УХВАЛА
м. Київ 11 квітня 2016 року
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» є власниками арештованого майна, що підтверджується витягами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна.
Наявність арешту майна, що накладений на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 12 січня 2016 року, позбавляє ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» права володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном.
Слідчий Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Вислухавши доводи представника представник ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» ОСОБА_3 , якими він обґрунтовує клопотання, просить його задовольнити та скасувати вказаний арешт накладений на нерухоме майно, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, вважаю, що клопотання про скасування арешту на нерухоме майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Приписами статті 174 КПК України встановлено випадки за яких відбувається скасування арешту.
Зокрема відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Також зі змісту ч.3 ст.170 КПК України вбачається, що арешт на майно може бути накладено з метою забезпечення цивільного позову.
При застосуванні буд-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується з ст.. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» в період часу з 2012 по 2014 роки здійснено дії по заволодінню грошовими коштами банку, шляхом надання незабезпечених кредитів та перерахування грошових коштів на підконтрольні компанії за наступних обставин.
28 серпня 2012 року ПАТ «Брокбізнесбанк» уклав з ПАТ «Шепетівська реал база хлібопродуктів» кредитний договір на суму 227 млн. грн.. під заставу права вимоги грошових коштів у сумі 710 000 000 грн., що надійшли б на рахунок ПАТ «Брокбізнесбанку» на підставі договору поставки між ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та ПАТ «Шепетівська реал база хлібопродуктів. Однак, 14 лютого 2014 року вказаний договір іпотеки розірвано у добровільному порядку. Аналогічно між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Серединецьке» та ТОВ «Лотівка Еліт» укладено відповідні кредитні договори під заставу нерухомого майна, однак вказані договори також розірвано у добровільному порядку. На момент укладення вказаних кредитних договорів учасниками ПАТ «Шепетівська реал база хлібопродуктів» було ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» та ТОВ «Подільський господар», які підконтрольні ПАТ «Брокбізнесбанк». Крім того, протягом 2006-2013 р.р. ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено ряд кредитних договорів з компаніями, які в подальшому були або добровільно розірвані, або заставне майно яких зникло, а саме з ТОВ «С.О.В. Гавань», ТОВ «Троянда», ТОВ Торговий дім «Брокбізнес», ТОВ «Інвестиційна будівельна компанія», ТОВ «Еліт», ТОВ «Подільський господар», ТОВ «Атіс-С», ТОВ «Філайт Плюс», ТОВ «Фінансова компанія «Восход», що свідчить про можливе заволодіння службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» грошовимим коштами та майном, наданим в порядку забезпечення виконання зазначених кредитних договорів. Відповідно до п.3 Положення про здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, від 14 жовтня 2011 року №3175/5, реєстраційні дії щодо розірвання договорів іпотеки та зняття заставного майна з арешту здійснюються за погодженням з Укрдержреєстром.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено кредитний договори з наступними юридичними особами - ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів» (кредитний договір №04-12П від 28.08.2012 року, договір іпотеки №1926 від 30 серпня 2012 року); ТОВ «Серединецьке»; ТОВ «Лотівка Еліт»; ТОВ «С.О.В. Гавань» (кредитний договір №14-06V від 27.04.2006 року, кредитний договір №16-07П від 30.10.2007 року, кредитний договір №18-09П від 19.02.2009 року); ТОВ «Троянда» (кредитний договір №02-08П від 15.02.2008 року); ТОВ «Торговий дім «Брокбізнес» (кредитний договір №09-01-03V від 14.03.2003 року); ТОВ «Інвестиційна будівельна компанія» (кредитний договір №35-01-03 від 18.03.2003 року, кредитний договір №93-01-02 від 24.09.2002 року); ТОВ «Еліт» (кредитний договір №01-08П від 25.01.2008 року, кредитний договір №01-09П від 11.02.2009 року, кредитний договір №01-11П від 17.08.2011 року, кредитний договір № 02-09П від 03.03.2009 року, кредитний договір №07-09П від 25.11.2009 року, кредитний договір № 12-07П від 23.08.2007 року, кредитний договір №13-07П від 30.08.2007 року); ТОВ «Будівельна Інжинірингова компанія «Новобуд» (кредитний договір №51-07-980-KL від 30.08.2007 року); ТОВ «Подільський господар» кредитний договір №01/04-2014 від 30.01.2014 року); ТОВ «Атіс-С» (кредитний договір №06-06Ю від 30.01.2006 року); ТОВ «Торговий дім «Еліт» (кредитний договір №03-12П від 06.03.2012 року, кредитний договір №06-08П від 26.03.2008 року, кредитний договір №07-11П від 17.03.2011 року, кредитний договір №08-11П від 29.03.2011 року, кредитний договір №09-11П від 29.03.2011 року); ТОВ «Філайт Плюс» (кредитний договір №35/12/10 від 29.12.2010 року); ТОВ «Фінансова компанія «Восход» (кредитний договір №Р-071013/01 від 08.10.2013 року).
При цьому, з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника по вказаним кредитним договорам в заставу банку були передані: нерухоме майно, майнові права, товари в обороті та обладнання. Проте вказане майно або зникало, або втрачало свою цінність, або укладались добровільні договори про розірвання договорів застави/іпотеки.
З вищевказаного слідує, що дії службових осіб ПАТ «Брокбізнесбанк» були спрямовані на заволодіння грошовими коштами та майном, наданим в порядку виконання зазначених договорів, а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту на майно, яке виступало предметом іпотеки по кредитному договору укладеному між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Шепетівська реал база хлібопродуктів» №04-12П від 28.08.2015 та додаткових угод до нього.
Крім того, встановлено, що службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» вчинялися дії, спрямовані на виведення активів з банку та полягали в добровільному розірванні іпотечних договорів, предметом яких було вищевказане майно при наявності реальної заборгованості кредитора перед банком.
Метою арешту вищевказаного нерухомого майна є забезпечення кримінального провадження та в подальшому забезпечення цивільного позову потерпілого. Також встановлено, що вказане нерухоме майно перебуває у власності третіх осіб.
Так, відповідно до змісту ч.3 ст.170 КПК України, арешт на майно може бути накладено з метою забезпечення цивільного позову.
При цьому зазначена норма закону чітко визначила, що з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову, арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного чи осіб, які за законом несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, оскільки лише на цих осіб в подальшому може бути покладено обов`язок відшкодування шкоди за цивільним позовом. Іншого законом не передбачено.
Проте, згідно матеріалів провадження за клопотанням слідчого, на даний момент органом досудового розслідування жодній службовій особі ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт», не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження, в межах якого подано клопотання про арешт майна, цивільний позов до ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» не заявлено, а також відсутні докази факту завдання діями посадових осіб ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» шкоди і розмір цієї шкоди.
Також, норма Кримінально процесуального кодексу щодо можливості арешту майна третіх осіб набула чинності тільки 18 лютого 2016 року, тобто на дату винесення ухвали про арешт майна підстави, для застосування ч.2 ст.170 КПК України щодо законного власника майна ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» - відсутні.
З урахуванням викладеного у цьому кримінальному провадженні на даному етапі його розслідування не може бути накладено арешт на майно ТОВ «Агрофірма Оршівська», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» з підстав, передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України. Накладення арешту за відповідних обставин вважатиметься таким, що не відповідатиме законній меті та порушуватиме справедливий баланс між завданням кримінального провадження та вимогою закону щодо захисту прав особи на безперешкодне володіння своїм майном.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: