Справа № 713/633/17
Провадження №1-кс/713/56/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю слідчого ОСОБА_4 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, інваліда 2-ї групи, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000139 від 25.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.307 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 звернулась в суд з клопотанням, погодженим прокурором про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В клопотанні посилається на те, що 25.03.2017 року о 16-00 год. в ході проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів ОСОБА_5 , перебуваючи на одній із вулиць с.Мілієве, Вижницького району Чернівецької області, незаконно, за гроші в сумі 300,00 грн., збув громадянину ОСОБА_8 , раніше незаконно придбаний ним наркотичний засіб - канабіс, вага якого в перерахунку на суху речовину, згідно висновку експертизи наркотичних засобів №186-Х від 28.03.2017 року, склала 4,008 грам і який входить в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року (Таблиця №1, список №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено)».

Відомості про дану подію 25.03.2017 року було внесено до ЄРДР за №0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

Крім того, 03.04.2017 року надійшов рапорт о/у СКР Вижницького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 про те, в ході виконання доручення встановлено, що ОСОБА_5 , житель с.Мілієве Вижницького району готується повторно збути наркотичну речовину канабіс.

Відомості про дану подію 03.04.2017 року було внесено до ЄРДР за №0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.14 ч.1 ст.307 ч.2 КК України.

12.04.2017 року біля 14-30 год. в с.Мілієве по вул.Шкільна, Вижницького району Чернівецької області, в ході проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів, ОСОБА_5 , незаконно, повторно, за гроші в сумі 150,00 грн., збув громадянину ОСОБА_10 , раніше незаконно придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою біля 3,00 грам.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 ч.2 КК України: незаконне придбання та збут особливо-небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно.

11.04.2017 року кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР за №0000139, 0000161 було об`єднано в одне провадження, якому надано єдиний реєстраційний номер 0000139.

12.04.2017 року о 15-00 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 307 ч.2 КК України.

12.04.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч.2 К України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_5 від дачі показів відмовився.

Зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами оперативних закупок, матеріалами хімічних експертиз, протоколом про результати аудіо-відео контролю за особою, постановою про проведення оперативної закупівлі, постановою про проведення контролю за вчиненням злочину, протоколами добровільної видачі, протоколом обшуку та протоколами допиту свідків.

Зазначила, що згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжувати збут наркотичних засобів.

Просить застосувати запобіжний захід у виді взяття під варту на шістдесят діб щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначав, що постійно проживає в АДРЕСА_1 , є інвалідом другої групи, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює, фактично інкриміновані епізоди збуту наркотичних засобів визнає та не має наміру переховуватись від слідства, суду та впливати на свідка, буде з`являтися за викликом слідчого, прокурора та суду. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечував щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначав, що останній має постійне місце проживання, є інвалідом другої групи загального захворювання ХТБ легень, працює та не має наміру переховуватись від слідства, суду та впливати на свідків. Також зазначав, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження існування ризиків зазначених в клопотанні. Вважав за можливе застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Суд, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1 , 258-258-5, 260, 261 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

Відомості про подію 25.03.2017 року було внесено до ЄРДР за №0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

03.04.2017 року на підставі рапорту о/у СКР Вижницького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 внесено відомості до ЄРДР за №0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.14 ч.1 ст.307 ч.2 КК України.

11.04.2017 року кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР за №0000139, 0000161 було об`єднано в одне провадження, якому надано єдиний реєстраційний номер 0000139.

12.04.2017 року о 15-00 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 307 ч.2 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_5 12.04.2017 року о 19-00 год. в присутності захисника ОСОБА_6 .

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_5 отримав 14.04.2017 року о 08-10 год.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурором доведено обставини, передбачені пп.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак прокурором не доведено обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, а силу ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом другої групи загального захворювання ХТБ легень, однак може вчинити інше кримінальне правопорушення, що не виключає застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав недоведеності обставини, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Суд, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, його особу, стан здоров`я, має зареєстроване постійне місце проживання, вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий: 1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово; 2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: - прибувати до слідчого із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема, для проведення процесуальних дій; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суд; утримуватися від спілкування зі свідками по справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 202, 309, 395 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово строком на 59 (П`ятдесят дев`ять) днів до 12 червня 2017 року включно.

Покласти до 12 червня 2017 року включно на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, прокуратури або суду;

2) не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування із свідками по справі.

В іншій частині клопотання відмовити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу для виконання направити начальнику Вижницького відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ Вижницького ВП Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1