№ 202/5245/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 06.01.2014 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що працює наладчиком ТОВ „Аквапласт, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 05 січня 2014 року, приблизно о 21 годині, знаходився у третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де на сходовому майданчику, між восьмим та дев`ятим поверхами, побачив потерпілого ОСОБА_6 у якого запитав, чому він тут перебуває. У зв`язку з цим, між ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, а саме через перебування потерпілого ОСОБА_6 на сходах між восьмим та дев`ятим поверхами, виник словесний конфлікт. Далі ОСОБА_8 , маючи раптово виниклий умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, повернувся до своєї квартири, де взяв невстановлений в ході слідства предмет, що володіє колюче-ріжучими властивостями. Після чого ОСОБА_8 , спустився ліфтом на перший поверх вказаного під`їзду. Потерпілий ОСОБА_6 тим часом спустився сходами. Знаходячись у вказаному місці, у вказаний час ОСОБА_8 на сходовому майданчику першого поверху вказаного будинку побачив потерпілого ОСОБА_6 , з яким у останнього виникла бійка. В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_8 імітуючи удар зробив різкий рух рукою, стисненою у кулак у бік потерпілого ОСОБА_6 , який з метою самозахисту, різко наніс удар головою в область носа ОСОБА_8 . В подальшому між потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжувався конфлікт, в ході якого учасники певний час утримували один одного за одяг. В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс не менше восьми ударів невстановленим в ході слідства знаряддям злочину, що володіє колюче-ріжучими властивостями, який утримував у правій руці, в різні частини тіла потерпілого, спричинивши при цьому, тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних поранень: на передній поверхні грудної клітини ліворуч, на передній поверхні грудної клітини праворуч, на лівій бічній поверхні грудної клітини, на череві ліворуч, в клубовій області ліворуч, по передній поверхні лівого плеча у верхній третині з частковим пошкодженням дельтоподібного м`язу, по зовнішній поверхні лівого на у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоровя, тривалістю понад 6 діб, але не більше як 3 тижні (21 день); та проникаючого колото-різаного поранення в проекції гребня 5ої клубової кістки з ушкодженням внутрішніх органів (тонка кишка), що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_8 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 05 січня 2014 року, знаходився дома із сім`ю за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 20 години 30 хвилин він збирався піти до магазину, вийшов з квартири та на сходовому майданчику між восьмим та дев`ятим поверхами побачив потерпілого ОСОБА_6 , у якого запитав, чому він знаходиться у під`їзді. У відповідь ОСОБА_6 почав кричати і направився в його бік. В цей час ОСОБА_8 покликав сина та зайшов додому. Через 10 хвилин обвинувачений вийшов з дому, спустився в ліфті на перший поверх, де побачив потерпілого ОСОБА_6 , який зі словами «А, це ти», наніс удар головою в обличчя ОСОБА_8 , після чого почав наносити удари руками. Він схопив потерпілого ОСОБА_6 , і вони разом впали. ОСОБА_8 , який знаходився знизу, намагався дістати з кишені телефон та виявив там ніж, яким він зранку ремонтував проводку в авто. Він дістав цей ніж з кишені і пару разів ним махнув, щоб зупинити потерпілого. В цей час, потерпілий ОСОБА_6 ще раз вдарив обвинуваченого головою, у відповідь останній наніс удар ножем вперед. Від удару він втратив свідомість, а коли отямився, потерпілого вже не було. Він зателефонував додому, до нього спустився син з другом, які допомогли йому дістатися до квартири. Через деякий час хтось викликав міліцію і його забрали у районний відділ. У нього виявилися струс мозку, перелом носа і контузія ока. Також обвинувачений суду пояснив, що всі дії вчинив з метою захисту себе від протиправних дій потерпілого.

Не дивлячись на не визнання своєї вини обвинуваченим, його вина в інкримінованому йому злочині доведена повністю і стверджується зібраними в ході досудового розслідування та (досудового слідства) та перевіреними в ході судового розгляду по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що 05 січня 2014 року, близько 20 години, він прийшов до своєї знайомої Ані за адресою: АДРЕСА_2 . Двері квартири Ані, розташованої на 9 поверху, ніхто не відчиняв і він спустився почекати дещо вниз. В цей час з квартири, яка розташована нижче, вийшов ОСОБА_8 , який спочатку пройшов до ліфту, а потім повернувся назад і запитав у нього «що ти тут робиш?», на що потерпілий відповів «нічого, а що таке». Після чого, ОСОБА_8 зайшов до квартири та через деякий час вийшов, потім зайшов у ліфт, яким поїхав донизу. Потерпілий повідомив, що він пішки спустився на перший поверх, де знов побачив обвинуваченого ОСОБА_8 , який чекав на нього. В цей час ОСОБА_8 зробив в його сторону різкий рух, він злякався і вдарив обвинуваченого головою в обличчя. Під час бійки, він відчув, що йому стало "тепло" і побачив в руках у ОСОБА_8 ніж, за який схопив та намагався його відібрати, від чого вони разом впали. Потім він намагався втекти, але ОСОБА_8 продовжував його тримати та наносити ножем удари у ногу. Лише після відбивань другою ногою йому вдалось втекти. Після чого, він прийшов до своєї колишньої дружини, яка мешкає у сусідньому будинку, де йому викликали швидку допомогу. Також, потерпілий ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди підтримав в повному обсязі. Просив стягнути з обвинуваченого 10 000 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування. Також просив стягнути з обвинуваченого 30 000 грн. моральної шкоди, спричиненої завданням шкоди здоров`ю, що призвело до моральних страждань та зміні у його житті.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що вона є колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_6 . Так, 05 січня 2014 року, близько 20 години вона у вікно побачила колишнього чоловіка, який підійшов до під`їзду будинку напроти, та через деякий час зайшов до нього. Через 15 хвилин вона побачила у вікна сходових майданчиків будинку навпроти як ОСОБА_6 спускався сходами з восьмого до другого поверху, а через 2-3 хвилини, вийшов з під`їзду. При цьому він падав на коліна та тримався за живіт. В подальшому він зайшов до неї в квартиру весь в крові та пояснив, що його хотіли вбити. Вона надала допомогу потерпілому та викликала лікарів.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 05 січня 2014 року був у гостях у потерпілого ОСОБА_6 пили пиво, після чого вони розійшлись. Потім через годину йому зателефонувала колишня дружина ОСОБА_6 та повідомила, що ОСОБА_6 спричинили ножові поранення і що потрібно з ним поїхати у лікарню та попросила у нього штани для потерпілого. У лікарні потерпілий сказав, що він ходив до знайомої Ані, і що там невідомий наніс йому ножові поранення. Також свідок пояснив, що потерпілий ОСОБА_6 за характером не агресивний, конфліктів у нього не було.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 05 січня 2014 року о 17 годині 30 хвилин вона прийшла додому. Близько 20 год. 30 хвилин попросила чоловіка піти у магазин за продуктами. Через деякий час чоловік повернувся і сказав, що на сходах стоїть невідомий чоловік і погрожує йому. Потім він знову направився до магазину, через декілька хвилин зателефонував та повідомив, що його побили. Їх син зі своїм другом направились до ОСОБА_8 та привели його додому, він був весь в крові. Після цього син пішов в аптеку, а вона зателефонувала до міліції.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 05 січня 2014 року, він знаходився за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з другом грали в комп`ютерні ігри. Батько - ОСОБА_8 пішов у магазин, але через декілька хвилин повернувся та розповів, що у під`їзді знаходиться невідомий чоловік та погрожує йому, після чого знову направився до магазину. Через деякий час мама сказала, що батька побили і тоді він зі своїм другом спустилися вниз, де знаходився ОСОБА_13 , який був весь у крові, та допомогли йому дістатися до квартири.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що він, як співробітник міліції, 05 січня 2014 року прибув за викликом з приводу конфлікту в сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_15 повідомила, що батько ОСОБА_8 розбив їй губу, а ОСОБА_8 повідомив, що його побила дружина, та написав заяву. Пізніше він також приїзжав за адресою: АДРЕСА_1 з приводу тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_8 показав місце, де виник конфлікт з невідомим.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні відмовилась давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.

Провина обвинуваченого також підтверджується дослідженими письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 06 січня 2014 року, з фото-таблицею до нього, відповідно до якого оглянута місцевість біля входу до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де виявлені краплі бурого кольору;

- протоколом огляду місця події від 06 січня 2014 року, з фото-таблицею до нього, відповідно до якого оглянута місцевість біля входу до третього під`їзду та сходові майданчики під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де виявлені краплі бурого кольору;

- протоколом огляду одягу потерпілого ОСОБА_6 від 06 січня 2014 року, з фото-таблицею до нього, на якому встановлені порізи від колюче-ріжучого предмету та плями бурого кольору;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 лютого 2014 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу, що 05.01.2014 року спричинила йому ножові тілесні ушкодження;

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 482е від 11 лютого 2014 року, у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних поранень: на передній поверхні грудної клітини ліворуч, на передній поверхні грудної клітини праворуч, на лівій бічній поверхні грудної клітини, на череві ліворуч, в клубовій області ліворуч, по передній поверхні лівого плеча у верхній третині з частковим пошкодженням дельтоподібного м`язу, по зовнішній поверхні лівого стегна у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день); та проникаючого колото-різаного поранення в проекції гребня правої клубової кістки з ушкодженням внутрішніх органів (тонка кишка), що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, ушкодження у вигляді садна спричинено не менш як 1 механічної дії тупого твердого предмету; ушкодження у вигляді колото-різаних поранень спричинені не менш як від 8 механічних дій твердого предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями. Вказані ушкодження не є характерними для спричинення їх при падінні з висоти власного росту.

- згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 18к від 10 січня 2014 року, кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи В, з ізогемоглютиніном анти-А, за ізосерологічною системою АВО.

- згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 17к від 10 січня 2014 року кров ОСОБА_8 належить до групи АВ, за ізосерологічною системою АВО.

- згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 55 від 16 січня 2014 року, при серологічному дослідженні в слідах крові на трьох марлевих серветках зі змивами виявлений антиген В, а в одному сліді виявлений ізогемаглютинін анти-А, отже походження крові можливо від потерпілого ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2014 року, з фото-таблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 чітко вказує на спосіб та обставини спричинення ОСОБА_8 йому ножових поранень.

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 548е від 18 лютого 2014 року локалізація та характер тілесних ушкоджень потерпілого не суперечить механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, а саме при ударах ножем в область грудної клітини, живота, лівого плеча та лівого стегна, а також при ударі своєю головою о голову ОСОБА_8 .

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Вирішуючи питання кваліфікації дій ОСОБА_8 суд виходить з того, що необхідна оборона у відповідності до правил ст. 36 КК України - це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає необхідної та достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом якими, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України є будь - які дії особи, що безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди особі, яка захищається, та у зв`язку із тим вимагають свого негайного відвернення або припинення. Така необхідність виникає тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів.

Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.

Дії по зупиненню суспільно небезпечного посягання вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання.

Разом із тим, необхідна оборона не допускається проти правомірних дій інших осіб, навіть якщо ними заподіюється шкода інтересам, що охороняються законом. Правомірність зазначених дій може зумовлюватися реалізацією прав, які належать особі чи надані законом, у тому числі і вчиненням таких дій за наявності обставин, що виключають їх суспільну небезпечність чи протиправність. Зокрема, не допускається необхідна оборона проти дій особи, які вчинюються нею в стані необхідної оборони, крайньої необхідності, при затриманні злочинця, а також при виконанні нею професійних чи службових функцій із дотриманням умов їх правомірності.

Судом встановлено, що спочатку конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виник між 8 та 9 поверхами будинку АДРЕСА_2 , де спочатку обвинувачений зробив зауваження ОСОБА_6 з приводу безпідставного знаходження в чужому під`їзді, а вже потім конфлікт був продовжений на першому поверсі даного будинку.
При цьому суд критично ставиться до посилань обвинуваченого про те, що саме потерпілий чекав його на першому поверсі під`їзду з метою завдати тілесних ушкоджень.
Так, обвинувачений після конфлікту між 8 та 9 поверхами зайшов до себе додому, а потім на ліфті спустився вниз на перший поверх. При цьому, потерпілий почав спускатись сходами, що підтверджується й показами, наданими свідком ОСОБА_9 . Отже, саме обвинувачений, достовірно знаючи, що потерпілий не є мешканцем вказаного будинку, з метою продовження та ескалації конфлікту, чекав останнього на першому поверсі під`їзду, при цьому маючи при собі ніж.
Суд вважає достовірними покази потерпілого про те, що він перший завдав обвинуваченому удар головою в обличчя виключно у зв`язку з сприйняттям загрози для себе, після того, як останній зробив в його сторону різкий рух.

Аналізуючи характер та раптовість виникнення насильства, а також інші обставини суд встановив, що окрім завданого удару головою в обличчя ОСОБА_8 , що призвело до перелому кісток носа (згідно висновку експертизи 161е від 14.01.2014 р.), в подальшому не було реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого. ОСОБА_8 міг іншими способами захиститись та відбити суспільно небезпечне посягання, без застосування ножа. Однак характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, їх кількість та локалізація, в сукупності з іншими зібраними доказами, вказує на направлення умислу обвинуваченого саме на розправу над потерпілим.

При оцінці показів потерпілого суд звертає увагу, що вони є послідовними узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, в нього немає підстав обмовляти обвинуваченого, він надав покази, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. Водночас невизнання своєї вини ОСОБА_8 , постійні зміни в його показах, суд розцінює як засіб захисту з метою уникнення належної кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні та його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який за місцем роботи та служби характеризується позитивно, є учасником бойових дій, АТО, раніше не судимий.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України. При цьому з урахуванням позитивної характеристики обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_8 скоїв злочин вперше суд приходить до висновку про достатність призначення покарання в мінімальній межі, передбаченій санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

В позовній заяві потерпілий ОСОБА_6 просив суд стягнути на свою користь з обвинуваченого відшкодування майнової та моральної шкоди на суму 40000 грн.: майнова шкода на суму 10 000 грн., моральна шкода на суму 30 000 грн. Розглядаючи зазначені вимоги суд керується наступним.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з статтею 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Так, потерпілим документально підтверджені витрати під час лікування на загальну суму 1786,29 грн.

Отже позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню та сума 1 786, 29 грн., витрачена відповідно до чеків на придбання ліків, підлягає стягненню з обвинуваченого.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг душевних страждань потерпілого по справі, яку він зазнав у зв`язку зі втратою здоров`я та враховуючи його вік, тяжкість вимушених змін у житті, суд визначає розмір заподіяної йому моральної шкоди 25 000 грн. У зв`язку з тим, що межі відшкодування моральної шкоди законом не встановленні, і у будь-якому випадку ця шкода є оціночною, суд задовольняючи стягнення зазначеної суми керується принципом розумності, зваженості і справедливості.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 04 червня 2014 року по 12 листопада 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 1786 (одна тисяча сімсот вісімдесят шість) гривень 29 копійок матеріальної шкоди, та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_6 - відмовити.
Речові докази:

- куртка, кофта та брюки ОСОБА_8 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Індустріальному РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_8 .

- куртка та спортивні брюки ОСОБА_6 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Індустріальному РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_6 .

три змиви речовини бурого кольору на 3 марлевих тампонах, зразок крові ОСОБА_6 , зразок крові ОСОБА_8 , футболка потерпілого ОСОБА_6 у речовині бурого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Індустріальному РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді: ОСОБА_1