Справа № 401/2607/12
У Х В А Л А
іменем України
17 лютого 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2
За участі засудженого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про скасування заборони відчуження автомобіля та нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заборони відчуження автомобіля марки «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , та нерухомого майна, яке йому належить, яка була накладена постановами слідчого у межах кримінального провадження, по якому вже був винесений вирок, котрий на цей час виконаний, в зв`язку з чим потреба в подальшому збереженні заборони відчуження майна відпала.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав зазначену заяву та просить її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 в суді не заперечили проти задоволення заяви.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного.

Постановами слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 11 січня 2011 року у межах кримінального провадження № 69111310 за фактом ДТП за ст. 286 ч. 1 КК України:

- заборонено відчуження автомобіля «Деу-Ланос», г/н НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонено відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровські від 16 серпня 2012 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді виправних робіт в Приватному акціонерному товаристві «Поліпласт» на строк один рік з утриманням 20% від суми заробітку в дохід держави без позбавлення права керування транспортним засобом.

Цим же вироком постановлено речовий доказ автомобіль «Деу Ланос», г/н НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 надана копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, за яким ОСОБА_7 є власником автомобіля DAEWOO Lanos D4XS55D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також ОСОБА_3 надана копія чинної довіреності, за якою ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_3 експлуатувати вищевказаний автомобіль.

Заслухавши сторони та дослідивши додані до клопотання документи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Арешт на майно постановами слідчого був накладений для забезпечення цивільного позову.

Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_5 , питання відшкодування завданої під час ДТП шкоди врегульоване.

За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Потреба у забороні відчуження зазначеного засудженим майна давно відпала, на теперішній час відсутній будь-який суспільний чи приватний інтерес, за якого була б нагальною потреба в обмеження власника розпоряджатися своїм майном і подальше збереження заборони відчуження майна не відповідає критерію законності, призводить до свавільного втручання у право власності, не відповідає принципу пропорційності.

Керуючись ст.ст. 174, 392, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_3 про скасування заборони відчуження автомобіля та нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати накладені постановами слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 11 січня 2011 року у межах кримінального провадження № 69111310 за фактом ДТП за ст. 286 ч. 1 КК України:

- заборону відчуження автомобіля «Деу-Ланос», г/н НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборону відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:

17.02.2017