Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/323/17
Провадження № 1-кс/499/41/17
У Х В А Л А

Іменем України

"18" липня 2017 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю скаржниці розглянувши скаргу ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність слідчих СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області , -
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність слідчих СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області .
Дану скаргу скаржниця обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області у слідчих ОСОБА_4 ОСОБА_5 знаходяться кримінальні провадження № 0000251, № 0000381, 0000290 по яким скаржниця має статус потерпілої. По кримінальним провадженням неодноразово приймались рішення слідчими суддями про відміну незаконних рішень слідчих про закриття кримінальних проваджень, а матеріали з судовими рішеннями повертались в СВ для продовження досудових розслідувань, які до цього часу слідчими не виконані, судові рішення набрали законної сили та отримані слідчими підлягають обов`язковому виконанню.
15.09.2016 року за № 2904 скаржниця посилається, що вона особисто передала ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14.09.2016 року, завірену мокрою печаткою по кримінальному провадженню № 0000251 слідчому ОСОБА_6 під розписку.
22.02.2017 року за № 406 скаржниця особисто передала ухвалу слідчого судді від 01.02.2017 року, завірене мокрою печаткою по кримінальному провадженню № 0000290 слідчому Савченко під розписку.
В березні 2017 року суд повернув слідчому ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження № 0000381 з судовим рішенням від 09.03.2017 року.
Скаржниця посилається на ту обставину, що вона неодноразово зверталась до слідчих СВ з приводу виконання судових рішень, вчинення процесуальних дій, але заходи не вживались.
21.03.2017 року ОСОБА_3 звернулась за № 664 із заявою щодо виконання судового рішення від 09.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0000381.
21.03.2017 № 665 ОСОБА_3 звернулась із заявою щодо виконання судового рішення від 01.02.2017 року у кримінальному провадженні № 0000290.
31.03.2017 року за № 746 ОСОБА_3 звернулась із заявою щодо виконання судового рішення від 14.09.2016 року у кримінальному провадженні №0000251.
08.04.2017 року ОСОБА_3 отримала відповіді від 27.03.2017 року за № 2239, від 27.02.2017 року за № 1504, та від 24.03.2017 року за № 2257, від 24.03.2017 року за № 45/1-22-83 про те, що до Суворовського районного суду подано заяву про роз`яснення ухвали суду від 01.02.2017 року; про те що скаржниця не вказала обов`язкові реквізити номера кримінального провадження, що кримінальне провадження №0000251 закрите 27.06.2016 року, що не отримала ухвалу судді належним чином оформлену.
Скаржниця вважає бездіяльність слідчих неправомірною, такою, що порушує положення ст..220 КПК України, тому просить суд зобов`язати слідчих СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області розглянути подані нею заяви від 21.03.2017 року № 664, № 665, та від 31.03.2017 року № 746 в порядку ст..220 КПК України.
Скаржниця в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала.
Представники СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись, про те про причини неявки не повідомили заяв клопотань не надавали, та їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
В ході розгляду скарги судом витребувались матеріали кримінальних проваджень № 0000381, № 0000290, № 0000251.
На адресу суду від СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли лише матеріали кримінального провадження № 0000251 від 13.06.2015 року, щодо інших проваджень повідомили суд, що кримінальне провадження № 0000290 від 16.07.2017 року скероване Комінтернівською місцевою прокуратурою Одеської області 13.03.2017 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду скарги ОСОБА_3 та на теперішній час не надходило. Кримінальне провадження № 0000381 від 13.08.2014 року скероване 08.07.2016 року слідчим відділенням до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, для розгляду скарги ОСОБА_3 на теперішній час відсутнє.
Крім того слідчий посилався на ту обставину, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки згідно ст..303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами ст..314-316 КПК України. Також посилався на ту обставину, що ухвали слідчого судді є обов`язковими для виконання, тому не потребують підтвердження в іншій ухвалі слідчого судді.
Вивчивши матеріали справи слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.
Як встановлено в судовому засіданні скаржниця має статус потерпілої у кримінальних провадженнях за № 0000251, № 0000381, 0000290.
21.03.2017 року ОСОБА_3 звернулась за № 664 із заявою щодо виконання судового рішення від 09.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0000381.
21.03.2017 № 665 ОСОБА_3 звернулась із заявою щодо виконання судового рішення від 01.02.2017 року у кримінальному провадженні № 0000290.
31.03.2017 року за № 746 ОСОБА_3 звернулась із заявою щодо виконання судового рішення від 14.09.2016 року у кримінальному провадженні №0000251.
08.04.2017 року ОСОБА_3 отримала відповіді від 27.03.2017 року за № 2239, від 27.02.2017 року за № 1504, та від 24.03.2017 року за № 2257, від 24.03.2017 року за № 45/1-22-83 про те, що до Суворовського районного суду подано заяву про роз`яснення ухвали суду від 01.02.2017 року; про те що скаржниця не вказала обов`язкові реквізити номера кримінального провадження, що кримінальне провадження №0000251 закрите 27.06.2016 року, що не отримала ухвалу судді належним чином оформлену.
Ст..220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Отже аналізуючи положення ст..220 КПК України вбачається, що слідчі зобов`язанні в триденний строк розглянути заяви потерпілої ОСОБА_3 та у разі відмови у їх задоволенні винести вмотивовану постанову.
Як вбачається слідчим суду не надано відомостей щодо виконання ухвал слідчих суддів про скасування постанов слідчих про закриття кримінальних проваджень.
Також вбачається зі змісту відповідей на заяви ОСОБА_3 , які надані слідчими, що вони суперечать положенням ст..220 КПК України.
Стосовно посилань слідчого, що дана скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що відсутня у переліку видів скарг передбачених ст..303 КПК України, то суд не погоджується з даним посиланням виходячи з такого.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Свою позицію з цього питання висловив ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17.01.2017 року та зазначив, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Враховуючи вищевикладене, та враховуючий той факт, що контроль слідчого судді є вагомим аспектом гарантії, закріпленої у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана зводити до мінімуму ризик свавілля і забезпечувати верховенство права - один з основоположних принципів демократичного суспільства, слідчий суддя констатує відсутність будь-яких цілеспрямованих зусиль слідчих щодо належного розгляду заяв ОСОБА_3 .

З огляду на вищевказане вважаю, що заяви ОСОБА_3 від 21.03.2017 року № 664, № 665, та від 31.03.2017 року № 746 в порядку ст..220 КПК України не були розглянуті відповідно вимог ст..220 КПК України, слідчим не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування зворотнього.
Керуючись ст.ст.220,214,303,304 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність слідчих СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області задовольнити.
Зобов`язати слідчих СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області розглянути подані ОСОБА_3 заяви від 21.03.2017 року № 664, № 665, та від 31.03.2017 року № 746 розглянути в порядку ст..220 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1