УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України,
в с т а н о в и в:
12 червня 2017 року старший слідчий в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, а саме: грошових коштів в розмірі 58 965 доларів США та 450 євро.

Повноваження слідчого, який був присутній у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000281, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Так, у період з 2015 року по теперішній час представники спеціальних та розвідувальних органів РФ, діючи за попередньою змовою з невстановленими представниками створених на Україні суб`єктів господарювання, вчиняють незаконний збут та використання електронно-обчислювальних машин, мобільних телефонів та програмного забезпечення російського виробництва, що належать до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації (СТЗ).

Встановлено, що до вищевказаного протиправного механізму безпосередньо причетні службові особи ТОВ «Ю-КОНТРОЛ»: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які, використовуючи та застосовуючи програмне забезпечення, яке має ознаки СТЗ, безпосередньо вчиняють негласне та несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та комп`ютерних мереж державної форми власності: «Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань» Міністерства юстиції України (далі ЄДР), «Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України» (далі ЄАІС ДФСУ), «Єдиного державного реєстру судових рішень» Державної судової адміністрації України (далі ЄДРСР) та інших органів державної влади, а також несанкціоновані дії щодо інформації Міністерства юстиції України, Державної фіскальної служби України, Державної судової адміністрації України та інших органів державної влади, в тому числі з обмеженим доступом, яка накопичується, обробляється, зберігається та циркулює у зазначених автоматизованих системах, зокрема: її негласне копіювання для подальшого несанкціонованого розповсюдження та збуту, в тому числі іноземним компаніям.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розроблена комп`ютерна програма «Інформаційно-аналітична система пошуку і обробки інформації у сфері господарської та інших видів діяльності «YOUСONTROL», яка має ознаки СТЗ та за допомогою якої негласно та несанкціоновано отримують інформацію (в тому числі з обмеженим доступом) з ЄДР, ЄАІС ДФСУ, ЄДРСР для подальшого несанкціонованого розповсюдження та збуту, в тому числі іноземним компаніям.

ОСОБА_6 отримано свідоцтво про реєстрацію авторського права № 64969 від 19 квітня 2016 року на «Інформаційно-аналітичну систему пошуку і обробки інформації у сфері господарської та інших видів діяльності «YOUСONTROL» та свідоцтво про реєстрацію авторського права № 67967 від 27 вересня 2016 року на складений твір «Збірник зображень сторінок інтерфейсу інформаційно-аналітичної системи пошуку і обробки даних інформації у сфері господарської та інших видів діяльності «YOUСONTROL».

Службовими особами ТОВ «Ю-КОНТРОЛ» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснюється адміністрування «Інформаційно-аналітичної системи пошуку і обробки інформації у сфері господарської та інших видів діяльності «YOUСONTROL» та інформації (в тому числі з обмеженим доступом), яка була негласно отримана з ЄДР, ЄАІС ДФСУ, ЄДРСР шляхом використання зазначеного спеціалізованого програмного забезпечення.

Директор ТОВ «Ю-КОНТРОЛ» ОСОБА_6 укладає з суб`єктами господарської діяльності та фізичними особами ліцензійні договори на право використання «Інформаційно-аналітичної системи пошуку і обробки інформації у сфері господарської та інших видів діяльності «YOUCONTROL», за допомогою якої здійснюється негласне і несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та комп`ютерних мереж державної форми власності, а також незаконний збут і розповсюдження інформації, яка належить органам державної влади, в тому числі з обмеженим доступом, не маючи на це відповідних дозвільних документів, виданих контролюючими органами України.

У подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснюють перерозподіл отриманих грошових коштів з рахунків ТОВ «Ю?КОНТРОЛ» на власні приватні розрахункові рахунки.

Крім того, встановлено, що інформація, отримана в результаті несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем та комп`ютерних мереж Міністерства юстиції України, Державної фіскальної служби України, Державної судової адміністрації України та інших органів державної влади, незаконно збувається та розповсюджується за допомогою програмного забезпечення «YOUCONTROL» і складається з контактних відомостей (адреса/місце проживання та номер телефону), а також інформації, з якої можна дізнатися про статус особи-підприємця (чи не перебуває в процесі припинення), види діяльності підприємця, рух реєстраційної справи (реєстрація, зміна відомостей), реєстраційний номер платника єдиного внеску, реєстраційний номер облікової картки платника податків, наявність ліцензій, наявність або відсутність податкового боргу, відомості щодо єдиного податку (ставку податку, групу), відомості про накладення/зняття арештів на рахунки та майно.

Така сукупність відомостей про особу відповідно до рішення Конституційного суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 та згідно з визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про захист персональних даних», може бути віднесена до персональних даних фізичної особи. Таким чином, на такі відомості поширюються загальні вимоги щодо обробки (збору, накопичення, поширення, зміни, реєстрації, поновлення, використання, знеособлення, видалення тощо) персональних даних, встановлені Законом України «Про захист персональних даних». У свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» персональні дані віднесені до конфіденційної інформації, тобто інформації з обмеженим доступом.

23 березня 2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками СБ України було виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 58 965 доларів США та 450 євро, які не були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Відповідно до листа ДКІБ СБ України № 30/1/4-1997 від 24 березня 2017 року вилучені грошові кошти були отримані ОСОБА_6 внаслідок здійснення вищевказаної злочинної діяльності, легалізовані шляхом укладення ряду фіктивних нематеріальних договорів та переведені в іноземну валюту. У свою чергу, іноземна валюта призначалася для схиляння посадових і службових осіб органів виконавчої влади (адміністраторів та володільців державних реєстрів) до вчинення кримінальних правопорушень, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

При цьому, жодних пояснень щодо походження таких грошових коштів, а також документів щодо джерел їх надходження надано не було.

24 березня 2017 року вилучені грошові кошти та квитанції про здійснення валютно-облікових операцій оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з існуванням достатніх підстав вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт грошових коштів в розмірі 58 965 доларів США та 450 євро, вилучених під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, посилаючись на те, що грошові кошти в розмірі 58 965 доларів США та 450 євро, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та не мають жодного доказового значення для досудового розслідування кримінального провадження № 0000281 від 25 липня 2016 року.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 та представника власника майна ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування, а також матеріали кримінального провадження, долучені слідчим до клопотання та в судовому засіданні, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, передачі та відчуження майна, яке постановою слідчого від 24 березня 2017 року визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що воно набуте кримінально протиправним шляхом, приходить до висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти в розмірі 58 965 доларів США та 450 євро, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 58 965 доларів США та 450 євро, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1