В И Р О К
Іменем України
28 листопада 2016 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, який проходить військову службу за контрактом на посаді електрозварника інженерно-аеродромної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2015 гр. ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2015 № 15-РС солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду електрозварника інженерно-ремонтної майстерні зазначеної військової частини.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2016 № 109 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 призначено на посаду електрозварник інженерно-аеродромної роти.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

25.05.2016 (помилково вказано 2015 рік) о 10:00 ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 09:00 год. 16.11.2016 перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим порушив встановлений порядок проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що 25.05.2016 о 10:00 він покинув військову частину, так як йому потрібно було допомогти бабусі перекрити кришу. У військовій частині він не знаходився півроку, оскільки було недбале ставлення офіцерів. Йому було відомо, що самовільне залишення військової частини тягне за собою кримінальну відповідальність. Коли він все усвідомив, то сам прибув до військової частини. У вчиненому кається.

Вина обвинуваченого підтверджується контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 03.08.2015 року, згідно якого між Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено контракт про проходження ОСОБА_4 військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, характеризується в основному позитивно.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину вперше, вчинення злочину в молодому віці, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає необхідним на підставі ст. 69 КК України призначити ОСОБА_4 покарання більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч.4 ст. 407 КК України - у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці, рахуючи строк покарання з моменту затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1