Справа № 445/2231/16-к
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2017 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000705 від 01.11.2016р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 19.07.2016р. Ужгородським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 01.11.2016р. біля 10год. з метою крадіжки чужого майна та власного збагачення, умисно, таємно знаходячись в під`їзді будинку на другому поверсі, під`їзду №1 багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відчинив вхідні двері в квартиру АДРЕСА_2 , які були не зачинені на дверний замок, проник в приміщення квартири та знаходячись у її коридорі, викрав із двох жіночих сумок, які знаходились в шафі, два гаманці, а саме гаманець, який належить ОСОБА_6 вартістю 136грн., в якому знаходились гроші в сумі 1000грн., чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 1136 грн. та гаманець, який належить ОСОБА_7 , вартістю 244грн., в якому знаходились гроші в сумі 150грн., чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 394 грн.

Такими діями, ОСОБА_4 , на думку сторони обвинувачення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України: крадіжку, поєднану з проникненням в житло, інше приміщення чи сховище.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні давав суперечливі покази. Спочатку свою вину визнав та відмовився давати покази. Згодом бажав давати покази та визнав вину частково: стверджував, що в одному гаманці було 150 гривень, а в іншому 750 гривень (а не 1000 грн. як стверджує сторона обвинувачення). Пояснив, що він працює гружчиком в м.Ужгороді. 01.11.2016 року рано вранці він з дружиною, сестрою та знайомим дружини ОСОБА_8 перебували на вокзалі у м.Львові. Обвинувачений збирався їхати шукати роботу у м.Тернопіль. ОСОБА_8 (знайомий дружини, з яким обвинувачений познайомився за день до цього) хотів поїхати з ним. 01.11.2016 р. о 6 год. 30 хв. він з ОСОБА_8 сіли в електричку о 6 год. 30 та виїхали в напрямку Тернополя. По дорозі його знайомий ОСОБА_8 схиляв обвинуваченого вийти в м.Золочеві та залізти в декілька квартир з метою крадіжки. Обвинувачений не хотів цього робити і сказав, що він може хіба піти по людях та попросити щось поїсти. Вони зайшли в один з під`їздів та почали ходити по квартирах. При чому обвинувачений плутався в показах. Раз казав, що вони розділились та він не бачив як його знайомий ОСОБА_8 заходив до квартири потерпілих. Згодом стверджував, що вони разом ходили по під`їзді і пробували чи відчинені двері і саме його знайомий ОСОБА_8 відчинив двері потерпілих та виніс два гаманці. Вийшовши з під`їзду вони витягнули гроші з гаманців, а самі гаманці обвинувачений викинув за гаражі. Після цього його знайомий попросив обвинуваченого, щоб він взяв всю вину на себе.

Потерпіла ОСОБА_6 дала суду такі покази. Зранку 01.11.2016 року до неї зайшли її батьки. Мати ОСОБА_7 перебувала в неї десь хвилин 10 і бавилась з онукою. Коли мати пішла, потерпіла збиралась на роботу і помітила, що в її чорній сумці, яка стояла в коридорі немає гаманця (червоного кольору). Вона подзвонила до мами, щоб та подивилась чи часом донька не поклала її гаманець до сумки бабусі. Переглянувши сумку, мати потерпілої помітила, що її гаманець також відсутній. Вони згадали, що під час того як були в квартирі чули якийсь шум, однак, не звернули на нього увагу (думали, що то десь в загальному коридорі). Сусіди розповіли, що в будинку і біля нього бачили двох циганів. Потерпіла подзвонила в поліцію і десь через пів години працівники поліції повідомили, що затримали підозрюваних. В гаманці потерпілої було 1000 гривень і права. Згодом на слідчому експерименті, обвинувачений розповідав про подробиці вчинення злочину.

Потерпіла ОСОБА_7 дала суду такі покази. 1.11.2016 року вона зайшла до доньки на 10 хвилин. Не планувала залишатись, тому двері за собою на ключ не закривала, але внучка хотіла трохи побавитись і вона залишивши в коридорі сумку пішла з внучкою до кімнати. За 10 хвилин вона взяла сумку з коридору і пішла на роботу. Згодом до неї подзвонила донька і запитала чи часом в неї в сумці немає її гаманця. Свідок подивилась в сумку і помітила, що її гаманець теж пропав. Вона повернулась до донька, а остання поїхала в міліцію. Свідок пам`ятає, що вони чули якийсь шум в коридорі, однак не звернули на це особливої уваги. В гаманці свідка знаходились кошти в сумі 150 грн.

В судовому засіданні також були заслухані покази свідка ОСОБА_9 дані ним в порядку ст..225 КПК України. Даний свідок виявився тим самим знайомим ОСОБА_8 , про якого розповідав обвинувачений. Свідок розповів, що з обвинуваченим вони познайомились за 2-3 дні на передодні подій, які мали місце в м.Золочеві. 01.11.2016 року він з обвинуваченим ОСОБА_4 приїхав біля 10 години у м.Золочів, де вони ходили по квартирах та просили їсти. Обвинувачений ОСОБА_4 , не стукаючи в двері, зайшов в одну з квартир, де двері виявились не зачиненими і повернувся з двома гаманцями (червоним та чорним). Свідок в той час перебував на сходовій клітці. Вони вийшли з будинку і неподалік будинку біля гаражів ОСОБА_4 витягнув кошти з гаманців, а самі гаманці з якимись документами десь сховав за гаражами. В одному з них було 150 грн. в іншому десь 800-850 грн. Точної суми свідок не пам`ятає. За частину коштів вони купили два сочки та солодку водичку, 5 свічок та сигарети.

Допитаний в судовому засіданні слідчий ОСОБА_10 дав суду такі покази. На початку листопада 2016 року він зайшов в один з кабінетів оперативних працівників, де в цей час обвинувачений писав заяву про добровільну видачу коштів. Самі кошти в цей час лежали на столі. Звідки він їх витягнув свідок не бачив. Хто точно в цей час передував в кабінеті свідок не пам`ятає. Згодом на слідчому експерименті обвинувачений показав де він викрав кошти (з вказівкою на шафу, де лежали сумки), куди викинув гаманці та назвав якого вони були кольору. Особу свідка ОСОБА_9 встановлювали оперативні працівники.

Свідок ОСОБА_11 дав суду такі покази. Він працює старшим оперуповноваженим карного розшуку. 01.11.2016 року до нього надійшла інформація що в м.Золочеві ходять дві особи ромської національності та перевіряють чи в квартирах закриті двері. Він з колегою виїхав на місце і там вони побачили двох осіб ромської національності. Вони підійшли до них щоб встановити особу, однак у них не було документів. Дані особи були доставлені в райвідділ для встановлення їх особи. Під час перебування їх в райвідділі надійшла заява про вчинення крадіжки двох гаманців з квартири. Свідок запитав в обвинуваченого чи йому щось відомо про це і обвинувачений зізнався, що то він і видав викрадені кошти. Інша особа ( ОСОБА_9 ), яка була з обвинуваченим в цей час знаходилась в іншому кабінеті.

Свідок ОСОБА_12 дав суду такі покази. Він працює оперуповноваженим карного розшуку. 01.11.2016 року обвинуваченого та ОСОБА_9 було доставлено в райвідділ для встановлення їх особи. Вони знаходились в різних кабінетах. Свідок був в кабінеті де перебував обвинувачений. Останнім було добровільно видано грошові кошти, який він зберігав у кишені внутрішніх штанів і була написана заява про добровільну видачу коштів.

Свідок ОСОБА_13 дала суду такі покази. Вона була понятою під час огляду місця події та слідчого експерименту з обвинуваченим. Останній, спочатку показав місце де він сховав гаманці (чорний та червоний). Показував, що вони були за гаражами, і що він присипав їх листям. Згодом, свідка залучали понятою для проведення слідчого експерименту під час якого обвинувачений показував звідки дані гаманці були викрадені. Свідок також того дня бачила інший слідчий експеримент з участю іншої особи, який розповідав, що коли обвинувачений заходив в квартиру, - то він стояв на сходовій клітці.

Свідок ОСОБА_14 дав суду такі покази. Він був понятим під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим та ще однією особою ( ОСОБА_9 ). Обвинувачений показував в яку квартиру він заходив, де в шафі лежали сумки з гаманцями. Інший свідок ОСОБА_9 вказував, що він під час крадіжки був на сходовій клітці, а саму крадіжку вчиняв обвинувачений ОСОБА_4 . Також свідок ОСОБА_9 розповів, що саме біля гаражів обвинувачений десь ховав гаманці.

Свідок ОСОБА_15 дав суду такі покази. Він працює в Золочівській РДА у службі у справах дітей. Під час допиту в суді свідка ОСОБА_9 вин був присутній на його допиті як законний представник, оскільки свідок був неповнолітній. Йому не відомо яким чином була встановлена особа свідка ОСОБА_9 .

В судовому засіданні також було досліджено матеріали кримінального провадження зібрані під час досудового слідства:

протокол огляду місця події (а.с.5-7);

заява обвинуваченого про добровільну видачу коштів у сумі 750 грн. (а.с.8);

протокол огляду місця події (а.с.9-12), під час якого були виявлені сховані в листі гаманці;

протоколи огляду предметів (а.с.39-40, 42-43);

протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 (а.с.56-58) та обвинуваченим ОСОБА_4 (а.с.88-91);

Захисник обвинуваченого просив визнати недопустимим доказом покази свідка ОСОБА_9 дані в поряду ст.225 КПК України та протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 , оскільки особу свідка не було належним чином встановлено, а також не було встановлено місце його проживання. Прокурор проти цього заперечив, пояснивши, що свідок вказав, що він проживає на Закарпатті в таборі, що для осіб ромської національності є звичною справою. Суд вважає, що не належне встановлення особи свідка не може в даному випадку бути підставою для визнання його показів та протоколу слідчого експерименту недопустимими. Сам обвинувачений не заперечував, що саме особа, яка назвалась як ОСОБА_9 була з ним під час подій, які мали місце 01.11.2016 року у м. Золочеві. Обвинувачений разом з ним приїхав до м.Золочева і як випливає із його слів вони були знайомі декілька днів.

Суд не бере до уваги покази обвинуваченого в тій частині, що нібито заява про видачу коштів була написані під примусом та під диктовку, зокрема, зважаючи на численні граматичні помилки, які в ній містяться.

Суд вважає, що покази обвинуваченого повністю спростовуються іншими доказами дослідженими в судовому засіданні. Зокрема, суд зважає, що обвинувачений під час слідчого експерименту та оглядів місця події чітко вказував на місце де знаходились гаманці в коридорі, чітко вказав на місце де вони були сховані («прикриті листям» зі слів понятої ОСОБА_13 ), що не могла знати людина, яка не вчиняла таких дій.

При цьому суд вважає, що оскільки в обвинуваченого було вилучено кошти у розмірі 750 гривень, а стороною обвинувачення не надані суду докази, щодо вартості куплених обвинувачений речей (соку, води, свічок, сигарет), - суд вважає доведеним лише факт крадіжки двох кошильків з готівковими коштами у сумі 750 гривень, а не 1150 гривень, як зазначає сторона обвинувачення.

Тим не менше, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України є доведена.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочинів, особа підсудного (а.с. 71-87 матеріалів досудового слідства), відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність такої обставини, яка обтяжує покарання, як рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд також бере до уваги ту обставину, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку (згідно вироку Ужгородського районного суду від 19.07.2016 р.), а також суд вважає, що строк відбуття покарання слід рахувати не з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (04.11.2016 року), а з часу фактичного затримання обвинуваченого 01.11.2016р.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 344 грн. 00 коп. (а.с.107).

Також слід вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, КПК України, ст.ст. 63, 71, 72, ч.2 ст.185 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та шість місяців.

На підставі статті 71 КК України частково приєднати покарання визначене обвинуваченому на підставі вироку Ужгородського районного суду закарпатської області від 19.07.2016 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання, а саме з 01.11.2016 року.

Залишити ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 01.11.2016 р. до останнього дня строку попереднього ув`язнення.

Речові докази: два гаманці та кошти у сумі 750 гривень залишити власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПП "АгроКом" (ЄДРПУО 19159565, р/р НОМЕР_1 в ВАТ "Кредобанк" МФО 325365) 344 грн. 00 коп. витрат для проведення товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Перемишлянський райнний суд Львівської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити підсудному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1