Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/2115/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2017 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0000311 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростеня Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.10.2013 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.1 КК України до 50 годин громадських робіт ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Коростенського міськрайонного суду від 28.10.2013 року за ст.185 ч.1 КК України до 50 годин громадських робіт, які останній мав відбувати з 31.12.2013 року в Комунальному виробничо житлово експлуатаційному підприємстві №2, розташованого за адресою:м.Коростень, вул.Крупська, 5. Однак, ОСОБА_4 до відбуття покарання без поважних причин не приступив та із запланованих 50 годин громадських робіт не відпрацював жодної години, чим умисно порушив порядок та умови відбуття даного покарання.

Діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.389 ч.2 КК України.

08.06.2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.469, 472 КПК України.

Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.389 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст.389 ч.2 КК України у виді 15 діб арешту. За правилами ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком суду від 28.10.2013 року, з урахуванням п.2 ч.1 ст.72 КК України, остаточне покарання призначити у виді 20 діб арешту. З обумовленого сторонами покарання слідує, що воно визначено з врахуванням ст.101 КК України, оскільки на момент вчинення злочину обвинувачений був неповнолітнім.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Обвинувачений вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер предявленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України ..

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскілька вона не суперечить вимогам закону.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ст.389 ч.2 КК.

Суд шляхом проведення опитування обвинуваченого по кримінальному провадженню переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Вказана угода за змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, укладена ОСОБА_4 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинуваченому зрозумілі положення ст.474 ч.4 КПК України, усвідомленні наслідки її укладення, передбачені ст. 473 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом"якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374,475 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 08.06.2017 року про визнання винуватості між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, і призначити йому покарання , з врахуванням ст.101 КК України у виді арешту строком на 15 діб.

Покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2013 року у виді 20 днів арешту.

Початок строку покарання обчислювати з дня затримання засудженого в порядку виконання даного вироку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту припинив свою дію 01.08.2017 року.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: