. 3 а.с. 11); вилучені штани джинсові сірого кольору, їх довжина 110 см, окружність по верхньому краю 93 см; тобто джинсові штани передані матір`ю обвинуваченого та вилучені при огляді місцевості є однаковими за розміром, що спростовує показання обвинуваченого, щодо неналежності йому оглянутих в судовому засіданні речових доказів (джинсових штанів).

За висновками експерта № 875 від 4.11.2014 (т. 2 а.с. 191) та № 2648/41 від 24.11.2014 (т. 3 а.с. 29) причина смерті ОСОБА_20 не встановлена через різко виражені гнильні зміни. Із-за цього ж неможливо встановити послідовність нанесення тілесних ушкоджень, виявлених при огляді трупа:

- 4 колото-різаних ран живота, три з яких є проникаючими в черевну порожнину, а тому мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення, які утворилися від дії колюче ріжучого предмету з односторонньою заточкою по типу клинка кухонного ножа,

- 2 неповних переломи під`язикової кістки, які утворилися від прямої дії тупого твердого предмету, травматична дія якого була направлена на місце утворення переломів. Проте в даному випадку неможливо встановити наявність чи відсутність ознак загрозливих для життя явищ, тобто встановити ступінь тяжкості тілесного ушкодження.

Проте експерт зазначає, що слід рахувати, що можливість настання смерті від ушкоджень у вигляді проникаючих колото-різаних ран живота вважається малоймовірною, більш можливою є тупа травма шиї перелом під`язикової кістки, яка могла ускладнитися як розвитком асфіктичного стану, так і розвитком шоку, при цьому смерть настає на протязі декількох хвилин.

Експерт також вказує на неможливість, у зв`язку з розвиненням гнильних змін трупа, встановити послідовність нанесення тілесних ушкоджень, зазначаючи при цьому щодо однозначності прижиттєвості спричинення ушкоджень в ділянці шиї, на що вказують дані медико-криміналістичного дослідження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вказує, що він дійсно був знайомий з ОСОБА_48 , познайомився випадково по телефону, а вперше зустрілися в 2013 році. в обласній дитячій лікарні познайомився з ОСОБА_53 , вона приїжджала до нього приблизно раз в місяць, потім на вихідних, коли батьків дома не було. 12.07.2014 побачився з ОСОБА_29 , яка сказала, що потрібно зустрітися наступного дня. Зранку зателефонував ОСОБА_42 , розповів про зустріч, та напросилася, чому не знає. Коли вони вийшли з дому при ньому був пакет з речами, це був поламаний годинник, який потім викинув. Сіли на маршрутку, їхали в сторону Богунії, вийшли на зупинці ОСОБА_54 , подзвонив ОСОБА_31 , яка повідомила, що затримується. Він з ОСОБА_42 вирішив прогулятися, дійшли до кінця огорожі військової частини, в цей час зателефонувала ОСОБА_31 , а тому він повернувся на зупинку, залишивши ОСОБА_42 . Коли зустрівся з ОСОБА_31 та стала показувати СМС, номер телефону був мами ОСОБА_42 , тоді він повідомив, що ОСОБА_42 з ним і можна поспілкуватися. Вони пішли до місця, де залишилася ОСОБА_42 , щоб їм не заважати він пішов до магазину через дорогу. Коли повернувся їх не було, став шукати, думав, що ОСОБА_42 може піти десь сама, пішов по дорозі вздовж території військової частини, кликав ОСОБА_42 , нібито відізвалася і він пішов на її голос. Коли наблизився, то побачив, що ОСОБА_31 лежить на землі, ОСОБА_42 перебуває біля неї, пульсу ніби не було. Що відбулося не бачив. Коли перевіряв пульс у ОСОБА_31 , задзвони її телефон і він витягнув батарейку з нього. Горобець говорила щось про вагітність, потім дійшли до того, що тіло потрібно сховати, знайшов лопату неподалік, коли копали яму, держак зламався, але все таки викопали, потім він затягнув тіло ОСОБА_31 до ями, послав ОСОБА_42 до магазину за оцтом, щоб собаки не розрили, таке бачив у фільмах. Після цього розкидали речі ОСОБА_31 та пішли до нього додому, наступного дня поїхали до його баби в Андрушівський район. Подію з ОСОБА_42 не обговорювали.

Також ОСОБА_12 в своїй заяві 17.09.2014 (т. 2 а.с. 180) зазначає, що між дівчатами був конфлікт, але він пішов до магазину, коли повернувся через півгодини, побачив ОСОБА_42 , яка стояла, та ОСОБА_31 , яка лежала на землі без ознак життя, він надавав допомогу ОСОБА_42 у похованні тіла, знайшовши заступ, копав яму, затягував тіло, засипав землею, в цьому йому допомагала і ОСОБА_42 .

Суд вважає, що більш достовірними, щодо обставин подій, є показання обвинуваченої ОСОБА_11 , яка вказала, що познайомилася з ОСОБА_27 влітку 2013 року в лікарні, спочатку спілкувалися по телефону, а потім і бачилися, вона приїжджала в м. Житомир. ОСОБА_27 представив ОСОБА_48 як подружку ОСОБА_55 , спілкувалася з ними по телефону разом з ОСОБА_27 , влітку 2013 познайомилася з ОСОБА_48 під час прогулянки. Потім ОСОБА_27 розповідав, що не хоче спілкуватися з ОСОБА_31 , так як та нібито в соцмережі підписувалася як ОСОБА_56 8 липня 2014 року потрапила до лікарні за місцем проживання в смт. Дюбарі, ОСОБА_27 говорив їй, що ОСОБА_31 нібито його шантажує, а 10.07.2914 зустрічався з нею, проте вона не бажала з ним спілкуватися. Тому вона вирішила вияснити з приводу чого відбуваються розмови, зателефонувала ОСОБА_31 з телефону своєї мами, так як свій телефон забула у ОСОБА_27 вдома 4 липня 2014 року, спілкуватися ОСОБА_31 з нею не бажала, а потім взагалі перестала брати мобільний.

13.07.2014 була в лікарні, зранку о 7 годині їй зателефонував ОСОБА_27 та повідомив, що йому погано, сказала, що приїхати не може. Але потім десь об 11 годині вирішила поїхати до нього, була вдягнута в штани, футболку, кофту з капюшоном, капці. Вийшла з рейсового автобуса на вулиці Київській, навпроти «Київстару», повідомила про перебування свою матір, яка насварилася на неї, але все одно пішла до місця проживання ОСОБА_27 по АДРЕСА_1 . Він повідомив, що почуває себе вже нормально та збирається піти на зустріч з ОСОБА_29 , вона вирішила піти з ним. Коли вийшли, то ОСОБА_27 взяв два пакети один із сміттям, який викинув, а інший був з одягом та ножем, що вона побачила пізніше, коли ОСОБА_27 підходив до банкоматів. На запитання для чого це йому, сказав, що на всякий випадок. Це все відбувалося десь в о 17.30-18 годині. Щодо ножа підозр не виникало, бо носив з собою завжди, довжина ножа десь 15 см, леза 6-8 см. Спочатку, коли вийшли з маршрутки, ОСОБА_27 комусь телефонував, а потім сказав, що ОСОБА_31 запізнюється, запропонував піти почекати в інтернет-клуб, коли прийшли був закритий, а тому вирішили прогулятися, йшли вздовж паркану військової частини, там ще бачила машини та людей, а тому була спокійною, дійшли до струмочка, хтось зателефонував йому і він з кимось розмовляв, почула, що будемо біля кар`єру на пікніку. Сказав, щоб вона почекала, поки сходить за ОСОБА_31 , пішов та повернувся хвилин через 30, спочатку вона чула кроки, сміх, а потім хрипи. Коли підійшла ближче, побачила ОСОБА_57 , права рука якого була на шиї ОСОБА_29 , крикнув, щоб не підходила. Потім підійшов сам та говорив, що шкодує про свій вчинок, але потрібно все приховати. Пішов десь у хащі, звідки приніс лопату, перевдягнувся та почав копати яму. Їй сказав зібрати листя та розкидати речі ОСОБА_31 , це були документи, гребінець, ключі. У послідуючому сказав йти до магазину за оцтом, коли вона повернулася, він забрав пляшку та полив нею землю над тілом. Після цього вони поїхали до нього додому, там він виправ всі їх речі, наступного дня поїхали до його бабусі в ОСОБА_58 район, домовилися нікому нічого не розказувати, сказати, що ОСОБА_31 бачили тільки здалеку, не зустрічалися з нею. Їх викликали в липні 2014 в міліцію, вони так і говорили. Але все це вплинуло на неї, навіть мала спробу піти життя, а тому потім у вересні 2014 року не змогла все тримати у собі і розповіла про події коли її викликали знову у міліцію. Але так як любила ОСОБА_27 , вирішила сказати, що це вона все зробила, тому і в своїх заявах 17.09.2014 року (т. 2 а.с. 170, 180) зазначала: в першій, що вона вдарила ОСОБА_31 ножем двічі, а потім почала закривати їй рота, щоб не кричала, а другою рукою міцно стискала горло, в подальшому знайшла металевий заступ на смітнику без держака, викопала яму та затягнула туди тіло та присипала землею. В другій вказувала, що в ході конфлікту з ОСОБА_31 , під час відсутності ОСОБА_27 , раніше заготовленим ножем довжиною близько 15 см, з квартири ОСОБА_27 , нанесла 2 удари ОСОБА_31 , а потім, щоб не кричала рукою міцно стискала її горло. Коли перевіряла пульс на горлі підійшов ОСОБА_27 , був у шоковому стані, злякавшись вчиненого попросила його про це нікому не казати. Через деякий час вирішили сховати тіло, знайшли в кущах зламаний заступ, яким викопали вдвох яму, вона ще бігала в магазин за оцтом, затягли тіло в яму, засипали землею, полили оцтом, телефон ОСОБА_31 наступного дня ОСОБА_27 викинув, держак лопати та ніж десь викинула, місце вказати не може.

19.09.2014 року з підозрюваною ОСОБА_11 був проведений слідчий експеримент (т. 2 а.с. 223) під час якого вона розповідала та відтворювала події 13 липня 2014 року, зокрема описувала момент конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень загиблій. При цьому вказувала, що мала в руках ніж, який взяла, щоб налякати загиблу, під час спілкування з ОСОБА_48 нанесла їй декілька ударів підряд у живіт зліва від пупка, як точно не пам`ятає. Про події, які відбулися в подальшому, конкретно не вказує, зазначає лише, що однією рукою намагалася схопити ОСОБА_31 за руку, а другою тримала за горло.

У послідуючих показаннях в листопаді 2014 (т. 3 а.с. 22) під час проведення чергового (третього) слідчого експерименту з участю ОСОБА_53 , остання розповіла про механізм утворення тілесних ушкоджень загиблій ОСОБА_12 ..

Експерт у висновку № 2648/41 зазначає, що механізму утворення колото-різаних ран живота підозрюваною не вказано, а щодо даних про здавлення шиї загиблої, механізм отримання цих ушкоджень не суперечить даним судово-медичної експертизи тіла.

За висновком експерта при огляді тіла загиблої: на рівні пупка на відстані 6 см вправо виявлено ділянку шкіри з трьома ранами розмірами від 1,7х0,3 см до 3х1,3 см, довжинник рани розташований косо перпендикулярно осі тіла з утворенням умовного кута, відкритого донизу, в 1 см від пупка вправо на його ж рівні рана розміром 1,6х1 см, довжинник рани розташований косо перпендикулярно осі тіла з умовним незначним кутом відкритим донизу, глибина занурення 15,5 мм, 25 мм, 27 мм. Опис місця розташування ран не співпадає з показаннями обвинуваченої, які були нею надані у вересні 2014 року в заявах та під час слідчого експерименту, про нанесення ударів в живіт потерпілої з лівої сторони, ні щодо місця нанесення ударів, ні щодо їх кількості. Більш вірогідним є показання щодо дій обвинуваченого нанесення ударів ножем по тілу після поміщення його до ями оскільки тіло було покладено на лівий бік, а рани виявлені в правій частині живота, та місце розташування довжинника рани.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_20 , вбивстві, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України, вчиненому ними 13 липня 2014 року на ґрунті особистих неприязнених відносин.

Прийняте судом рішення в межах висунутого обвинувачення повинно бути обґрунтованим та вмотивованим дослідженими у судовому засіданні доказами, вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, що зазначено у ст. 373 КПК України.

Надані стороною обвинувачення докази, які були досліджені в судовому засіданні, не підтвердили наявність попередньої змови між учасниками на позбавлення життя іншої людини.

Так, обвинувачення посилається на наявність неприязнених стосунків між ОСОБА_12 та загиблою, проте якщо це мало б місце ОСОБА_20 не зустрічалася б з обвинуваченим ОСОБА_25 на окраїні міста в лісосмузі, на відстані 450 метрів від дороги, за відсутності людей. Навпаки, її дії свідчать, що вона не боялася спілкування з ОСОБА_12 , він не викликав у неї ніякої підозри.

Не знайшло свого підтвердження наявність змови ОСОБА_27 та ОСОБА_42 на вчинення вбивства. В матеріалах справи такі докази відсутні, а спілкування ОСОБА_42 та ОСОБА_27 протягом цього дня було таким, як завжди якби мала місце попередня домовленість про вчинення спільних дій, то ця домовленість не викликала б у обвинуваченої ОСОБА_42 бажання залишити лікарню, щоб про це було відомо усім, та приїхати в м. Житомир.

В обвинувальному акті вказано, що мало місце розподіл ролей: ОСОБА_27 за допомогою ножа мав позбавити ОСОБА_31 життя, а ОСОБА_42 в цей час спостерігати за навколишньою обстановкою. Проте підтверджень цим обставинам стороною обвинувачення не надано, вони ґрунтуються на припущеннях. За наданими доказами, які були складені з участю обвинувачених, ці обставини взагалі ними не висвітлювалися: ні в первісних заявах, ні в протоколах слідчих експериментів, ні в показаннях.

Зазначено в обвинуваченні, що вказані особи також взяли з собою пакет, де знаходився одяг ОСОБА_27 та ніж, але ОСОБА_27 взагалі заперечує наявність у нього якогось змінного одягу та ножа, ОСОБА_42 стверджує, що він брав з собою речі, але вона звернула на них увагу після виходу з дому. Інших доказів, окрім показань ОСОБА_42 , не надано, а тому суд вважає, що ці дії ОСОБА_27 не були предметом обговорення між ним та ОСОБА_42 взагалі.

Якщо слідувати обвинуваченню, то ОСОБА_27 заздалегідь приховав у лісі лопату, яку приніс до місця вчинення злочину. Тоді незрозуміло, яка була спільна домовленість обвинувачених про вчинення вбивства у цей день зранку, окрім того обоє обвинувачених заперечують цю обставину, в усіх своїх показаннях вказують, що знайшли лопату у лісі. Стороною обвинувачення їх показання не спростовані.

Окрім того, вбивство за попередньою змовою групою осіб, якщо не було розподілення ролей (за обвинуваченням інших дій, окрім спостерігання за навколишньою обстановкою, а в послідуючому приховуванні тіла, ОСОБА_11 не вчиняла), то були лише співвиконавцями, але якщо б була домовленість про вбивство, то після його вчинення ОСОБА_11 не йшла до магазину для придбання оцту, такі дії були б заздалегідь узгоджені, та все було б придбано і приготовано для поховання тіла.

Суд вважає, що ті докази, які були надані стороною обвинувачення, підтверджують, що домовленості між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про вчинення вбивства не було.

Оцінка доказів підтверджує обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні ним вбивства ОСОБА_20 , проте з невстановлених судом мотивів, можливо, якщо враховувати особливості його рис характеру, і пов`язаних з раптово виниклою образою із-за висловлювань потерпілої.

Щодо дій ОСОБА_11 , досліджені докази підтвердили заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке настає за ст. 396 ч. 1 КК України.
Оцінивши докази в сукупності суд перекваліфіковує дії ОСОБА_12 зі ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України на ст. 115 ч. 1 КК України, а ОСОБА_11 - на ст. 396 ч. 1 КК України.
Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65 КК України: ступінь тяжкості скоєних ними злочинів, їх особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_12 суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів згідно зі ст. 12 КК України. Обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є неповнолітній вік (на момент вчинення злочину).

Суд також враховує, що обвинувачений характеризується за попередніми місцями навчання посередньо; не працює та не навчається; не перебуває на обліку за станом здоров`я; не перебуває на обліку, як особа, схильна до вчинення правопорушень; раніше не судимий, за висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи психічними захворюваннями не хворів та не хворіє, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

З урахуванням зазначених обставин, в тому числі тяжкості злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

При визначенні розміру покарання суд враховує також і позицію потерпілої, яка наполягає на суворій мірі покарання.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_11 суд враховує, що вчинений злочин відноситься згідно зі ст. 12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості. Обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є неповнолітній вік (на момент вчинення злочину).

Суд також враховує, що обвинувачена характеризується виключно позитивно; не працює та не навчається; перебуває на обліку за станом здоров`я (у зв`язку з хворобою очей); не перебуває на обліку, як особа, схильна до вчинення правопорушень; за висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи психічними захворюваннями не хворіла та не хворіє, могла віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

З урахуванням зазначених обставин, в тому числі тяжкості злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої з урахуванням обставин справи, неможливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

При визначенні розміру покарання суд враховує також і позицію потерпілої, яка наполягає на суворій мірі покарання.

Цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає до задоволення частково. В задоволенні позову до ОСОБА_14 матері обвинуваченого - суд відмовляє, оскільки обвинувачений на час постановлення вироку є повнолітнім, а тому відповідно до вимог ст. 1179 ЦК України несе матеріальну відповідальність за спричинення шкоди; суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення її з ОСОБА_11 , оскільки її дії не призвели до настання смерті ОСОБА_20 , окрім того вона є повнолітньою, а тому також відсутні підстави для стягнення шкоди з її батьків ОСОБА_13 , ОСОБА_59 ..

Підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_12 на відшкодування матеріальної шкоди - витрати на поховання в розмірі 10972 грн. 09 коп., що підтверджено відповідними документами.

Підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_12 на відшкодування моральної шкоди, завданої вбивством доньки, з урахуванням принципу розумності та справедливості, з урахуванням тривалість переживань, пережитих потерпілою великих страждань в наслідок втрати рідної доньки, неможливість відновлення попереднього стану, шкода у розмірі 400 000 грн..

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта у розмірі 1031 грн. 94 коп. підлягають стягненню з обвинувачених у дольовому порядку на користь держави по 515 грн. 97 коп. з кожного (т. 2 а.с. 155, 271, 277, 283).

Арешт на майно обвинувачених не накладався.

Час перебування обвинувачених під вартою підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання рахувати з 24 квітня 2017 р.. Зарахувати в строк відбуття покарання відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України строк попереднього ув`язнення з 18 вересня 2014 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_60 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбуття покарання відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України строк попереднього ув`язнення з 18 вересня 2014 р. по 24 квітня 2017 року розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати такою, що відбула покарання. Запобіжний захід тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнити з під варти в залі суду.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_61 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн. та матеріальну шкоду у розмірі 10972 грн. 09 коп..

В задоволенні інших вимог відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у дольовому порядку процесуальні витрати у розмірі 1031 грн. 94 коп., пов`язані з залученням експерта, по 515 грн. 97 коп. з кожного.

Речові докази: жіноча кофта та штани, чорна кофта, джинси, туфлі, рукоятка від ножа, окуляри, жіноча сумка з косметикою, пляшка з під оцту, лезо від штикової лопати з дерев`яним держаком знищити; оптичні диски з інформацією операторів мобільних зв`язків залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим ОСОБА_12 протягом того ж строку з дня отримання вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2 ,

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5