Справа № 510/2062/16-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
13.06.2017 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котловина Ренійського району Одеської області, громадянина України, гагауза, освіта вища, неодруженого, працюючого бухгалтером у СФГ «Партизан», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2 - 185 ч.1 КК України, -

Встановив:
10.10.2016 р. приблизно о 18.00 год., обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на фермі, що належить його батькові та розташована за межами с. Котловина Ренійського району неподалік від насосної станції-1 «Перемога», з метою таємного викрадення залізобетонних опор мереж зв`язку, які знаходяться на балансі Болградського МУВГ, на гусеничному тракторі марки ДТ -74 без державного номеру та будь-яких документів на нього, приїхав на територію, прилеглу до насосної станції-1 «Перемога», розташованої за межами с. Котловина Ренійського району, в сторону оз. Ялпуг.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення залізобетонних опор мереж зв`язку, обвинувачений ОСОБА_5 , за допомогою гусеничного трактору ДТ-74 та мотузки, демонтував три вказані опори, вартістю згідно довідки Болградського міжрайонного управління водного господарства №04-566 від 17.10.2016 р. - 1620,80 грн. за одну, загальною вартістю 4862,43 грн., а дві інші ідентичні залізобетонні опори приготував до демонтажу шляхом підкопу біля основи з метою подальшого їх викрадення.
Продовжуючи свої дії, обвинувачений ОСОБА_5 повернувся на ферму, звідки взяв трактор марки МТЗ-82 номер рами НОМЕР_1 без державних номерів та будь-яких документів на нього, повернувся на територію, прилеглу до насосної станції-1 «Перемога», де прив`язавши три демонтовані раніше залізобетонні опори стальним тросом до вищевказаного трактора, виїхав на автодорогу с. Котловина с. Плавні та почав рух у напрямку с. Котловина, однак не довів свій умисел до кінця, оскільки був зупинений працівниками поліції із викраденим майном.
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.ст. 15 ч.2 - 185 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, не заперечував замаху на таємне викрадення залізобетонних опор мереж зв`язку. У содіянному розкаюються.
Від представника юридичної особи, Болградського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_6 до судового розгляду надійшла заява, згідно із якою він просив про розгляд справи без його участі, позовних вимог до обвинуваченого не заявляє, міру покарання залишає на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності його позиції, та роз`яснивши обвинуваченому наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у вчиненні замаху на крадіжку чужого майна підтверджується наступними доказами.
Замах на викрадення обвинуваченим майна підтверджується заявою представника юридичної особи, протоколами огляду місця події із планом-схемою та фототаблицями від 11.10.2016 р., протоколом огляду предмету із долученим до нього DVD диском, не заперечувалось обвинуваченим в ході судового розгляду, вартість викраденого майна також підтверджено відповідним чином, викрадене майно було вилучено, визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання представнику юридичної особи, техніка, що була використана для вчинення злочину, визнана знаряддями вчинення кримінального правопорушення, та передана на відповідальне зберігання.
Визнання обвинуваченим вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
ОСОБА_5 скоїв замах на таємне викрадення чужого майна, не доведений до кінця з причин, не залежних від його волі та підлягає відповідальності за ст.ст 15 ч.2 185 ч.1 КК України.
Як особа обвинувачений характеризуються позитивно, про що свідчать характеристики та данні довідок, раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, суму шкоди, її відшкодування та відсутність матеріальних претензій, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання. Судом також враховано визнання обвинуваченим вини, розкаяння у скоєному, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, про можливість застосування до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу.
Завдану шкоду відшкодовано на стадії досудового розслідування, цивільний позов не заявлявся.
Постановою слідчого від 11.10.2016 р. гусеничний трактор марки ДТ -74 без державного номеру та трактор марки МТЗ-82 номер рами НОМЕР_1 без державного номеру, вилучені в ході огляду місця події 11.10.2016 р., було визнано знаряддями вчинення кримінального правопорушення. У відповідності із положеннями ч.9 ст. 100 КПК України, предмети які були використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, підлягають конфіскації, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначене майно повертається власнику (законному володільцю). Оскільки в ході судового розгляду суду було надано документи , з яких виходить,. що вилучені трактори не були власністю обвинуваченого, а є власністю його батька ОСОБА_7 , а органом досудового розслідування суду не надано даних щодо того, що власник знав чи міг знати про їх незаконне використання обвинуваченим, то вищевказана техніка підлягає поверненню власнику (законному володільцю).
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2 - 185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.)
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.
Речові докази: залізобетонні опори мереж зв`язку, що знаходяться на зберіганні у інженера насосної станції-1 «Перемога» ОСОБА_8 залишити для подальшого використання юридичною особою, гусеничний трактор марки ДТ -74 без державного номеру та трактор марки МТЗ-82 номер рами НОМЕР_1 без державного номеру, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 залишити зберігачу, DVD диск із відеозаписом, що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити на зберіганні у кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1