Справа № 727/3050/17
Провадження № 1-кп/727/165/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000000456, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українкою, громадянкою України, пенсіонеркою, уродженкою та мешканкою АДРЕСА_1 , із середньою освітою, раніше не судимою, -
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

28.03.2017 року від прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці юриста другого класу ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження в попередньому судовому засіданні від обвинуваченої і потерпілого надійшла угода про примирення укладена 23.03.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні /ЄРДР №000000456/.

У відповідності до обвинувального акту, встановлено, що 25.02.2017 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», який розташований на першому поверсі ТЦ «Майдан» що по вул.Героїв Майдану, 71, в м.Чернівці, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрала з прилавку магазину мобільний телефон марки «НТС» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 та скориставшись тим, що на неї ніхто із сторонніх осіб не звертає уваги, поклала його до своєї жіночої сумки. В подальшому, ОСОБА_5 з мобільним телефоном марки «НТС» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 з місця злочину пішла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

22.03.2017 року була укладена угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та зобов`язалась беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження. Крім того, обвинуваченою повністю відшкодована матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_4 і він претензій до неї матеріального чи морального характеру не має.

Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 узгодили міру покарання останній за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та надала суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_5 вказала, що вищезазначена угода про примирення укладена нею з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачена ОСОБА_5 зрозуміла роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпілий в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода йому повністю відшкодована обвинуваченою, претензій до неї матеріального чи морального характеру не має. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України йому зрозумілі.

Суд заслухавши думку прокурора, яка просила затвердити укладену угоду про примирення, пояснення потерпілого, обвинуваченої, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_5 слід визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання, яке обвинувачена та потерпілий запропонували суду та узгодили між собою.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні /ЄРДР №000000456/ і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні /ЄРДР №000000456/ від 22.03.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «НТС» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого від 01.03.2017 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки переданий на зберігання ОСОБА_4 залишити за належністю ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1