Справа № 369/6166/17
Провадження № 1-кс/369/1640/17
УХВАЛА
Іменем України
09.06.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003425 від 08.06.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, останнього разу 04.02.2009 року Антрацитським міськрайсудом Луганської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за що має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , 07.06.2017 близько 23 год. 00 хв., знаходячись в маршрутному таксі № 825 сполученням «м. Київ- м. Боярка» та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи вул. Шевченка, 35-а в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, та яке виразилось в нанесенні удару рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , перехилився через поручень, що розмежовує пасажирів від водія, відкрито викрав грошові кошти в сумі 80 гривень, після чого був затриманий на місці вчинення злочину.

ОСОБА_5 08.06.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець міста Антрацит, Луганської області, неодружений, освіта середня, працюючий на посаді монтажника ТОВ «Азор Груп», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останнього разу 4 лютого 2009 року Антрацитським міськрайсудом Луганської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 07.06.2017, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.06.2017, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2017, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2017, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.06.2017, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.06.2017, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.06.2017, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 08.06.2017, довідка Києво-Святошинської ЦРЛ № 4038 від 07.06.2017, протокол медичного огляду № 239 від 08.06.2017 та іншими доказами в своїй сукупності.

Згідно п. 5 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В даному випадку ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, останній раз 4 лютого 2009 року Антрацитським міськрайсудом Луганської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі і перебуваючи на волі й усвідомлюючи відповідальність, яка передбачена за вчинення даного злочину підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду. В той же час ОСОБА_5 вчинив злочин пов`язаний з насильством, що також свідчить про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, серед доказів, якими обґрунтовується підозра є покази свідків, на яких ОСОБА_5 може здійснювати спроби незаконно впливати.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Тому слідчий просив застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Антрацит, Луганської області, неодруженого, освіта середня, працюючий на посаді монтажника ТОВ «Азор Груп», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останнього разу 4 лютого 2009 року Антрацитським міськрайсудом Луганської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі УДПтС в м. Києві та Київській області строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання заперечували, просили застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором також не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявність офіційного місця роботи та постійного проживання на території Києво-Святошинського району, даних про його особу, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, для запобігання можливих ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003425 від 08.06.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 5 серпня 2017 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Копію даної ухвали передати до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області для виконання.

Строк дії ухвали 2 місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1