Провадження № 1-кс/201/271/2017
УХВАЛА
Іменем України

09 лютого 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанови від 07.09.2016 та від 19.09.2016 про відмову в задоволенні клопотань та на бездіяльність слідчого, яка полягала у неприйнятті відповідної постанови про закриття кримінального провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 на підставі не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в інтересах свого підзахисного ОСОБА_4 зі скаргою, в якій просить суд: скасувати постанови прокурора прокуратури Дніпропетровської області від 07.09.2016 та від 19.09.2016 про відмову в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , зобов`язати прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 , ухвалити відповідну постанову про закриття кримінального провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 на підставі не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 .
В обґрунтування поданої скарги заявник зазначив, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 . Підставою для відкриття кримінального провадження стала дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 29.09.2014 на вул. Набережній Перемоги в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з боку вул. Ливарної в напрямку вул. Космічної.

05.01.2015 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

26.01.2015 під час досудового розслідування заявником, як захисником, в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у порядку ст. 220 КПК України були подані клопотання: 1) про призначення повторної судово-медичної експертизи; 2) про призначення повторної судово-автотоварознавчої експертизи; 3) про призначення повторної судово-автотехнічної експертизи;

Однак, слідчим, як вважає адвокат ОСОБА_3 , невмотивовано відмовлено в задоволенні вищезазначених клопотань, після чого ним, як захисником ОСОБА_4 , було подано скаргу до суду до слідчого судді щодо визнання протиправними дій слідчого та зобов`язання вчинити певні дії призначити повторні експертизи у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_4 .

31.01.2015 у кримінальному провадженні № 0000873 старшим слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 складено обвинувальний акт, затверджений прокурором прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , згідно якого ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Обвинувальний акт було направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для судового розгляду.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2015 скасована постанова старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 27.01.2015 про відмову у задоволенні клопотань про призначення повторних експертиз та зобов`язано задовольнити його клопотання про призначення повторних експертиз від 26.01.2015.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 повернуто обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, з підстав недодержанням стороною обвинувачення при його складенні вимог ст. 291 КПК України.

05.03.2015 в кримінальному провадженні № 0000873 від 12.12.2014 закінчуються строки досудового розслідування, а саме спливає два місяця з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 05.01.2015. Але сторона обвинувачення не користується правом, наданим ч. 2 ст. 219 КПК України та не приймає постанову про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню.

20.05.2016 стороною обвинувачення повторно складається обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України та направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для судового розгляду.

Однак, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2016 даний обвинувальний акт від 20.05.2016 знов було повернуто вдруге стороні обвинувачення з підстав недодержання вимог ст. 291 КПК України.

05.09.2016 адвокатом ОСОБА_3 було подано на ім`я прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження, яке було отримано черговим прокурором ОСОБА_7 , в якому адвокат просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

12.09.2016 у відношенні ОСОБА_4 знов складено обвинувальний акт, з яким адвокат ОСОБА_3 19.09.2016 був ознайомлений у зв`язку з відкриттям матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення та наданням часу для ознайомлення.

В цей же день адвокат ОСОБА_3 подав повторно особисто прокурору ОСОБА_5 клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якому просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

07.09.2016 та 19.09.2016 прокурором ОСОБА_5 винесено дві постанови про відмову в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 , з мотивів того, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, в рамках строків досудового розслідування зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 . Крім того, чинний КПК України не передбачає закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Після ознайомлення заявника з матеріалами кримінального провадження та обвинувальним актом від 12.09.2016, прокурором ОСОБА_5 було направлено обвинувальний акт від 12.09.2016 у відношенні ОСОБА_4 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для судового розгляду.

Однак, 25.10.2016 на підготовчому судовому засіданні ухвалою суду повернуто обвинувальний акту у відношенні ОСОБА_4 , складений та затверджений прокурором ОСОБА_5 12.09.2016.

06.03.2015 строки проведення досудового розслідування щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України були вичерпані, адже як встановлює п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Крім того, слідчим в порядку ч. 2 ст. 219 КПК України за погодженням з прокурором не було продовжено строків досудового розслідування відповідною постановою, а тому 06.03.2015 стороною обвинувачення повинно було бути прийнято обґрунтовано постанову про закінчення досудового розслідування, або ж постанову про продовження строків досудового розслідування по кримінальному провадженню, чого ж звісно не було зроблено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

При цьому, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. Загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: згідно з п. 2 ч. 2 зазначеної статті шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості.

З огляду на те, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 є злочином відповідно до ст. 12 КК України, середньої тяжкості, тому вбачається в діях органу досудового розслідування порушення строків досудового розслідування та очевидність належних підстав для закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, як вважає заявник, є всі підстави для закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що сплили процесуальні строки досудового розслідування та в матеріалах кримінального провадження не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 286 КК України, про що свідчать неодноразові ухвали суду про повернення обвинувального акту у відношенні його підзахисного.
Таким чином, на думку заявника, в діях прокурора ОСОБА_5 вбачається бездіяльність та незаконність, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, а саме не прийняття постанови про закриття кримінального провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 через закінчення строків досудового розслідування, а тому такі дії в судовому порядку повинні бути визнані незаконними та суд повинен зобов`язати вказаного прокурора ухвалити відповідну постанову про закриття кримінального провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 підставі не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 , а також скасувати постанови від 07.09.2016 та 19.09.2016 про відмову в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 від 05.09.2016 та 19.09.2016.

Враховуючи викладене, просив скаргу задовольнити.

Заявник, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав.
Прокурор прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши в судовому засіданні заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали провадження, встановлено наступне.

12.12.2014 слідчим відділом ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 .

Підставою для відкриття кримінального провадження № 0000873 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, стала дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 29.09.2014 на вул. Набережній Перемоги в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з боку вул. Ливарної в напрямку вул. Космічної.

05.09.2016 адвокатом ОСОБА_3 було подано прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження, яке було отримано черговим прокурором ОСОБА_7 та в якому заявник просив закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, про що ухвалити відповідну постанову.

19.09.2016 адвокат ОСОБА_3 подав повторно особисто прокурору ОСОБА_5 клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якому просив закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.
07.09.2016 та 19.09.2016 прокурором ОСОБА_5 винесено дві постанови про відмову в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 від 05.09.2016 та 19.09.2016, з мотивів того, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, в рамках строків досудового розслідування зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , крім того, чинний КПК України не передбачає закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

У відповідності до положень ст. 220 КПК України розгляд клопотання під час досудового розслідування слідчим має здійснюватися в строк не більше трьох днів з моменту його подання, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Суд зазначає, що клопотання - письмове звернення з проханням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Відповідно до ч. 5 даної статті постанова слідчого, прокурора складається з вступної частини, мотивувальної та резолютивної. Мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318 - 380 КПК України за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Проте суд не погоджується із зазначеними прокурором мотивами оскаржуваних постанов, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 неодноразово повертався прокурору для усунення недоліків, зокрема ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015, від 16.08.2016 та від 25.10.2016, що вказували на неповноту слідства.
Проте постанови винесені 07.09.2016 та 19.09.2016 прокурором ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 від 05.09.2016 та 19.09.2016 містять лише посилання на те, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, в рамках строків досудового розслідування зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 та не враховано і не зазначено про наявність вказаних ухвал про повернення обвинувального акту, на які наголошував захисник ОСОБА_3 у своїх клопотаннях.
Відтак, вказані постанови підлягають скасуванню.
Враховую, що згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Прийняття постанови про закриття кримінального провадження відноситься до виключної компетенції слідчого, з огляду на що суд відмовляє в задоволенні вимог по скарзі про зобов`язання прокурора ухвалити відповідну постанову про закриття кримінального провадження.

Тому суддя слідчий, в рамках даної скарги не наділений повноваженнями зобов`язувати слідчого, прокурора вчиняти дії, які відноситься виключно до його компетенції.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню шляхом скасування постанови прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 07.09.2016 та від 19.09.2016 про відмову у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_3 від 05.09.2016 та від 19.09.2016 та зобов`язання прокурора ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 з урахуванням ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015, від 16.08.2016 та від 25.10.2016, якими повернуто обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України та повідомити заявника про прийняте, за результатами розгляду, рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 220, 303 - 307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанови від 07.09.2016 та від 19.09.2016 про відмову в задоволенні клопотань та на бездіяльність слідчого, яка полягала у неприйнятті відповідної постанови про закриття кримінального провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 на підставі не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати постанови прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 07.09.2016 та від 19.09.2016 про відмову у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_3 від 05.09.2016 та від 19.09.2016.
Зобов`язати прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000873 від 12.12.2014 за ч. 1 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_4 , які були подані від 05.09.2016 та від 19.09.2016 з урахуванням ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015, від 16.08.2016 та від 25.10.2016, якими повернуто обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України та повідомити заявника про прийняте, за результатами розгляду, рішення.

В задоволенні решти вимог по скарзі відмовити.
Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 09 лютого 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1