Справа № 698/722/15-к
Провадження № 1-кп/698/18/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

педагога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 12.06.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дитятки, Іванківського району, Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України;

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 11.06.2015 року близько 00 год. 00 хв., в смт. Катеринопіль Черкаської області, знаходячись неподалік магазину «Явір» по вулиці Леніна, на грунті особистих неприязних відносин, умисно заподіяв ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область носа в результаті чого останній не втримав рівновагу та впав на землю в положення лежачи на спині. А коли ОСОБА_5 підвівся заподіяв йому ще один удар кулаком руки по обличчю в область правого ока, від отримання якого потерпілий впав на землю.
Внаслідок вказаних ударів ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, а саме струс головного мозку, перелом кісток носа та саден обличчя, які згідно висновку експерта № 88 від 26.06.2015 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, за вказаних в обвинуваченні обставин, не визнав повністю посилаючись на те що взагалі будь-яких ударів потерпілому він не наносив. При цьому заяву потерпілого до поліції вважає провокацію, яка спрямована лише з метою того щоб сім`я ОСОБА_5 мала змогу не повертати гроші його матері, які були стягнуті судом на її користь, як потерпілій за результатами розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України. Тому обвинувачений відмовившись від дачі показань, просить його виправдати.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 , своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю доводиться доказами, зібраними у провадженні і дослідженими в суді.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що 11.06.2015 року близько 00 год. 00 хв., в смт. Катеринопіль Черкаської області, він разом з ОСОБА_10 , поверталися додому по вулиці Леніна, а коли дійшли до магазину «Явір», то неподалік від них зупинився автомобіль «Нісан» червоного кольору із салону якого вийшов ОСОБА_7 . Після чого підійшов до нього і обвинувачуючи у раніше скоєнній дорожньо транспортній пригоді, де його мати була потерпілою, повідомив, шо його матері необхідно робити операцію і для цього потрібно 30 000 грн., а далі кулаком правої руки наніс йому удар в обличчя в область носа і від отриманого удару він упав, а обвинувачений наніс йому удар ногою по ребрах в праву частину спини. Після того як він підвівся ОСОБА_7 знову наніс йому удар кулаком руки в область ока від отримання якого він упав, а далі підвівшись пішов в сторону ставка та будинків. Потерпілий показав, що такі дії обвинуваченого є наслідком існування між ними тривалих неприязних відносити, які виникли внаслідокк того, що раніше мала місце дорожньо-транспортна пригода, де керуючи автомобілем він ОСОБА_5 , збив матір ОСОБА_7 . Незважаючи на те що судом була розглянута кримінальна справа, за фактом цього ДТП, за наслідком якої його сім`єю потерпілій було сплачено завдану шкоду, її син ОСОБА_7 вважаючи, шо визначених судом коштів замало в зв`язку з чим постійно наполягав на необхідності доплатити ще коштів при цьому неодноразово погрожуючи побиттям.

Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав про те, що 10.06.2016 року, приблизно о 24 год. 00 хв., він разом з ОСОБА_5 , ішли додому по вул. Леніна в смт. Катеринопіль. Перебуваючи в районі магазину «Явір», неподалік них зупинився легковий автомобіль червоного кольору із салону якого вийшов та підійшов до них ОСОБА_7 , який спочатку розпочав розмову із ОСОБА_5 , про якусь аварію на дорозі, а потім раптово вдарив останнього. Від отриманого удару ОСОБА_5 упав на асфальт, а ОСОБА_7 , вдарив його ногою, а далі коли той уникаючи ударів підвівся ще раз його вдарив кулаком в обличчя і потерпілий знову упав, а далі підвіся і втік з того місця. На другий день він зустрів ОСОБА_5 , який розпитував про телефон який під час його побиття випав, а на запитання за що його побив ОСОБА_7 . ОСОБА_5 відповів, що то їх проблеми.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що вона в червні 2015 року перебувала у власній квартирі по АДРЕСА_3 . Близько 01 год. 00 хв., почула, що хтось постукав у вхідні двері, а далі почав просити впустити в квартиру, назвавши своє прізвище ОСОБА_12 . Коли вона впустила хлопця в квартиру, то впізнала ОСОБА_5 обличчя та живіт якого були в крові, просив допомогти йому оскільки він боявся за своє життя. При цьому він пояснив, що він ішов по дорозі додому, а далі зупинилася автівка з якої вийшов ОСОБА_7 та почав требувати від нього гроші для своєї матері за якусь дорожню пригоду, а далі почав бити. Вона та її невістка надали допомогу потерпілому, а далі викликали таксиста ОСОБА_13 для того щоб він відвіз ОСОБА_5 додому.

Показаннями свідка ОСОБА_13 який в судовому засіданні показав, що працює водієм таксі і в червні 2015 року його по телефону викликали на вул. Петровського в смт. Катеринопіль де до автомобіля вийшов ОСОБА_5 , який тримав рукою матерію. Якою витирав кров, що була в нього біля носа та на обличчі. На запитання, що сталося повідомив, шо його побив ОСОБА_7 , далі він цього пасажира відвіз на вул. Єнгельса. Також свдіок показав, що йому відомо про те, що раніше керуючи автомобілем ОСОБА_5 , збив матір ОСОБА_7 .

Оцінюючи вищенаведені показання потерпілого та свідків суд приходить до висновку, що дані показання є достовірними, оскільки вони послідовні, докладні, не містять протиріч по суті події злочину та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України окрім показань потерпілого і свідків підтверджується наступними доказами.

Фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.06.2015 року та фото таблиці до нього з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 , в присутності слідчого та понятих показав де саме 11.06.2015 року йому були заподіяні тілесті ушкодження, перебіг обставин вказаної події та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.п. 43-57).

Фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 18.06.2015 року та фото таблиці до нього з яких вбачається, що неповнолітній свідок ОСОБА_10 , в присутності свого представника, а також слідчого та понятих показав де саме 11.06.2015 року він перебував з потерпілим ОСОБА_5 , коли біля них зупинився автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , а також показав, де саме і яким чином в його прсутності останній наносив удари ОСОБА_5 , по обличчю та як саме той падав після отриманих ударів. (а.п. 57-64).

Фактичними даними, які містяться у висновку судово-медичного експерта від № 88 від 26.06.2015 року, з яких вбачається, що у ОСОБА_5 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, саден лиця, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які могли виникнути внаслідок ударів кулаком в ділянку лиця потерпілого при цьому виключається можливість отримання даних тілесних ушкоджень при падінні потерпілого з положення стоячи на тверду поверхню землі. По строку давності дані тілесні ушкодження відповідають часу, вказаному у постанові про призначення експертизи. (а.п. 56).
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих у судовому засіданні, суд ставиться до них критично та розцінює їх виключно, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Крім цього вказані показання спростовуються комплексом зібраних у кримінальному провадженні чітких, логічних, послідовних, переконливих та узгоджених між собою доказів.

Сам обвинувачений категорично не заперечує, факт перебування на місці вчинення злочину та давній конфлікт із потерпілим пов`язаний з тим, що останній керуючи автомобілем збив його матір при цьому ОСОБА_7 мав мотив на нанесення потерпілому ОСОБА_5 умисного тілесного ушкодження на ґрунті особистих неприязних

відносин, оскільки судом встановлено і не оспорюється сторонами, що між сім`єю потерпілого та матір`ю обвинуваченого тривалий час мали місце судові справи, зокрема, щодо стягнення з батьків ОСОБА_5 на користь матері ОСОБА_7 , суми грошових коштів при цьому останній вважав, що о вішкоування пілягає значно більша сума на сплату якої він наполягав преявлячи таку вимогу до ОСОБА_5 , а коли той не погодився то завждав йому тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_5 , під час допиту, а також під час проведення слідчого експерименту зазначив, що тілесні ушкодження йому заподіяв обвинувачений ОСОБА_7 та детально показав на місці як все відбувалося. При цьому потерпілий показав що, саме на грунті особистих неприязних відносин, що виникли після дорожньо-транспортної пригоди де автомобілем під його керуванням було збито матір ОСОБА_7 .

Свідоки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 суду показали, що самої події вони не бачили однак від потерпілого чули, що побив його ОСОБА_7 саме наполягаючи на поверненні його матері коштів в рахунок відшкодування шкоди завданої їй ним ОСОБА_5 в результаті дородньо транспортної пригоди.

Свідок ОСОБА_10 , який безпосередньо перебуав на місці скоєння злочину суду показав, що перед нанесенням удару ОСОБА_5 він чув як від особи яка це зробила спочатку надійшла вимога повернути кошти необхідні для лікування його матері за наслідками аварії в якій винен був ОСОБА_5 .

При цьому суд відкидає як неогрунтовані показаннями свідка ОСОБА_10 , при його повтороному допиті, який був проведений за клопотанням обвинуваченого, в ході якого показав, що не впевнений в тому, що бив потерпілого саме ОСОБА_7 . При цьому надаючи в судовому засіданні первинні показання він наполягав, що безпосередньо бачив, що саме обвинувачений наносив удари потерпілому. В судовому засіданні, при повторному допиті, свідок ОСОБА_10 , не зміг суду ґрунтовно пояснити чим обумовлені такі серйозні розбіжності у його показаннях.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину про життя та здоров`я неповнолітньої особи при цьому будь-яких дій спрямованих на відшкодування шкоди завданої неповнолітньому потерпілому не вживав, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного умисного злочину, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не працює, формально задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину приходить до висновку, що покарання ОСОБА_7 слід призначити у виді громадських робіт визначивши їх строк у максимальних межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 , не обирався. Цивільний позов заявлено не було.

Речові докази відсутні, процесуальні витрати відсутні

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд, протягом 30 діб з дня оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у такий же строк, з часу отримання копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1