В И Р О К
іменем України
Справа №743/12/14-к
Провадження №1-кп/377/2/17
17 березня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
сторони обвинувачення: прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Леніногорськ Восточно-Казахстанської області Республіки Казахстан, громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, освіта вища, раніше не судимого, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України ( в редакції Закону № 221-VII від 18.04.2013, із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013),-
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді судді та заступника голови Ріпкинського районного суду Чернігівської області, будучи службовою особою, яка займала відповідальне становище, умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду за вчинення в його інтересах дій з використанням наданого йому службового становища за наступних обставин.
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 14.12.2006 року № 471-V ОСОБА_9 безстроково обрано на посаду судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області.
Рішенням Ради суддів України від 18.01.2008 року № 6 ОСОБА_9 призначено заступником голови Ріпкинського районного суду Чернігівської області.

В подальшому постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 19.09.2013 року № 604-VII ОСОБА_9 звільнено з посади судді.

На підставі статті 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI ОСОБА_9 як професійний суддя реалізовував судову владу в Україні.

Таким чином, перебуваючи на посаді судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області, ОСОБА_9 у вказаний період постійно здійснював функції представника влади, тобто був службовою особою.

Відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України ОСОБА_9 , обіймаючи посаду судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області, був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Проте, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, суддя ОСОБА_9 , протиправно, в порушення вимог ст.6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року № 3206-VI, умисно з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення використав наданій йому повноваження та вчинив злочин у сфері службової діяльності.

Так, 29.03.2013 року прокурор Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_12 у порядку ст. 291 КПК України направив до Ріпкинського районного суду Чернігівської області для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду вказане провадження розподілено для розгляду судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_9 ..

За результатами підготовчого судового засідання згідно з ухвалою від 23.04.2013 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000001 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України.

В період проведення судових засідань у цьому провадженні, а саме, у травні 2013 року суддя ОСОБА_9 через адвоката Ріпкинської юридичної консультації адвокатського об`єднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» ОСОБА_13 поставив ОСОБА_11 умову передати йому як неправомірну вигоду кошти в сумі 30000 гривень за постановлення стосовно нього вироку, яким ОСОБА_11 буде призначено покарання зі звільненням від його відбування.

В подальшому, 18.06.2013 року, ОСОБА_9 через ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_11 умову передати йому зазначену суму грошових коштів за ухвалення стосовно ОСОБА_11 вироку, яким його буде виправдано в частині вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а за ч. 2 ст. 382 КК України буде призначено покарання зі звільненням від його відбування.

Виконуючи умови ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , які діяли узгоджено, ОСОБА_11 21.06.2013 року, близько 12 год. 15 хв., перебуваючи поблизу приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області по вул. Святомиколаївській, 94, у смт. Ріпки Чернігівської області, передав з рук у руки ОСОБА_13 для подальшої передачі ОСОБА_9 першу частину неправомірної вигоди в сумі 10000 гривень. У ході цієї зустрічі ОСОБА_13 поставив ОСОБА_11 раніше визначену ОСОБА_9 умову передати йому іншу частину неправомірної вигоди в сумі 20000 гривень до початку судового засідання, що мало відбутися під головуванням судді ОСОБА_9 о 10 год. 00 хв. 04.07.2013 року.

24 червня 2013 року, в другій половині дня, ОСОБА_13 , перебуваючи поблизу свого помешкання по АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_9 одержану від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 10000 гривень.

У подальшому, маючи на меті одержання всієї обумовленої суддею ОСОБА_9 суми неправомірної вигоди, 04.07.2013 року, близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_13 , перебуваючи поблизу приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області по вул. Святомиколаївській, 94, у смт. Ріпки, одержав з рук в руки від ОСОБА_11 другу частину неправомірної вигоди у сумі 18500 гривень для подальшої передачі ОСОБА_9 за поставлення виправдувального вироку стосовно ОСОБА_11 у частині вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та за призначення покарання зі звільненням від його відбування за ч. 2 ст. 382 КК України.

З метою укриття предмета неправомірної вигоди ОСОБА_13 приніс отримані від ОСОБА_11 гроші до свого помешкання по АДРЕСА_2 та сховав їх в одній із кімнат. Частину неправомірної вигоди у сумі 4000 гривень ОСОБА_13 за погодженням зі ОСОБА_9 залишив собі за сприяння у вчиненні злочину.

Цього ж дня з метою одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 на власному автомобілі Ford C-max Тrend, державний номерний знак НОМЕР_1 , підвіз ОСОБА_13 до його помешкання по АДРЕСА_2 .

Приїхавши за вказаною адресою, близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_9 залишився в автомобілі, а ОСОБА_13 надав свій портфель, до якого згідно з попередньою домовленістю ОСОБА_13 повинен був покласти решту суми неправомірної вигоди, одержаної від ОСОБА_11 ..

Діючи узгоджено зі ОСОБА_9 , ОСОБА_13 зайшов до будинку, поклав до вказаного портфелю частину одержаних від ОСОБА_11 коштів у сумі 14500 гривень. Вийшовши на вулицю, за вказівкою ОСОБА_9 . ОСОБА_13 сів на заднє сидіння автомобіля ОСОБА_9 , де залишив портфель з грошима, а сам вийшов.

Одразу ж після одержання неправомірної вигоди, близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_9 , який рухався на вказаному автомобілі по вул. Васильєва у смт. Ріпки, було зупинено співробітниками правоохоронних органів. Під час обшуку на задньому сидінні автомобіля ОСОБА_9 виявлено портфель, з якого вилучено кошти у сумі 100 гривень однією купюрою з першої частини одержаної від ОСОБА_11 неправомірної вигоди та кошти у сумі 14500 гривень з другої частини одержаної від ОСОБА_11 неправомірної вигоди за постановлення стосовно нього виправдувального вироку в частині вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та за призначення покарання зі звільненням від його відбування за ч. 2 ст. 382 КК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 221-VII від 18.04.2013 року, із змінами, внесеними згідно Закону України № 222-VII від 18.04.2013 року), а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у інкримінованому злочині не визнав та просив його виправдати за відсутністю в його діях складу злочину. Суду показав, що в його провадженні дійсно перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 по обвинуваченню його у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.367 та ч.2 ст.382 КК України. В квітні 2013 року до нього підходив адвокат ОСОБА_13 та повідомляв, що він дуже незручно почуває себе перед ОСОБА_11 , оскільки умовив його погодитися на закриття кримінальної справи на підставі амністії в 2010 році і як наслідок до ОСОБА_11 було пред`явлено позов прокурора про стягнення з нього суми розтрати, завданої злочином. Тоді він порадив адвокату ОСОБА_13 захищати його у даному кримінальному провадженні і доводити його невинуватість. 13 чи 15 травня 2013 року до нього знову підходив адвокат ОСОБА_13 та казав, що дуже впливові люди з контори, маючи на увазі СБУ, зацікавлені у результатах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 20 червня 2013 року до нього звертався ОСОБА_11 з проханням поговорити про кримінальне провадження, яке він розглядав, проте він запропонував йому спілкуватися в присутності секретаря судового засідання ОСОБА_14 , тоді ОСОБА_11 відмовився спілкуватися з ним і пішов. Вважає, що ОСОБА_11 має до нього неприязне відношення, тому що він в 2011 році розглядав цивільну справу за позовом прокурора до ОСОБА_11 про стягнення суми розтрати, завданої злочином, і тоді він виніс рішення про задоволення позову. З цих підстав при розгляді в 2013 році кримінального провадження відносно ОСОБА_11 він заявляв йому відвід як головуючому у даному кримінальному провадженні. В період з 21 червня 2013 року по 24 червня 2013 року він перебував у м.Києві і повернувся в смт Ріпки лише після обіду 24 червня 2013 року, тому йому не міг передати ОСОБА_13 в період з 22.06.2013 року по 23.06.2013 року кошти в сумі 10000 гривень, як зазначено в обвинувальному акті. 26 чи 27 червня 2013 року, коли він вигулював собаку, то знайшов 100 гривневу купюру. Вважаючи, що її міг загубити хтось із працівників спортивно-технічного клубу «ДТСААФ», він підібрав гроші і того ж дня зайшов до приміщення спортивно-технічного клубу ДТСААФ та повідомив ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про те, що він знайшов щось цінне. Оскільки вони повідомили, що нічого не губили, то він 100 гривневу купюру поклав до портфелю, який возив в автомобілі. Саме цю купюру знайшли під час обшуку його автомобіля 04 липня 2013 року. 4 липня 2013 року були відчинені вікна в його автомобілі, який знаходився у дворі суду, сам він знаходився в суді та проводив судове засідання. Тому гроші йому могли підкинути у його портфель, який постійно знаходився в автомобілі. Крім того, 04.07.2013 року він виявив несанкціоноване втручання в службовий комп`ютер, а саме файлу зі зразками вироків у справі, аналогічній справі ОСОБА_11 , що виключало його редагування. Файл містив назву «Свистун». За допомогою працівників суду наслідки втручання усунути не вдалося, тому в подальшому цей файл було замінено новим файлом. Від дільничного інспектора Ріпкинського РВ ОСОБА_18 , який на той час доставив до суду правопорушника, він дізнався, що під його кабінетом сидять два невідомих чоловіка, на що не звернув уваги та продовжив працювати. Після видалення у справі ОСОБА_11 до нарадчої кімнати, він виявив, що порушена обстановка в його службовому кабінеті, оскільки документи на його робочому столі лежали не в тому порядку, в якому він залишав. Оскільки в цей день він домовився, що ОСОБА_13 надасть йому в тимчасове користування планшет, то за його телефонним дзвінком, він підвіз його до нього додому. Для того, щоб ОСОБА_13 сів у машину, він з переднього сидіння переклав портфель на заднє сидіння і під портфелем на сидінні виявив свої документи, що раніше залишав у барсетці. Вказані документи поклав до попільнички автомобіля. Для зручності транспортування планшету, зарядного пристрою та поєднуваного шнура ОСОБА_13 узяв його портфель. Поки ОСОБА_13 ходив до будинку, він обдумав ситуацію, що склалася, та вирішив, що відносно нього можлива провокація. Тому, коли ОСОБА_13 поклав портфель на заднє сидіння автомобіля, то він поїхав до Ріпкинського РВ. Приїхавши до райвідділу міліції, він зайшов до заступника начальника Ріпкинського РВ ОСОБА_19 , якого попросив допомогти перевірити його підозру про провокацію у кабінеті. ОСОБА_19 погодився та, отримавши дозвіл начальника Ріпкинського РВ ОСОБА_20 , поїхав разом з ним до будівлі суду, але автомобіль був зупинений працівниками СБУ. Гроші на його думку йому могли підкласти в портфель, який знаходився в його автомобілі, під час обшуку працівники СБУ. Також гроші в портфель міг підкласти йому ОСОБА_13 замість планшету, який він просив у нього, за вказівкою працівників СБУ, які пообіцяли йому, що він не буде притягнутий до кримінальної відповідальності. Вважає, що кримінальне провадження відносно нього сфальсифіковане працівниками прокуратури та працівниками СБУ, які намагалися усунути його з посади через те, що прокуратура Ріпкинського району без законних підстав перебуває в будівлі Ріпкинського районного суду, і він неодноразово намагався вирішити питання про звільнення приміщення суду працівниками прокуратури та з цією метою безпосередньо писав листа прокурору Чернігівської області ОСОБА_21 «Про запобігання проявам корупції». Також він в 2009 році відмовився бути агентом СБУ та відмовився виконувати інші незаконні звернення СБУ, що також могло стати підставою для усунення його з посади, оскільки з 2009 року почалися відносно нього провокації. Вважає, що докази здобуті в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, тому вони повинні бути визнані недопустимими.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину за вказаних обставин доведена даними, отриманих з показань свідків, досліджених у судовому засіданні документів, висновку експерта та речових доказів.

Так, свідок ОСОБА_13 суду показав, що він з обвинуваченим ОСОБА_9 знайомий близько десяти років. На протязі цього часу в них були нормальні дружні відносини. В 2013 році він працював адвокатом Ріпкинської юридичної консультації Чернігівської обласної колегії адвокатів. У квітні 2013 року до нього підійшов ОСОБА_11 , захисником у якого він був у 2010 році при розгляді кримінальної справи в Ріпкинському районному суді, та повідомив, що в провадженні судді ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню його у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 367, 382 КК України, але він по ст. 367 КК України не визнає вину і попросив його, щоб він з`ясував у ОСОБА_9 його думку щодо міри покарання у вказаному кримінальному провадженні, на що він погодився. З його слів він зрозумів, що до нього звернутися йому порадив суддя ОСОБА_9 .. Але в подальшому йому не вдалося обговорити ці питання з суддею ОСОБА_9 .. В середині травня 2013 року до нього знову підійшов ОСОБА_11 і попросив його, щоб він дізнався у ОСОБА_9 його позицію щодо вказаного кримінального провадження та міри покарання, повідомивши, що в нього є 7000 гривень, які він може заплатити ОСОБА_9 , віддячивши його за лояльний вирок. Тоді він в цей день прийшов до судді ОСОБА_9 в кабінет і сказав про те, що до нього підходив колишній його клієнт ОСОБА_11 та просив дізнатись про його позицію щодо кримінального провадження і чи можливий лояльний вирок, бо він не визнає вину по ст. 367 КК України. ОСОБА_9 сказав, що і до нього в кабінет заходив ОСОБА_11 , але розмова не відбулася з ним. Він повідомив ОСОБА_9 , що ОСОБА_11 готовий віддячити за лояльний вирок, в нього є 7000 гривень. На що ОСОБА_9 відповів: « О, ні!» , і далі пояснив, що ОСОБА_11 не відшкодував заподіяну шкоду в сумі 18000 гривень згідно рішення суду, а також санкція ст. 382 КК України передбачає штраф в сумі 17 000 гривень, то це вже буде 35 000 гривень. Тоді він сказав ОСОБА_9 , що може 30000 гривень, і ОСОБА_9 погодився на цю суму. Якби ОСОБА_9 тоді сказав, що він не погоджується на таку пропозицію, то розмова була б закінчена. Враховуючи, що суддя ОСОБА_9 поставив умову сплатити йому 30000 гривень для винесення лояльного вироку, маючи на увазі вирок зі звільненням від відбування покарання, то він, вийшовши на вулицю, підійшов до ОСОБА_11 , який стояв біля приміщення суду, та розповів йому про цю розмову, сказавши, що суддя погодився винести лояльний вирок, якщо він заплатить йому 30000 гривень. ОСОБА_11 відповів, що в нього немає таких грошей і пішов. 17 чи 18 червня 2013 року до нього знову підійшов ОСОБА_11 біля приміщення суду та попросив його, щоб він звернувся до ОСОБА_9 і дізнався чи не змінилася в нього позиція щодо міри покарання у кримінальному провадженні відносно нього, а він знайде гроші, щоб йому заплатити. Він в цей день підійшов до ОСОБА_9 і сказав, що ОСОБА_11 готовий заплатити йому гроші в сумі 30000 гривень. В свою чергу ОСОБА_9 відповів, що за вказану суму грошей він ОСОБА_11 по ст. 382 КК України призначить умовну міру покарання, а по ст.367 КК України виправдає. У ході розмови вони узгодили, що за свої послуги, як посередника у передачі грошей, він отримає 4000 гривень. Зміст цієї розмови він передав ОСОБА_11 20 червня 2013 року вони зустрічались з ОСОБА_11 в смт Ріпки та обговорювали обставини передачі йому грошей для передачі ОСОБА_9 .. Під час зустрічі 21 червня 2013 року ОСОБА_11 сказав, що в нього є 10000 гривень, а останні гроші він віддасть до наступного судового засідання, але йому треба гарантія виконання їхньої домовленості зі ОСОБА_22 .. Тоді він запропонував ОСОБА_11 , щоб суддя в судовому засіданні поцікавився його станом здоров`я, на що ОСОБА_11 погодився. Після цієї розмови він зайшов до ОСОБА_9 та повідомив йому, що частину грошей ОСОБА_11 привіз. Також він повідомив його про умовний знак поцікавитися станом здоров`я ОСОБА_11 , на що ОСОБА_9 надав згоду. Приблизно о 12 годині 30 хвилин того дня ОСОБА_11 біля приміщення суду передав йому гроші в сумі 10000 гривень, це було 100 купюр по 100 гривень, які він поклав в задню кишеню. Ці гроші він приніс додому, порахував і поклав у пакет рожевого кольору та сказав дружині, що їх треба віддати. 21 червня 2013 року він зайшов до ОСОБА_9 в кабінет і сказав, що ОСОБА_11 передав гроші, і вони лежать в нього вдома. Через пару днів у вихідний день до нього додому на своєму автомобілі приїхав ОСОБА_9 .. Розмовляючи з ним на подвір`ї, ОСОБА_9 сказав, щоб він гроші поклав йому під килим, який лежав біля сидіння водія, що він і зробив, та додав, що 20000 гривень ОСОБА_11 передасть до наступного судового засідання. 4 липня 2013 року йому зранку зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що він в смт Ріпки та йде в напрямку його будинку. Вони зустрілись біля стадіону приблизно о 9 годині 30 хвилин, ОСОБА_11 віддав йому гроші, які знаходились в пакеті чорного кольору. Взявши гроші, він поїхав на велосипеді додому і віддав їх дружині та сказав, щоб вона відрахувала 4000 гривень. Вона переклала гроші в пакет синього чи зеленого кольору і віднесла його до веранди. Далі він пішов на роботу та зайшов в кабінет до ОСОБА_9 , кивнув йому головою, маючи на увазі, що гроші отримав і пішов до Ріпкинського РВ, де майже весь день провів там, виключивши мобільний телефон. Вийшовши з приміщення Ріпкинського РВ, він включив мобільний телефон і йому зателефонувала дружина та сказала, що до нього приїжджав ОСОБА_9 .. Тоді він зателефонував ОСОБА_9 і сказав, що йде з Ріпкинського РВ, а ОСОБА_9 в свою чергу запропонував його підвезти додому. Коли він сів в автомобіль до ОСОБА_9 , то зателефонував дружині і сказав, щоб вона відрахувала 4000 гривень. Під`їхавши до будинку на автомобілі, ОСОБА_9 дав йому чорний портфель і сказав, щоб він потім поклав в нього гроші. Взявши портфель, він зайшов у будинок і взяв пакет, в якому лежали гроші, передані ОСОБА_11 , та поклав їх до портфелю. Вийшовши з будинку, він підійшов до автомобіля ОСОБА_9 .. ОСОБА_9 запропонував йому сісти в автомобіль та покласти портфель на заднє сидіння автомобіля. Він відкрив двері, поклав чорний портфель з грошима на заднє сидіння автомобіля та сів в машину. Посидівши декілька хвилин та поговоривши з ним, вийшов з автомобіля і пішов додому, а ОСОБА_9 сказав, що поїде писати вирок. Прийшовши додому, йому зателефонував його пасинок та повідомив, що ОСОБА_9 затримали працівники СБУ. Тоді він, взявши 4000 гривень, які відрахувала його дружина з тієї суми грошей, яку передавав ОСОБА_11 . ОСОБА_9 , та заховав їх у своєму господарстві. Через 2 хвилини до нього додому вже приїхали працівники СБУ і прокуратури Чернігівської області та почали проводити обшук, під час якого знайшли ці 4000 гривень. У нього є планшет, яким він користувався і розповідав про нього ОСОБА_9 .. ОСОБА_9 ніколи не просив в нього цього планшету і під час обшуку він знаходився в нього вдома.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що в 2013 році він працював Грабівським сільським головою Ріпкинського району. Відносно нього прокуратурою Ріпкинського району проводилось досудове розслідування за ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України. В березні 2013 року кримінальне провадження відносно нього було передано до Ріпкинського районного суду. Вказане кримінальне провадження було у провадженні судді ОСОБА_9 .. Судові засідання проводилися з квітня 2013 року по липень 2013 року. В квітні 2013 року, перебуваючи в приміщенні Ріпкинського районного суду, він зайшов до кабінету ОСОБА_9 з питанням, який буде результат розгляду кримінального провадження відносно нього та призначене покарання. Проте, ОСОБА_9 відмовився з ним розмовляти на цю тему і порадив звернутися з цим питанням до своїх адвокатів, маючи на увазі адвоката ОСОБА_23 та адвоката ОСОБА_13 , який раніше надавав йому правову допомогу у кримінальній справі, що розглядалася в цьому суді. Тоді в цей день він звернувся до адвоката ОСОБА_13 , знаючи, що він перебуває зі ОСОБА_9 у дружніх відносинах, з питанням з`ясувати у ОСОБА_9 його думку щодо міри покарання у вказаному кримінальному провадженні, на що він погодився. В середині травня 2013 року, зустрівши біля приміщення суду ОСОБА_13 , він поцікавився чи розмовляв ОСОБА_13 зі ОСОБА_9 з приводу його кримінального провадження. Коли той відповів, що ще не розмовляв, то він знову попросив ОСОБА_13 , щоб він дізнався у ОСОБА_9 його позицію щодо вказаного кримінального провадження та міри покарання, повідомивши, що в нього є 7000 гривень, які він може заплатити ОСОБА_9 , віддячивши його. Тоді ОСОБА_13 пішов до судді ОСОБА_9 в кабінет, а він залишився його чекати біля суду. Через деякий час ОСОБА_13 вийшов на вулицю та підійшовши до нього сказав, що суддя погодився винести лояльний вирок, але за це треба заплатити судді ОСОБА_9 30000 гривень. Він відповів, що в нього немає таких грошей і пішов. Враховуючи, що кримінальне провадження розглядалося довго, то він 18 червня 2013 року знову приїхав в Ріпкинський районний суд, щоб поспілкуватися з суддею ОСОБА_9 з приводу того, коли буде закінчено судовий розгляд кримінального провадження і який буде винесено вирок. Проте, суддя ОСОБА_9 відмовився з ним особисто спілкуватися і завів його до канцелярії та запропонував спілкуватися з ним в присутності секретаря. Відмовившись спілкуватися з суддею ОСОБА_9 в присутності секретаря, він вийшов з приміщення суду, де зустрів адвоката ОСОБА_13 .. В розмові з адвокатом ОСОБА_13 він повідомив, що готовий за винесення щодо нього лояльного вироку заплатити судді ОСОБА_9 30000 гривень, тому просив ОСОБА_13 поцікавитися у судді ОСОБА_9 чи не змінилася у нього позиція щодо призначення покарання у кримінальному провадженні відносно нього. Вийшовши через 15 хвилин з приміщення суду ОСОБА_13 розповів, що в разі передачі судді ОСОБА_9 30000 гривень, він може винести вирок, яким виправдає його за ч. 2 ст. 367 КК України, а за ч. 2 ст. 382 КК України призначить умовну міру покарання. Оскільки в нього насправді таких грошей не було, а він бажав, щоб відносно нього був винесений справедливий вирок, то він в той же день він поїхав до управління СБУ в м. Чернігів, знаючи, що в СБУ дадуть таку суму грошей, та написав заяву про те, що суддя ОСОБА_9 вимагає в нього хабар за винесення виправдувального вироку за ч. 2 ст. 382 КК України. Заяву він писав власноручно по зразку, який показали йому в черговій частині управління. Чіткої різниці між ст.367 та ст.382 КК України він не знає, тому в заяві зазначив, що суддя ОСОБА_9 вимагає в нього гроші за винесення виправдувального вироку за ст.382 КК України. Особисто в нього суддя ОСОБА_9 гроші не вимагав, але він так зрозумів зі слів адвоката ОСОБА_13 , що умовою винесення стосовно нього вироку, яким він буде виправданий по одній статті а по другій буде призначена умовна міра покарання, є сплата судді ОСОБА_9 30000 гривень. В наступний робочий день на роботу до нього приїхали працівники СБУ і сказали, що дадуть йому гроші та домовились з ними зустрітися 21 червня 2013 року в смт Ріпки. 20 червня 2013 року він ще раз зустрічався з адвокатом ОСОБА_24 та обговорював обставини передачі йому грошей. 21 червня 2013 року о 8 годині в смт Ріпки він сів у машину працівників СБУ та в присутності 2 свідків одержав 10000 гривень - 100 купюр по 100 гривень, які він поклав в портфель. Саме ці кошти в цей же день він передав ОСОБА_13 біля приміщення суду. Коли він спитав у ОСОБА_13 як він дізнається, чи отримав суддя ОСОБА_9 гроші, то ОСОБА_13 відповів, що він спитає його за стан здоров`я. Саме ці слова будуть означати, що суддя ОСОБА_9 отримав вказану суму грошей. 21.06.2013 року відбулося судове засідання, в якому суддя ОСОБА_9 дійсно його питав про стан здоров`я, тому він зрозумів, що ОСОБА_13 передав гроші судді ОСОБА_9 .. Наступна зустріч з працівниками СБУ відбулася 3 липня 2013 року в післяобідній час в смт Ріпки. В автомобілі в присутності двох свідків йому було передано 20000 гривень - 40 купюр по 500 гривень), суму яких він не перерахував. Складався документ, в якому було зазначено номери купюр, цей документ підписав він та свідки. 4 липня 2013 року він зателефонував до ОСОБА_13 з питанням, коли треба віддати гроші, на що він відповів, що гроші треба віддати до початку судового засідання. О 8 годині 30 хвилин цього дня він зустрівся з ОСОБА_13 біля приміщення суду та передав йому зазначені грошові кошти. 04 липня 2013 року відбулося судове засідання, по закінченню якого суддя ОСОБА_9 сказав, що вирок буде оголошений 5 липня 2013 року. Проте, 5 липня 2013 року вирок оголошений не був, оскільки суддя ОСОБА_9 заявив самовідвід.

Свідок ОСОБА_25 суду показала, що вона є співмешканкою ОСОБА_13 .. В середині червня 2013 року ОСОБА_13 приніс додому гроші та сказав, що гроші треба віддати. Гроші чоловік приніс без пакету, а вона поклала їх до пакету і сховала. Грошей було 10000 гривень, купюрами по 100 гривень. Через декілька днів у вихідний день до них додому на автомобілі приїхав ОСОБА_9 .. Вона бачила, як ОСОБА_13 розмовляв зі ОСОБА_9 у дворі, але про що вони розмовляли, вона не чула, бо знаходилась у будинку. Після цього ОСОБА_13 зайшов додому, взяв пакет з тими грошима, які він приніс додому раніше, та вийшов, повернувся без грошей. 4 липня 2013 року вранці на телефон ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_11 .. Борщак після телефонної розмови з ним одягнувся та поїхав на зустріч з ним на велосипеді. Через деякий час чоловік повернуся та привіз гроші в чорному пакеті, віддав їй і сказав відрахувати 4000 гривень, іншу суму грошей необхідно було віддати ОСОБА_9 .. Вона взяла гроші та відрахувала 4000 гривень. Чорний пакет вона викинула та переклала іншу частину грошей в пакет, який був чи зеленого, чи бірюзового кольору, і поклала його з грошима в шухлядку, а 4000 гривень поклала в кухні. Чоловік сказав, що іншу частину грошей треба віддати ОСОБА_9 і пішов на роботу. Приблизно о 16 годині цього дня приїхав ОСОБА_9 , але ОСОБА_13 вдома не було, і він поїхав. Весь день у ОСОБА_13 був відключений мобільний телефон, і коли він включив телефон, то їй прийшло смс-повідомлення про те, що абонент на зв`язку. Тоді вона зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила, що до нього приїжджав ОСОБА_9 , він сказав, що зателефонує йому. Через деякий час додому зайшов ОСОБА_13 , він був з чорним портфелем. Взявши гроші, які знаходилися в пакеті, поклав їх до портфеля і вийшов. Через 2-3 хвилини повернувся без портфеля. ОСОБА_9 у двір не заходив, але вона бачила через вікно будинку, як від`їжджала його машина. Через декілька хвилин до їхнього будинку приїхав мікроавтобус, до будинку зайшли люди та почали проводити обшук. У них з чоловіком був планшет, і його чоловік ОСОБА_9 ніколи не давав, весь час планшет знаходився в їхньому будинку.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона працювала в 2013 році секретарем судового засідання Ріпкинського районного суду Чернігівської області безпосередньо зі суддею ОСОБА_9 ОСОБА_9 розглядалось кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 .. Судовий розгляд кримінального провадження декілька разів відкладався, але з яких причин вона не пам`ятає. Під час того, як кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 розглядалось суддею ОСОБА_26 , до кабінету секретарів судових засідань зайшов ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 та сказав, що ОСОБА_11 хоче з ним поспілкуватися по кримінальному провадженню, і він запропонував йому спілкуватися в присутності секретаря. Але ОСОБА_11 не став спілкуватися зі ОСОБА_9 в її присутності і вийшов. Проте, що відносно ОСОБА_9 вчинялися провокативні дії, він ніколи їй не повідомляв. Неприязних відносин між ОСОБА_9 та працівниками прокуратури не було.

Свідок ОСОБА_27 суду показав, що він в 2013 році працював помічником судді ОСОБА_9 .. Влітку 2013 року суддя ОСОБА_9 розглядав кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 .. В даному кримінальному провадженні він проекти процесуальних документів не готував. Крім того, він пам`ятає, як до нього звернувся суддя ОСОБА_9 та пояснив, що не може редагувати текст у файлі під назвою «Свистун», в якому знаходився зразок вироку у справі, аналогічній справі ОСОБА_11 , тому в подальшому редагування файлу проводилося шляхом його заміщення новим. Під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 суддя ОСОБА_9 висловлював йому свою думку про те, що є недоречності в процесуальних документах, які можуть вплинути на кваліфікацію дій ОСОБА_11 .. Вирок щодо ОСОБА_11 винесений не був, оскільки суддя ОСОБА_9 виніс ухвалу про те, що він не може розглядати кримінальне провадження. Між суддею ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_13 були службові відносини, неприязних відносин між ними не було. ОСОБА_9 вказував, що адвокат ОСОБА_13 допускає неточності та помилки при складанні позовних заяв на відміну від інших адвокатів. Він особисто купував за дорученням ОСОБА_13 планшет та здійснював налаштування програм планшета. У судді ОСОБА_9 був автомобіль, який знаходився на подвір`ї суду. Чи був він облаштований сигналізацією йому не відомо, але відомо, що він був облаштований центральним замком.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що в 2013 році працював в Ріпкинському районному суді помічником судді ОСОБА_29 .. В липні 2013 року його запросив суддя ОСОБА_9 в свій кабінет, оскільки в редакторі «Майкрософт» неможливо було відредагувати текст, набраний в програмі Word. Вони зробили копію файлу, це був текстовий файл, який саме і про що не пам`ятає. Між ОСОБА_9 та працівниками прокуратури Ріпкинського району були професійні відносини, між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 в 2013 році були дружні відносини. У ОСОБА_9 були домисли про те, що його постійно хочуть спровокувати працівники СБУ, він побоювався, що відносно нього постійно готують провокативні дії.

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що працює головою Ріпкинського районного суду Чернігівської області. ОСОБА_9 працював заступником голови Ріпкинського районного суду і виконував обов`язки голови суду, неодноразово писав листи в різні інстанції, щоб прокуратура і юридична консультація звільнили приміщення суду. Проте, конфліктних відносини між працівниками прокуратури і ОСОБА_9 не було. Між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 були нормальні відносини, конфліктів між ними не було. В 2013 році у провадженні судді ОСОБА_9 було кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 .. В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_11 заявляв відвід судді ОСОБА_9 .. Вона розглядала заяву про відвід, яка була обґрунтована тим, що ОСОБА_9 відносно ОСОБА_11 розглядав і інші справи, з рішеннями по цих справах він не згоден, тому вважає їх незаконними. В задоволенні заяви про відвід було відмовлено, оскільки не було правових підстав для задоволення відводу. 04.07.2013 року ОСОБА_9 пішов у нарадчу кімнату, на наступний день з ранку зателефонував і повідомив, що відбулися події, затримано його автомобіль, виявили грошові кошти, походження яких він не знає.

Свідок ОСОБА_30 суду показав, що працює суддею Ріпкинського районного суду Чернігівської області. ОСОБА_9 в 2013 році працював заступником голови Ріпкинського районного суду. У провадженні судді ОСОБА_9 було кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 367, 382 КК України. ОСОБА_9 йому говорив про те, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складено неякісно. Йому відомо зі слів суддів Ріпкинського районного суду, що ініціювалось питання виселення з приміщення суду юридичної консультації та прокуратури Ріпкинського району, при цьому відносини між працівниками прокуратури та суддями не змінилися.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що в травні 2012 року він був призначений прокурором Ріпкинського району Чернігівської області. В кінці 2012 року на початку 2013 року слідчим прокуратури Ріпкинського району проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_11 .. За результатами досудового розслідування він особисто затверджував обвинувальний акт і направляв до Ріпкинського районного суду Чернігівської області, оскільки він був старшим у групі процесуальних прокурорів. До складу групи процесуальних прокурорів входив також і ОСОБА_31 , тому вони з ОСОБА_32 приймали участь у судовому розгляді вказаного кримінального провадження, в останніх судових засіданнях приймав участь ОСОБА_33 .. Після того, як кримінальне провадження було направлено до суду, до нього підходив ОСОБА_31 і говорив про те, що з ним спілкувався суддя ОСОБА_9 з приводу вказаного кримінального провадження. Він вказав на некоректність викладу обвинувачення в обвинувальному акті по одному із інкримінованих злочинів і натякав на зміну обвинувачення, але він вважав, що обвинувальний акт складений правильно і змінювати обвинувачення не було необхідності. В липні 2013 року вирок суддя ОСОБА_9 не виніс, а кримінальне провадження було направлено за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Напередодні винесення вироку у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 приблизно в проміжках часу між 19 і 20 годиною він направлявся до Ріпкинського РВ та по дорозі на відрізку вулиць Святомиколаєвської і Васильєва помітив автомобіль ОСОБА_9 .. Підійшовши ближче він побачив, що біля автомобіля ОСОБА_9 знаходився слідчий Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_34 та інші працівники, які розкладували гроші на асфальті та рахували їх. Він зателефонував прокурору Чернігівської області та доповів про все, що відбувалося і отримав вказівку від нього сприяти в проведенні слідчих дій. Після проведення слідчих дій на вулиці всі перемістилися в приміщення прокуратури Ріпкинського району, де і було продовжено слідчі дії. Між працівниками прокуратури Ріпкинського району та суддями Ріпкинського районного суду ніколи не виникало конфліктних ситуацій. Адміністративна будівля за адресою: смт Ріпки, Святомиколаївська, 94 належить на праві власності ДСА України. В них з ОСОБА_9 виникала розмова з приводу того, на якій правовій підставі знаходиться прокуратура в будівлі суду, в зв`язку з чим ОСОБА_9 , коли виконував обов`язки голови суду, приблизно в 2012-2013 роках, надавав йому для передачі прокурору Чернігівської області копію листа та просив поспілкуватися з ним з цього приводу. Як пояснював ОСОБА_9 , він направив оригінал цього листа прокурору Чернігівської області для того, щоб прокуратура Чернігівської області вирішила питання законного перебування прокуратури Ріпкинського району в приміщенні будівлі суду з ТУДСА України в Чернігівській області, про виселення прокуратури з цього приміщення мова не йшла. Після цього листа відносини між прокуратурою та судом не змінилися. Йому відомо, що у судді ОСОБА_9 були нормальні дружні відносини з адвокатом ОСОБА_13 ..

Свідок ОСОБА_31 суду показав, що в 2013 році він працював старшим прокурором прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області. В провадженні слідчого прокуратури Ріпкинського району ОСОБА_35 було кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України. Згідно постанови прокурора Ріпкинського району ОСОБА_12 про створення групи прокурорів він був включений в групу процесуальних прокурорів у вказаному кримінальному провадженні. В березні 2013 року після закінчення досудового розслідування, обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 по обвинуваченню його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 та ч. 2 ст. 382 КК України, був направлений до суду. Вказане кримінальне провадження було розподілено судді ОСОБА_9 , а він підтримував державне обвинувачення в суді по цьому кримінальному провадженню. Судові засідання у вказаному кримінальному провадженні проводились з квітня 2013 року по 4 липня 2013 року, декілька разів вони відкладалися через хворобу обвинуваченого ОСОБА_11 .. В деяких судових засіданнях підтримував державне обвинувачення і прокурор Ріпкинського району ОСОБА_12 .. Захисником ОСОБА_11 був адвокат ОСОБА_23 .. Під час того, як кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 перебувало в суді, ОСОБА_9 ініціював з ним розмову з приводу кваліфікації дій ОСОБА_11 по ч. 2 ст. 367 КК України та казав, що за таким обвинуваченням по ч. 2 ст. 367 КК України, яке викладено в обвинувальному акті, не можливо винести будь-який вирок. Цією розмовою він давав зрозуміти, що обвинувачення треба змінювати. Про цю розмову він доповів прокурору району ОСОБА_12 , але ОСОБА_12 відповів, що обвинувальний акт складено правильно і обвинувачення по ч. 2 ст. 367 КК України вони змінювати не будуть. Під час проведення одного з судових засідань суддя ОСОБА_9 питав у ОСОБА_11 про його стан здоров`я і це його здивувало, бо в той день на вигляд у ОСОБА_11 був нормальний стан здоров`я. 4 липня 2013 року приблизно о 8 годині 30 хвилин він зустрів біля приміщення суду ОСОБА_11 та спитав чи буде його захисник в судовому засіданні, ОСОБА_11 відповів, що буде. 4 липня 2013 року в судовому засіданні після останнього слова обвинуваченого суд видалився до нарадчої кімнати, вирок повинен був бути оголошений 5 липня 2013 року. Ввечері 4 липня 2013 року, коли він повертався з роботи, то бачив на вулиці Грициніна автомобіль ОСОБА_9 і багато людей біля нього, але він не підходив до нього і пішов на іншу вулицю. Вранці 5 липня 2013 року він дізнався, що ОСОБА_9 звинувачують в отриманні неправомірної вигоди. За час його роботи в прокуратурі між працівниками прокуратури та суддями Ріпкинського районного суду, в тому числі і суддею ОСОБА_9 , конфліктів не було, між ними були нормальні відносини. Йому особисто невідомо, щоб хтось з працівників суду ініціював питання про виселення прокуратури з будівлі правосуддя. У судді ОСОБА_9 з адвокатом ОСОБА_13 склалися добрі відносини, більш кращі ніж з іншими адвокатами юридичної консультації, оскільки в них були спільні інтереси, бо вони були приблизного одного віку і цікавилися технікою, в зв`язку з чим вони часто спілкувались між собою. В 2013 році у ОСОБА_9 був автомобіль, який він ставив на подвір`ї суду, а коли закінчувався робочий день, то ОСОБА_9 переганяв автомобіль і ставив його перед будівлею суду на фасаді. Коли автомобіль ставив ОСОБА_9 на фасаді, то вікна в автомобілі закривав, а коли стояв автомобіль на подвір`ї суду, то він не звертав увагу чи закривав він вікна чи ні.

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що з квітня 2008 року по червень 2013 року працював слідчим прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області. На початку 2013 року він здійснював досудове розслідування кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України. Після закінчення досудового розслідування було складено обвинувальний акт, який був затверджений прокурором Ріпкинського району ОСОБА_12 та направлений до суду. Оскільки прокуратура Ріпкинського району знаходилась в одній будівлі з Ріпкинським районним судом, то між працівниками прокуратури та суду склалися нормальні робочі відносини, і тому вони часто разом обговорювали питання, які виникали при розгляді кримінальних проваджень. Так, під час того, як кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 знаходилось в суді, то суддя ОСОБА_9 безпосередньо йому двічі говорив про те, що інкримінований ОСОБА_11 епізод службової недбалості по ст. 367 КК України, не підтверджується. В зв`язку з тим, що прокуратура знаходилась в будівлі правосуддя, то постійно виникало питання правомірності перебування прокуратури в приміщенні суду. Для з`ясування даного питання за дорученням прокурора Ріпкинського району ОСОБА_12 він звертався до архіву селищної ради з метою відшукання документів, які б підтверджували правомірність знаходження прокуратури в будинку правосуддя. Проте, документи, на підставі яких прокуратура була розміщена в будинку правосуддя, знайти так і не вдалося, але з`ясувалося, що прокуратура розміщена в будинку правосуддя з моменту вводу даного приміщення в експлуатацію, тобто з 70-х років. Власником даного будинку правосуддя була держава в особі ДСА України. Питання виселення прокуратури з будівлі правосуддя суддя ОСОБА_9 не ініціював, з`ясовувалось питання лише на якій правовій підставі знаходилась прокуратура Ріпкинського району в будівлі правосуддя. Проте, зі слів ОСОБА_9 йому відомо, що суддя ОСОБА_29 ініціювала питання про виселення прокуратури з будівлі правосуддя. Взагалі між прокуратурою Ріпкинського району та суддями Ріпкинського районного суду, в тому числі суддею ОСОБА_9 , ніяких конфліктів не було. За час роботи слідчим прокуратури Ріпкинського району він здійснював в 2010 році перевірку заяви про вимагання хабара суддею ОСОБА_9 .. За результатами перевірки в порядку ст.97 КПК України ( в редакції 1960 року) було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Суддею ОСОБА_9 також була подана заява про притягнення до кримінальної відповідальності хабародавця, оскільки по даному факту вже була завершена перевірка, то заява ОСОБА_9 була приєднана до відмовного матеріалу. Враховуючи, що в будинку правосуддя знаходиться і юридична консультація Ріпкинського району, то візуально було видно, що між суддею ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_13 склалися дружні добрі відносини, не такі відносини, як у судді ОСОБА_9 з іншими адвокатами юридичної консультації Ріпкинського району, оскільки ОСОБА_13 більш частіше заходив до службового кабінету ОСОБА_9 і більш частіше з ним спілкувався. Він також особисто бачив, як ОСОБА_11 спілкувався біля приміщення суду з адвокатом ОСОБА_13 , в той час, як кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 знаходилось в суді, але про що відбувалося розмова йому не відомо.

Свідок ОСОБА_37 суду показав, що є працівником Чернігівської обласної прокуратури. В 2013 році, день та час не пам`ятає, в Ріпкинському районному суді підтримував обвинувачення у кримінальному провадженні, яке розглядав суддя ОСОБА_9 .. На подвір`ї суду під час паління цигарок між ним та суддею ОСОБА_9 відбулася розмова, але про що вона була, він вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що в липні 2013 року він працював на посаді начальника слідчого відділення Ріпкинського районного відділу внутрішніх справ УМВС України в Чернігівської області. На початку липня 2013 року, приблизно в період часу з 19 до 20 години, в службовий кабінет до нього зайшов ОСОБА_9 і попросив проїхати до його службового кабінету. На його запитання, що сталося, ОСОБА_9 пояснив, що він повернувся із судового засідання і був порушений порядок в кабінеті. Він погодився проїхати і сказав, що йому необхідно попередити начальника Ріпкинського РВ ОСОБА_20 .. Дізнавшись про те, що начальник Ріпкинського РВ знаходиться на робочому місці, ОСОБА_9 вийшов з його кабінету і направився до начальника Ріпкинського РВ. Коли він закрив свій кабінет і спустився на другий поверх, то побачив, як біля приймальної начальника Ріпкинського РВ стояв ОСОБА_9 і розмовляв з ОСОБА_20 .. Він попередив ОСОБА_20 про те, що їде зі ОСОБА_9 до його кабінету, на що начальник Ріпкинського РВ запропонував взяти з собою слідчо-оперативну групу, але ОСОБА_9 відмовився. Вийшовши з Ріпкинського РВ він сів до автомобіля ОСОБА_9 на пасажирське сидіння біля водія, і вони поїхали до приміщення суду. Проїхавши приблизно 100 метрів, автомобіль був зупинений працівниками СБУ та прокуратури Чернігівської області. Вони зі ОСОБА_9 вийшли з автомобіля. Він відійшов приблизно на відстань 10-20 метрів від автомобіля, а ОСОБА_9 стояв біля сидіння водія і бачив, як до ОСОБА_9 підійшов слідчий прокуратури Чернігівської області ОСОБА_38 і почав щось зачитувати. Після цього почався обшук автомобіля. Про все, що відбувалося, він негайно доповів начальнику Ріпкинського РВ. Він бачив, як під час обшуку автомобіля ОСОБА_9 було знайдено на задньому пасажирському сидінні шкіряну папку, в якій знаходилися документи та гроші гривні, які почали потім розкладати на асфальті. ОСОБА_9 сказав, що гроші йому не належать. Він особисто не був учасником обшуку автомобіля і тому стояв в стороні та лише спостерігав за тим, що відбувалося, разом з начальником Ріпкинського РВ ОСОБА_20 та прокурором Ріпкинського району ОСОБА_12 , які пізніше підійшли до нього.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що в 2012- 2013 роках він працював начальником Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області. З суддею ОСОБА_9 в нього були службові відносини. Влітку 2013 року, можливо 4 липня 2013 року, приблизно о 19 годині, в приміщенні Ріпкинського РВ на другому поверсі зустрів суддю ОСОБА_9 .. Поспілкувавшись з ним, ОСОБА_9 йому повідомив про те, що хоче разом із першим його заступником ОСОБА_19 проїхати до приміщення Ріпкинського районного суду, бо в його службовому кабінеті порушено порядок. Через декілька хвилин після того, як ОСОБА_19 та ОСОБА_9 від`їхали від приміщення Ріпкинського РВ, йому зателефонував ОСОБА_19 та повідомив, що автомобіль ОСОБА_9 був заблокований працівниками СБУ. Вийшовши на вулицю він побачив, що автомобіль ОСОБА_9 стоїть на відстані 100 метрів від Ріпкинського РВ на вулиці Васильєва та заблокований іншим автомобілем. Підійшовши ближче він побачив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_19 знаходились біля автомобіля, а працівники СБУ та слідчий прокуратури Чернігівської області проводили слідчі дії та писали процесуальні документи. Офіційних звернень від ОСОБА_9 до Ріпкинського РВ щодо можливих протиправних та провокаційних дій щодо нього за період його роботи не надходило.

Свідок ОСОБА_39 суду показав, що в 2013 році він працював дільничним інспектором в Ріпкинському РВ УМВС України в Чернігівській області. 4 липня 2013 році він в першій половині дня він був у приміщенні Ріпкинського районного суду, де біля кабінету судді ОСОБА_9 помітив двоє незнайомих чоловіків, одягнутих в цивільному одязі. Оскільки він довгий час проживає в смт Ріпки та добре знає його жителів, то впевнений, що двоє незнайомих чоловіків, яких він бачив біля кабінету ОСОБА_9 , не є жителями смт Ріпки, оскільки він більше їх в селищі не бачив після 4 липня 2013 року. Проте, що суддю ОСОБА_9 підозрюють в одержанні неправомірної вигоди він дізнався від працівників міліції 4 липня 2013 року. Працюючи дільничним інспектором в Ріпкинському РВ УМВС України в Чернігівській області він проводив перевірку за заявою судді ОСОБА_9 , який звертався до Ріпкинського РВ з приводу того, що якась жінка подряпала його автомобіль та ображала його. В процесі перевірки було встановлено прізвище цієї жінки ОСОБА_40 . Проте, йому не вдалося закінчити перевірку, оскільки його було переведено на іншу дільницю роботи, а матеріали перевірки передали іншому дільничному інспектору.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що в 2013 році працював дільничним інспектором Ріпкинського РВ. 4 липня 2013 року в першій половині дня він приходив до Ріпкинського районного суду Чернігівської області. В коридорі біля кабінету судді ОСОБА_9 сиділи два незнайомих чоловіка, один з яких був працівником СБУ.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що він був захисником ОСОБА_11 у кримінальному провадженні по обвинуваченню його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України, яке розглядалось в Ріпкинському районному суді Чернігівської області. Чи надавав правову допомогу ОСОБА_11 під час досудового розслідування він не пам`ятає. Вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, ОСОБА_11 визнавав, а у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, - не визнавав. Він сподівався, що за ч. 2 ст. 367 КК України ОСОБА_11 виправдають. Судові засідання в даному кримінальному провадженні декілька разів відкладались в зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки він хворів і перебував на стаціонарному лікуванні. Одне засідання відкладалось через його неявку в зв`язку з участю в засіданні кваліфікаційної окружної комісії адвокатів України, до складу якої він входив. Останнє засідання у вказаному кримінальному провадженні відбулося 4 липня 2013 року, а вирок повинен бути був проголошений 5 липня 2013 року. Коли він приїхав на проголошення вироку, то зустрів ОСОБА_11 , який йому повідомив, що вироку не буде, оскільки в суді проводили обшук. Він особисто з`ясував, що суддя ОСОБА_9 заявив самовідвід з мотивів втручання в діяльність суду. Самовідвід ОСОБА_9 був задоволений і в подальшому за підсудністю кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 було передано до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Йому не відомо, чи спілкувався ОСОБА_11 з приводу вказаного кримінального провадження з адвокатом ОСОБА_13 , проте він знає, що ОСОБА_11 був незадоволений кваліфікаційною правовою допомогою ОСОБА_13 , яку він надавав йому під час інших кримінальних проваджень.

Свідок ОСОБА_41 суду показала, що вона є дружиною ОСОБА_9 4 липня 2013 року о 18 годині вона зателефонувала своєму чоловікові на робочий стаціонарний телефон та спитала його , чому він не прийшов вечеряти. Він відповів, що йому необхідно дочекатися ОСОБА_13 , який пообіцяв дати йому планшет, щоб з нього закачати в планшет, який вони збиралися подарувати на день народження дочці ОСОБА_42 , відповідні програми для користування. Коли вона зателефонувала о 19 годині того ж дня на робочий телефон чоловіка, то він на телефонний дзвінок вже не відповідав. Біля 24 години того ж дня їй зателефонував чоловік на стаціонарний телефон та повідомив, що його затримали за отримання неправомірної вигоди. Між адвокатом ОСОБА_43 та її чоловіком склалися службові відносини, і їхня сім`я дружніх відносин з сім`єю ОСОБА_44 не підтримувала. У них є автомобіль «Форд» білого кольору, який не обладнаний сигналізацією. Весною 2013 року вона загубила банківську картку. Органом досудового розслідування було встановлено, що гроші з її банківської картки через банкомат ПриватБанку зняв ОСОБА_45 , який є їхнім сусідом, оскільки він був зафіксований на відеокамері, коли знімав кошти через банкомат. Під час досудового розслідування між ОСОБА_46 та нею було укладено угоду про примирення, яка була затверджена судом. Хоча ОСОБА_45 визнав вину, але пояснив, що гроші він знімав на прохання незнайомого чоловіка. 21 червня 2013 року , приблизно о 12 годині, вони з чоловіком виїхали з смт Ріпки та через Чернігів поїхали до м. Києва, звідки повернулися в смт Ріпки 24 червня 2013 року.

Свідок ОСОБА_45 суду показав, що він живе в смт Ріпки в одному будинку зі ОСОБА_9 , але в сусідніх під`їздах. З ним в нього склалися нормальні відносини. Влітку 2013 року він на прохання незнайомого чоловіка, якого раніше не бачив в смт Ріпки, зняв кошти в сумі 4000 гривень через банкомат ПриватБанку. Як виявилося пізніше, ці гроші були зняті ним з рахунку дружини ОСОБА_9 ОСОБА_47 .. Оскільки він був зафіксований на відеокамері, коли знімав кошти через банкомат, то відносно нього було порушено кримінальне провадження за вчинення крадіжки. Під час досудового розслідування між ним та ОСОБА_48 було укладено угоду про примирення, яка була затверджена судом. Його батьки відшкодували шкоду ОСОБА_49 , віддавши їй більше 4000 гривень. Хоча він фактично і не вчиняв злочину, оскільки гроші зняв на прохання чоловіка, якого раніше ніколи не бачив і віддав їх йому, але визнав вину, бо міліція йому погрожувала. Про зняття грошей на прохання незнайомого чоловіка через банкомат ПриватБанку він розказував сусідам ОСОБА_50 та ОСОБА_51 .. Після цього інциденту у нього відносини з ОСОБА_9 залишились нормальними, бо він йому розповів про дійсні обставини зняття ним готівки з рахунку через банкомат та пояснив, що до нього підійшов незнайомий чоловік та надавши йому банківську картку і назвавши пін-код неї, попросив зняти кошти. Працівники правоохоронних органів не зверталася до нього з метою здійснення будь-яких дій провокаційного характеру відносно ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він орендує приміщення на першому поверсі в спортивно-технічному клубі Товариства сприяння обороні України в смт Ріпки, оскільки є фізичною особою-підприємцем та займається ремонтом побутової техніки. ОСОБА_9 він знає вже десять років та бачить його, як він вигулює у вказаному районі свою собаку. Приблизно в першій половині літа 2013 року, точної дати і місяця не пригадує, в денний час, перед обідом ОСОБА_9 , зайшов до бухгалтерії та запитав чи ніхто нічого не губив. В приміщенні бухгалтерії також знаходилися ОСОБА_15 , і ОСОБА_17 . На запитання ОСОБА_9 , вони відповіли, що нічого не губили. Тоді ОСОБА_9 , сказав, що якщо хтось щось пригадає, щоб вони звертались до нього. В подальшому з даного приводу вони до ОСОБА_9 не зверталися, оскільки нічого не губили.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона працює головним бухгалтером в спортивно-технічному клубі Товариства сприяння обороні України в смт Ріпки. Вона знає ОСОБА_9 , так як він поруч з вказаним приміщенням вигулює собаку. В першій половині літа 2013 року, точної дати вона не пам`ятає, в першій половині дня, в кабінет бухгалтерії, де знаходився ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , зайшов ОСОБА_9 та спитав, чи нічого вони не губили, при цьому він не сказав, що конкретно вони могли загубити. Перевіривши кармани та гаманці, вони відповіли, що нічого не губили. Тоді ОСОБА_9 сказав, що якщо хтось щось пригадає, щоб вони звертались до нього. В подальшому з даного приводу вони до ОСОБА_9 , не зверталися, оскільки нічого не губили.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він працює директором в спортивно-технічному клубі Товариства сприяння обороні України в смт Ріпки. Він знає ОСОБА_9 , оскільки той вигулює свою собаку поруч з приміщенням, де він працює. В першій половині літа 2013 року, точної дати він не пам`ятає, в першій половині дня в кабінет бухгалтерії, де знаходився він, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , зайшов ОСОБА_9 та спитав чи ніхто нічого не губив. Вони перевірили свої кармани, гаманці та відповіли, що нічого не губили. ОСОБА_9 сказав, що якщо хтось щось пригадає, щоб вони звертались до нього. В подальшому з даного приводу вони до ОСОБА_9 , не зверталися, оскільки нічого не губили.

Свідок ОСОБА_52 суду показав, що в період з 1987 року по 2005 рік працював на різних посадах в органах прокуратури, СБУ в смт Ріпки та Чернігові. З 2005 року він звільнився з органів СБУ та є пенсіонером. Про факт отримання неправомірної вигоди ОСОБА_9 , з яким він особисто не знайомий, йому стало відомо із засобів масової інформації та зі слів знайомих, оскільки він дуже часто буває в смт Ріпки. Враховуючи, що він тривалий час працював на території Ріпкинського району, то він знайомий із багатьма керівниками державних органів, підприємств, установ, організацій та головами сільських рад, в тому числі і із ОСОБА_11 .. ОСОБА_13 він знає, бо навчався з ним в Харківському юридичному інституті. Тісних стосунків із вказаними особами не підтримує. В період з 1987 по 1998 рік, поки він працював в Ріпкинському відділенні УСБУ в Чернігівській області, ОСОБА_13 , який приїхав в смт Ріпки в кінці 80-их на початку 90-их років і працював суддею Ріпкинського районного суду Чернігівської області, був офіцером запасу СБУ, проте навичками оперативної роботи він не володіє. В запас офіцерів СБУ підбиралися особи, яких за своїми діловими та моральними якостями можливо б було залучити на службу в СБУ в разі введення надзвичайного чи воєнного стану в країні. До якого часу ОСОБА_13 був офіцером запасу СБУ йому невідомо. Він є засновником спеціалізованого мисливського господарства товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан», яке знаходиться на території трьох сільських рад: Грабівська, Задеріївська, Клубівська, тому він, перебуваючи по роду своєї діяльності, в селі Грабів зустрічається з ОСОБА_11 .. Жодного відношення до даного кримінального провадження він не має, тим більше ніяких прохань працівників правоохоронних органів, спрямованих на виявлення факту хабарництва зі сторони ОСОБА_9 , він не виконував.

Свідок ОСОБА_53 суду показав, що він працює Ріпкинським селищним головою. ОСОБА_9 знає з того часу, коли він став працювати суддею Ріпкинського районного суду Чернігівської області і може його охарактеризувати з позитивної сторони. Йому відомо, що приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області, яке знаходиться за адресою: Чернігівська область, смт Ріпки, вул. Святомиколаївська, 94, належить на праві власності державі в особі ДСА України в оперативному управлінні ТУ ДСА в Чернігівський області. В зв`язку з тим, що прокуратура Ріпкинського району знаходиться в одному приміщенні з судом, то виникали питання щодо правомірності знаходження прокуратури в приміщенні суду. В 2012 році слідчий прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області Кожедуб здійснював перевірку документації, на підставі якої було зареєстровано право власності на приміщення суду. Питаннями правомірності знаходження прокуратури в приміщенні суду переймався і суддя ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_54 суду показав, що влітку 2013 року, точної дати не пам`ятає, в смт Ріпки він та ОСОБА_55 були понятими під час обшуку автомобіля білого кольору , який проводився працівниками УСБУ в Чернігівській області та слідчим прокуратури Чернігівської області у присутності водія цього автомобіля. На задньому сидінні автомобіля було виявлено чорний портфель. З чорного портфелю співробітники УСБУ в Чернігівській області дістали гроші, кількість їх він не пам`ятає, але пам`ятає, що одна купюра була номіналом сто гривень, а всі решта однакові, але іншого номіналу. Гроші розкладали на асфальті і слідчий переписував номери та серії купюр в протокол обшуку . Після того, як протокол було складено, він його прочитав і підписав, оскільки його зміст відповідав дійсності. Номери та серії грошей, які розкладались на асфальті, відповідали номерам та серіям тих грошей, які були зазначені в протоколі обшуку автомобіля.

Свідок ОСОБА_55 суду показав, що в 2013 році він та ОСОБА_54 були понятими під час проведення обшуку автомобіля білого кольору в смт Ріпки, що проводився працівниками УСБУ в Чернігівській області та слідчим прокуратури Чернігівської області. Під час обшуку на задньому сидінні автомобіля було виявлено чорний пакет чи сумку, в якій знаходились гроші номіналом по 500 гривень і одна купюра номіналом 100 гривень, загальну суму грошей він не пам`ятає. Гроші розкладали на асфальті, номери та серії грошей слідчий переписував в протокол обшуку. Серії та номери грошей, зазначені в протоколі обшуку, відповідали серіям та номерам тих грошей, які були знайдені в автомобілі і розложені на асфальті. В даному кримінальному провадженні він був також понятим і при проведені інших слідчих дій, за результатами проведення яких він підписував протоколи, зміст яких відповідав діям, які проводились слідчим.

Свідок ОСОБА_56 суду показав, що він влітку 2013 року був понятим при проведенні обшуку в будинку адвоката та інших прибудинкових приміщеннях, які знаходяться в смт Ріпки. Під час обшуку курятника в стіні було знайдено пакунок з грошима номіналом по 500 гривень, яка була сума грошей він не пам`ятає. Понятим йому запропонували побути працівники УСБУ в Чернігівській області, на що він погодився. Він пам`ятає, що в цей день, коли він був понятим при обшуку будинку адвоката, то вони разом з іншими понятими та працівниками УСБУ в Чернігівські області приїхали дуже рано і цілий день перебували у смт Ріпки, повернулися до м.Чернігова на наступний день. Він пам`ятає, що в цей день він приймав участь і в інших слідчих діях, але в яких точно не пам`ятає, пам`ятає, що він оглядав в цей день разом зі слідчим грошові купюри. В наступні дні він також приймав участь у слідчих діях, в яких саме він не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу, за результатами проведення яких він підписував протоколи, зміст яких відповідав діям, які проводились слідчим.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що в 2013 році працював слідчим з особливо важливих справ прокуратури Чернігівської області. В цьому році здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_9 .. Ним були допущені технічні помилки в протоколах обшуку в приватному будинку та в присадибних приміщеннях адвоката ОСОБА_13 при зазначенні дати проведення обшуку, так замість 4 липня 2013 року, зазначено 4 червня 2013 року, хоча на відеокамері, яка використовувалась під час проведення обшуку, зафіксована дата та час проведення зазначених слідчих дій. Зазначаючи в протоколі обшуку автомобіля судді ОСОБА_9 чорну сумку, яка була виявлена на задньому сидінні автомобіля, з якої вилучені грошові кошти, він мав на увазі чорний портфель, який належить ОСОБА_9 і є речовим доказом в цьому кримінальному провадженні. Він вважав, що сумка, валіза мають одне й теж значення, що і портфель. В протоколі огляду від 05 липня 2013 року на а.п. 166 т.1, а.п. 174 т.1, протоколі огляду від 15 серпня 2013 року на а.п. 206 т.1, протоколі огляду від 09 серпня 2013 року на а.п. 130 т.1 допущена технічна помилка в зазначенні номеру кримінального провадження та дати внесення відомостей до ЄРДР в зв`язку з значною завантаженістю, проте вказані документи стосуються цього кримінального провадження, оскільки інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_9 в його провадженні не було. Під час обшуку автомобіля суддя ОСОБА_9 затриманий не був, йому було запропоновано знаходитися поряд з автомобілем, поки відбувався обшук. Під час проведення обшуку він вільно пересувався біля автомобіля. Після закінчення обшуку йому було запропоновано надати пояснення з приводу виявлених у нього коштів у приміщенні СБУ в смт Ріпки або в прокуратурі, він погодився надати пояснення в приміщенні прокуратури, куди він сам на автомобілі і поїхав. Після відібрання пояснень ОСОБА_9 пішов з прокуратури. Він його також відправляв на медичний огляд на стан сп`яніння до лікарні, оскільки вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння є обтяжуючою обставиною, тому він хотів вияснити чи перебував суддя ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.

Експерт ОСОБА_57 суду показав, що він проводив судову комп`ютерно - технічну експертизу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 .. Для проведення експертизи були надані два системні блоки, що були вилучені в приміщенні Ріпкинського районного суду Чернігівської області. На жорсткому диску одного з системних блоків було виявлено лише два документи, що містили в собі фрагменти « ОСОБА_11 ». Можливо на жорсткому диску біли і інші документи зі словом «Свистун», але згідно постанови слідчого під час проведення експертизи його цікавили лише файли з фрагментом « ОСОБА_11 ». На вирішення експертизи було поставлено п`ять запитань, відповіді він дав лише на три запитання, на четверте та п`яте запитання відповіді не давав, оскільки видалення файлів із зазначеним фрагментом ним не було встановлено. До висновку експерта була долучена ним ілюстративна таблиця та роздрукований текст виявлених файлів із фрагментом « ОСОБА_11 ». У висновку експерта ним була зазначена методика ДНДЕКЦ МВС України «Проведення комп`ютерно - технічних досліджень носіїв цифрової інформації за 2010 рік, яка ним використовувалась під час проведення експертизи, проте ним допущено помилку і зазначено неправильно рік, замість 2009 зазначено 2010 рік. Свій висновок він вважає науково - обґрунтованим, оскільки ним використовувались діючі методики під час проведення вказаного дослідження.

Згідно Указу Президента України «Про призначення суддів» № 688/2001 від 20.08.2001 року ОСОБА_9 призначено на посаду судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області (т. 2 а. п. 81-83).

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 14.12.2006 № 471-V ОСОБА_9 безстроково обрано на посаду судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області (т.2 а.п. 85-86).

Рішенням Ради суддів України № 6 від 18.01.2008 року «Про призначення голів та заступників голів місцевих загальних судів» ОСОБА_9 призначено заступником голови Ріпкинського районного суду Чернігівської області (т. 2 а. п. 64-65).

Наказом заступника голови Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_9 № 2-ОС від 17.01.2013 року продовжено термін його, ОСОБА_9 , повноважень на посаді заступника голови Ріпкинського районного суду Чернігівської області до призначення заступника голови суду у порядку, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (т. 2 а. п. 69).

Постановою Верховної Ради України № 604-VII від 19.09.2013 року «Про звільнення суддів» ОСОБА_9 звільнено з посади судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (т. 2 а. п. 105-110).

Згідно супровідного листа прокурора Ріпкинського району Чернігівської області від 29 березня 2013 року № 117-134-12, фотокопія якого виготовлена слідчим під час огляду наглядового провадження № 0000001 від 26 листопада 2012 року по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 та ч.2 ст.367 КК України і долучена до матеріалів кримінального провадження, заступнику голови Ріпкинського районного суду ОСОБА_9 в порядку ст.291 КПК України було направлено для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 від 26 листопада 2012 року по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 та ч.2 ст.367 КК України ( т.1 а.п. 146).

Відповідно до ухвали судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_9 від 03 квітня 2013 року, копія якої долучена до матеріалів кримінального провадження, у кримінальному провадженні № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 та ч.2 ст.367 КК України, було призначено підготовче судове засідання на 11 квітня 2013 року( т.2 а.п. 103).

Згідно ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області в складі судді ОСОБА_9 від 23 квітня 2013 року, копія якої долучена до матеріалів кримінального провадження, за результатами підготовчого судового засідання призначено судовий розгляд кримінального провадження № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 та ч.2 ст.367 КК України на 13 травня 2013 року( т.2 а.п. 101).

Відповідно до протоколу огляду від 09 серпня 2013 року слідчим проведено огляд наглядового провадження № 117-134-12 у кримінальному провадженні Ріпкинської районної прокуратури № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 та ч.2 ст.367 КК України, під час якого виявлено документи, що мають значення при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000049, зокрема, витяг з ЄРДР кримінального провадження № 0000001 на 2 арк., постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування на 1 арк., доручення про проведення досудового розслідування на 1 арк., повідомлення про початок досудового розслідування на 1 арк., постанова про призначення групи прокурорів на 1 арк., повідомлення про підозру на 4 арк., обвинувальний акт на 4 арк., супровідний лист до Ріпкинського районного суду на 1 арк., ухвала судді ОСОБА_9 від 05.06.2013 р. на 1 арк., рішення Ріпкинського районного суду від 18.01.2013 р, ухвала судді ОСОБА_58 від 15.07.2013 на 1 арк.. В ході огляду зроблено фотокопію вказаних документів та їх долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000049( т.1 а.п. 130).

Як вбачається із заяви ОСОБА_11 від 18.06.2013 року, зареєстрованої слідчим відділом УСБ України в Чернігівській області 18.06.2013 року вх. № 1196, він звернувся до начальника УСБУ в Чернігівській області з метою проведення перевірки по факту вимагання у нього хабара суддею Ріпкинського районного суду ОСОБА_9 за виправдання його по кримінальному провадженню № 743/528/13-к за ст. 382 КК України. Сума грошових коштів, які у нього вимагає ОСОБА_9 , становить 30000 гривень (т.6 а. п. 182).

Витягом з кримінального провадження № 0000049 підтверджено, що слідчим в особливо важливих справах прокуратури Чернігівської області ОСОБА_59 18.06.2013 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень були внесені до ЄРДР відомості про злочин з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України (т.6 а. п. 179).

Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 21 червня 2013 року підтверджено, що слідчим в присутності понятих ОСОБА_60 та ОСОБА_61 за участю старшого оперуповноваженого УСБУ в Чернігівській області ОСОБА_62 в службовому приміщенні прокуратури Чернігівської області оглянуті грошові кошти в сумі 10000(десять тисяч) гривень України: 100 купюр номінальною вартістю по 100(сто) гривень кожна, які надані УСБУ в Чернігівській області і мають наступні серії та номери:

АЖ126790, КФ0681048, ЕВ 3446476, ЕЦ 4495870, ВВ4100535, ЕИ 5855663, ВЙ 6266691, ГХ 9066332, ВЮ 0923612, ВЄ9548074, ЕЮ 2271813, КФ 4674881, КК 1520734, ГЦ0124250, КЗ246356, ГА7007619, ЕЖ 7503660, ЕЦ 0751444, КВ2531050, ВЩ0041093, ГД2930915, КБ4205370, ГГ4575431, ВВ9174955, АЖ 9423747, ЕИ 5720696, КФ7694452, ЕД3702698, ГХ3611957, ЕЗ5568856, КГ5288564, КЕ0002479, КК1387836, ВЮ9615354, ГБ7616900, ЕИ4203832, ГА3205986, ЕИ1714619, ЕХ8354808, ГЄ5982205, ЕА4553050, УЦ4585090, АД7819839, ГЖ2065185, ЗЄ9571274, ЗД9501040, ЕД2806284, КЛ7457466, КЙ1404057, ЕА3861969, ВЩ0348469, ВХ3426326, ЕГ2708192, ЗЕ4006080, КЗ6410458, ВЖ6745102, ВЙ1645292, ЕШ 1105047, ЕИ 9769801, КФ 1676639, ББ7068227, ЕЦ8512823, ГК3666544, ВК0125852, ЕВ4061378, ВГ5008394, ЕЗ9101206, АИ1909525, ВБ8181321, КФ6888179, ГФ5028802, ГЦ6907285, ВЄ0730409, ЗИ5803664, ГЄ4276130, ФЖ2500025, ВЩ4001170, БЙ6676613, ЕБ1772925, КФ6888178, ЕЮ9640654, КФ1221558, ВЄ7627057, ГА0748056, ВФ5773227, ЕЯ4991498, ЕБ3759187, ГГ6963468, ЕЕ3746534, ЕЩ1085521, ГЖ7982009, ВЄ5347235, ЕЄ0812530, ГВ9171042, АЗ5991317, ЕЖ4138807, ЕЗ6616554, ЕЄ9296824, ЕЗ5181675, ГЄ5526800. Зазначені грошові кошти після їх огляду надані ОСОБА_11 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання та одержання хабара громадянином ОСОБА_9 (т.1 а. п. 151-152).

Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року підтверджено, що слідчим в присутності понятих ОСОБА_60 та ОСОБА_63 за участю старшого оперуповноваженого УСБУ в Чернігівській області ОСОБА_62 на виконання постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 03 липня 2013 року в службовому приміщенні Ріпкинського МРВ УСБУ в Чернігівській області оглянуті грошові кошти в сумі 20000(двадцять тисяч) гривень України: 40 купюр номінальною вартістю по 500 (п`ятсот) гривень кожна, які надані УСБУ в Чернігівській області і мають наступні серії та номери:

ЛЗ 0406014, ЗЗ557788, БН3927763, АА0282288, АА6531017, ВД1869826, ВВ5631273, БТ3597289, ВА8784667, ВА7288152, ЛБ0253066, ВБ1713895, БН3620237, ВЕ7059408, ВЕ3135148, ВИ2277071, ВЖ6154154, ЛГ8385866, БТ7590695, ГН0735417, ВГ1567799, ВВ7425218, ЛГ2977186, БР1422395, ВВ1265064, ВЖ1638084, ВЗ9008138, ВГ1150784, ГК7155820, ВВ4244477, ЛГ7653971, ВФ71549900, ВЗ4227793, АА7417214, ЛБ0855911, ЛД6885544, ВЕ0584731, ВИ8219921, ЛГ1604683, ГК7764968.

Зазначені грошові кошти після їх огляду надані ОСОБА_11 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання та одержання хабара громадянином ОСОБА_9 та ОСОБА_13 (т. 1 а. п. 153, т.8 а.п. 223-224).

Згідно протоколу обшуку автомобіля ОСОБА_9 марки «Форд Сімакс», д.н.з. НОМЕР_1 від 04 липня 2013 року та переглянутого відеозапису вказаної слідчої дії на задньому сидінні автомобіля знайдено чорну сумку, в якій в одному з відділень знаходився пакет зеленого кольору з написом «спрінглайф» з грошовими коштами номіналом по п`ятсот гривень кожна, а саме: ЛЗ 0406014, АА0282288, АА 6531017, ВД1869826, ВВ5631273, БТ3597289, ВА8784667, ВА7288152, ЛБ0253066, ВБ1713895, БН3620237, ВЕ7059408, ВЕ3135148, ВИ2277071, ВЖ6154154, ЛГ8385866, ВТ7590695, ГН0735417, ВГ1567799, ВВ7425218, ЛГ2977186, БР1422395, ВВ1265064, ВЖ1638084, ВЗ9008138, ВГ1150784, ГК7155820, ВВ4244477, ЛГ7653971, ВФ7154900, ВЗ9008138, ВГ1150784, ГК7155820, ВВ4244477, ЛГ7653971, ВФ7154900, БН3927763, а в іншому відділенні виявлено одну купюру номіналом 100 гривень. Всього виявлено та вилучено 31 купюру номіналом по 500 гривень, а також одну купюру номіналом по 100 гривень, всього на загальну суму 15600 гривень. Вказані виявлені грошові кошти були вилучені та запаковані до поліетиленових пакунків та скріплено печатками «Для пакетів № 10 УСБУ в Чернігівській області» (т.1.а. п. 160-162).

Згідно протоколу обшуку приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_13 , від 04 червня 2013 року, переглянутого відеозапису вказаної слідчої дії було виявлено, зокрема, мобільний телефон марки Nokia C6, який належить ОСОБА_13 (т. 1 а. п. 154-156).

Відповідно до протоколу обшуку присадибних приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_13 , від 04 червня 2013 року, та переглянутого відеозапису вказаної слідчої дії в одній з присадибних будівель, яка прилаштована під курник, було виявлено та вилучено грошові кошти номіналом 500 гривень вісім купюр, які мали наступні серії та номери: ЛГ 1604683, ЛД6885544, ВІ8219921, ВЕ0584731, ГК7764968, АА7417214, ВЗ4227793(т.1 а.п. 156-158).

Постановою про уточнення матеріалів кримінального провадження від 15.07.2013 року підтверджено, що датою складання протоколів про проведення обшуків у помешканні ОСОБА_13 та прилеглих до помешкання будівлях по АДРЕСА_2 слід вважати «04 липня 2013 року» замість «04 червня 2013 року»(т. 1 а. п. 159).

За змістом протоколу огляду від 05.07.2013 року слідчим було проведено огляд грошових коштів в сумі 19600 гривень, які були вилучені в ході проведення обшуків присадибних будівель помешкання ОСОБА_13 та автомобіля ОСОБА_9 39 купюр номінальною вартістю по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЛЗ 0406014, БН3927763, АА0282288, АА6531017, ВД1869826, ВВ5631273, БТ3597289, ВА8784667, ВА7288152, ЛБ0253066, ВБ1713895, БН3620237, ВЕ7059408, ВЕ3135148, ВИ2277071, ВЖ6154154, ЛГ8385866, БТ7590695, ГН0735417, ВГ1567799, ВВ7425218, ЛГ2977186, БР1422395, ВВ1265064, ВЖ1638084, ВЗ9008138, ВГ1150784, ГК7155820, ВВ4244477, ЛГ7653971, ВФ7154900, ВЗ4227793, АА7417214, ЛБ0855911, ЛД6885544, ВЕ0584731, ВИ8219921, ЛГ1604683, ГК7764968, а також одна купюра 100 гривень із серійним номером ВЩ004109.

Вказані купюри після огляду поміщено до паперового конверту, який скріплено печаткою «Для пакетів» прокуратури Чернігівської області, підписами понятих і слідчого(т.1 а.п. 166).

Постановою слідчого від 05 липня 2013 року зазначені купюри грошових коштів - 39 купюр номінальною вартістю по 500 гривень кожна та 1 купюра номінальною вартістю 100 гривень визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідно до постанови слідчого про передачу грошових коштів на зберігання від 10 липня 2013 року їх передано на зберігання до Чернігівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»(т.1 а.п. 167, 169 ).

Слід зазначити, що серії та номери грошових коштів, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку присадибних приміщень будинку, в якому проживає ОСОБА_13 , співпадають з серіями та номерами грошових коштів, зазначених в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року, і які були вручені ОСОБА_11 , крім купюри, вказаної в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року із серією ВИ номер 8219921, а в протоколі обшуку із серією ВІ 8219921. Проте, вказана розбіжність у зазначенні серії купюри усунута після демонстрації відеозапису обшуку присадибних приміщень будинку ОСОБА_13 , під час якого видно, як слідчий оглядає виявлені в одній з присадибних будівель, яка прилаштована під курник, грошові кошти та показує їх перед відеокамерою і називає їх серії, номери. Серед виявлених грошових коштів слідчий показує на відеокамеру купюру номіналом 500 гривень серії ВИ номер 8219921. Купюра номіналом 500 гривень із серією ВІ номер 8219921 серед виявлених коштів відсутня. Крім того, відсутня купюра номіналом 500 гривень із серією ВІ номер 8219921 в протоколі огляду від 05 липня 2013 року, відповідно до якого слідчим в присутності понятих було оглянуто грошові кошти у сумі 19600 гривень, які вилучені в ході проведення обшуку присадибних приміщень будинку ОСОБА_13 та автомобіля ОСОБА_9 і знаходились в опечатаних поліетиленових пакунках. Натомість в даному протоколі також зазначена купюра номіналом 500 гривень із серією ВИ номером 8219921. Таким чином, суд вважає встановленим, що під час обшуку присадибних приміщень будинку ОСОБА_13 було виявлено разом з іншими купюрами, зазначеними в протоколі обшуку, саме купюру номіналом 500 гривень із серією ВИ номером 8219921, а не купюру номіналом 500 гривень із серією ВІ номером 8219921.

Аналізуючи серії та номери купюр, вказаних в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 21 червня 2013 року, протоколі огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року, які були вручені ОСОБА_11 , та серії і номери купюр, вказаних в протоколі обшуку автомобіля ОСОБА_9 , і серії та номери купюр, вказаних в протоколі огляду грошових коштів від 05.07.2013 року, необхідно зазначити, що серед купюр номіналом по 500 гривень, виявлених під час обшуку автомобіля, зазначено купюру серії ВТ номер 7590695 та купюру серії ВФ номер НОМЕР_2 , які відсутні в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року та протоколі огляду грошових коштів від 05.07.2013 року. Під час демонстрації відеозапису обшуку автомобіля ОСОБА_9 вказані суперечності усунути не вдалося.

Не дивлячись на те, що в протоколі обшуку не вказано серію та номер купюри номіналом 100 гривень, вилученої в процесі обшуку автомобіля ОСОБА_9 , але під час демонстрації відеозапису обшуку автомобіля видно як старший оперуповноважений відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ України в Чернігівській області ОСОБА_64 називає серію купюри номіналом 100 гривень, вилученої з портфеля, що знаходився в автомобілі ОСОБА_9 , ВЩ номер НОМЕР_3 . Саме купюра номіналом 100 гривень з такою серією та номером зазначена в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 21 червня 2013 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що під час обшуку автомобіля ОСОБА_9 було виявлено та вилучено грошових коштів, які є неправомірною вигодою, на суму 14600 гривень: 29 купюр номіналом по 500 гривень та одну купюру номіналом 100 гривень.

Відповідно до протоколу огляду від 05.07.2013 року слідчим оглянуто телефон марки «Nokia C6», вилучений 04.07.2013 року в ході обшуку в помешканні ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 . При ввімкненні даного мобільного телефону встановлено, що абонент користується номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 (т.1 а.п. 174).

Згідно протоколу обшуку приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.07.2013 року у кабінеті заступника голови Ріпкинського районного суду ОСОБА_9 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05.07.2013 року, було виявлено і вилучено, зокрема, системний блок з інвентарним номером 10485547, яким користувався суддя ОСОБА_9 (т.1 а. п. 175-179, т.8 а.п. 137а, 138).

Висновком експерта №491 від 15.07.2013 року встановлено, що на жорсткому диску комп`ютера з інвентарним номером 10485547 Western Digital, модель WD 5000 ААКХ, серійний номер WСС2ЕR287873, виявлено 2 файли, які містять у собі фрагмент тексту: « ОСОБА_11 », які у роздрукованому вигляді додані до цього висновку (т. 1 а. п.182-194).

За змістом постанови слідчого від 16.07.2013 року визнано речовим доказом жорсткий диск системного блоку до комп`ютера з інвентарним номером 10485547 та поміщено його на зберігання до кімнати зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області (т. 1 а. п. 195-196).

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24 вересня 2013 року на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 вересня 2013 року слідчим оглянуто портфель чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , з якого 04.07.2013 року вилучено кошти в сумі 15600 гривень( т. 8 а.п. 182-185).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08 серпня 2013 року старший оперуповноважений відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ України в Чернігівській області ОСОБА_64 на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 серпня 2013 року та доручення слідчого ознайомився із архівною копією звукозапису судового засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 за ст. ст. 367 ч.2, 382 ч.2 КК України, яка знаходиться на CD - R диску «Value Pack», № ZAW 208052324 RD21, на якому містяться файли звукозапису судового засідання у даному кримінальному провадженні( т.1 а.п. 197-198, т.8 а.п. 140-143).

Відтвореним записом архівної копії судового засідання у кримінальному провадженні № 743/528/13-к по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, яке відбулося 21 червня 2013 року, наданою Чернігівським районним судом за запитом суду, виявлено частину діалогу судді ОСОБА_9 із обвинуваченим ОСОБА_11 наступного змісту: « .. Як зараз здоров`я, чи перешкоджає це Вам брати участь в судовому засіданні…» ( т.4 а.п.1, 4-5 ).

Роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань абонента НОМЕР_4 за період з 1 травня 2013 року по 15 липня 2013 року та диском DVD-R Verbatim 2305516+REE14021 з написом CD/K1-П/13-8800, який містить файли вхідних та вихідних з`єднань абонента з номером НОМЕР_4 за період з 1 травня 2013 року по 15 липня 2013 року, що є додатками до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15.08.2013 року, підтверджено, що 21 червня 2013 року о 11 годині 53 хвилини та 04 липня 2013 року о 19 годині 26 хвилин відбулися з`єднання абонентського номеру НОМЕР_4 , яким як встановлено в судовому засіданні користувався у вказаний період адвокат ОСОБА_13 , та абонентського номеру НОМЕР_5 , яким як встановлено в судовому засіданні користувався у вказаний період суддя ОСОБА_9 ( т.1 а.п. 199-202, т.8 а.п. 155-156).

Згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 04.07.2013 року в проміжок часу з 07 год. 03 хв. до 07 год. 35 хв., в присутності понятих ОСОБА_60 та ОСОБА_63 , слідчий в ОВС відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_34 , здійснив огляд та вручення ОСОБА_11 заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр в загальній сумі 20000 гривень, з яких всі купюри з номіналом по 500 грн. кожна з серіями та номерами згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів(т. 1 а. п. 216-218).

Як видно з протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD RW Verbatim № 1011 від 11.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 16 серпня 2013 року, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 763-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 26.06.2013 року проведено негласну слідчу дію шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж ОСОБА_13 , в результаті якої зафіксовано 03 липня 2013 року о 09:55:25 та 04 липня 2013 року о 08:11:59, 08:57:21 телефонну розмову ОСОБА_13 , який користувався абонентським номером НОМЕР_4 , з абонентом, яким користувався номером НОМЕР_6 . Як встановлено в судовому засіданні, в зазначений період абонентським номером користувався ОСОБА_11 .. Під час вказаної телефонної розмови ОСОБА_11 домовляється про зустріч з ОСОБА_13 для передачі йому неправомірної вигоди. Також зафіксовано телефонні дзвінки ОСОБА_13 04 липня 2013 року о 08:26:37, о 08:26:56 на абонентський номер НОМЕР_5 , яким, як встановлено в судовому засіданні, користувався ОСОБА_9 , однак абонент на вказані телефонні дзвінки не відповів. Крім того, зафіксовано телефонну розмову 04.07.2013 року ОСОБА_13 з абонентом, який користувався номером НОМЕР_7 , о 19:20.21. Як встановлено в судовому засіданні, вказаним номером користувалася ОСОБА_25 .. Під час зазначеної телефонної розмови ОСОБА_25 розповідає ОСОБА_13 про те, що до них додому приїжджав ОСОБА_9 .. Під час телефонної розмови, яка відбулася між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 04 липня 2013 року о 19:25:45, ОСОБА_9 запропонував підвезти ОСОБА_13 додому. Після телефонної розмови зі Шляховим ОСОБА_13 о 19:28:13 телефонує ОСОБА_25 та просить, щоб вона відрахувала 16, маючи на увазі 16000 гривень, на що остання відповіла, що вже все зробила ( т.1 а.п. 221-222, 226-227, т.2 а.п. 4-6, т.8 а.п. 233-234) .

За змістом протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.07.2013 року та переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD RW Verbatim № 1011 від 11.07.2013 року, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 762-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 26.06.2013 року проведено негласну слідчу дію шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж ОСОБА_9 , в результаті якої зафіксовано телефонну розмову ОСОБА_9 04.07.2013 року абонентському номеру НОМЕР_5 о 19:25:52, загальною тривалістю 00 год. 00 хв. 22 сек. з абонентським номером НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_13 , у ході якої він домовляється зустрітися з адвокатом ОСОБА_13 , щоб підвезти його додому (т. 1 а. п. 223-224, 226-227, т.8 а.п. 229-230).

Згідно протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1012 від 11.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 16 серпня 2013 року, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 739-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 20.06.2013 року, проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою, під час якого зафіксовано зустріч 20.06.2013 року о 15:14:22 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , у ході якої ОСОБА_13 обговорює із ОСОБА_11 обставини передачі неправомірної вигоди в сумі 10000 гривень 21 червня 2013 року (т. 1 а. с. 225, 231а, т.2 а.п. 7-8, т.8 а.п. 225-226).

Відповідно протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1016 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 16 серпня 2013 року, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 737-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 20.06.2013 року, проведено негласну слідчу дію по спостереженню за особою, під час якого зафіксовано зустріч 20.06.2013 року о 16:13:40 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , у ході якої ОСОБА_13 обговорює із ОСОБА_11 обставини передачі неправомірної вигоди в сумі 10000 гривень 21 червня 2013 року (т. 1 а. п. 242-243, т.2 а.п. 9, т.8 а.п. 227-228).

За змістом протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1017 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 16 серпня 2013 року, фототаблиці до нього у виді стоп-кадрів, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 739-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 20.06.2013 року проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою, під час якої зафіксовано зустріч між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , яка відбулася 21.06.2013 року, у ході якої ОСОБА_11 обговорює з ОСОБА_13 гарантії того, що ОСОБА_9 виконає домовленість після передачі йому неправомірної вигоди. ОСОБА_13 в свою чергу повідомляє, що ОСОБА_9 пообіцяв його виправдати по першій статті, а по другій статті призначити умовну міру покарання (т.1 а.п. 228-229, т.2 а.п. 10-13, т.8 а.п. 225-226).

Як вбачається з протоколу про результати спостереження за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1018 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 16 серпня 2013 року, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 737-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 20.06.2013 року, проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення 21.06.2013 року спостереження за ОСОБА_11 , під час якої зафіксовано факт візуального контакту ОСОБА_11 з ОСОБА_13 (т. 1 а. п. 240-241, т.2 а.п. 14, т.8 а.п. 227-228).

Згідно протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1019 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19 серпня 2013 року, фототаблиці до нього у виді стоп-кадрів, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 739-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 20.06.2013 року проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою, під час якої зафіксовано розмову між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , яка відбулася 21.06.2013 року о 10:24:41 біля приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області, у ході якої ОСОБА_13 пояснює ОСОБА_11 про те, що як гарантію виконання домовленості, суддя ОСОБА_9 попитає його в судовому засіданні про стан здоров`я(т. 1 а. п. 230-231, т.2 а.п. 15-16, т.8 а.п. 225-226).

Відповідно до протоколу про результати спостереження за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1020 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19 серпня 2013 року, фототаблиці до нього у виді стоп-кадрів, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 737-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 20.06.2013 року проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення 21.06.2013 року спостереження за ОСОБА_11 , під час якої зафіксовано факт візуального контакту та розмови ОСОБА_11 з ОСОБА_13 21.06.2013 року о 12:15:47 неподалік приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області, а також одержання ОСОБА_13 від ОСОБА_11 грошових коштів (т.1 а.п. 238-239, т.2 а.п. 17-21, т.8 а.п. 227-228).

Як видно з протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1021 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19 серпня 2013 року, фототаблиці до нього у виді стоп-кадрів, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 739-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 20.06.2013 року, проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою, під час якої зафіксовано розмову між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , яка відбулася 21.06.2013 року о 12:14:00, у ході якої ОСОБА_11 передає грошові кошти в руки ОСОБА_13 .. ОСОБА_13 в свою чергу пояснює йому, що другу частину грошових коштів ОСОБА_11 повинен передати йому перед наступним засіданням, попередньо йому зателефонувавши 03 липня 2013 року ( т.1 а.п. 232-233, т.2 а.п. 22-23, т.8 а.п. 225-226).

Згідно протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1022 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19 серпня 2013 року, фототаблиці до нього у виді стоп-кадрів, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 764-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 26.06.2013 року проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою, під час якої зафіксовано розмову між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , яка відбулася 04.07.2013 року о 08:27:19, у ході якої ОСОБА_13 одержує грошові кошти від ОСОБА_11 для передачі ОСОБА_9 (т.1 а.п. 234-235, т.2 а.п. 24-28, т.8 а.п. 231-232).

Відповідно до протоколу про результати спостереження за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску DVD R Verbatim № 1023 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19 серпня 2013 року, фототаблиці до нього у виді стоп-кадрів, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 776-т та № 777-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 03.07.2013 року, проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення спостереження за ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , в ході якої 04.07.2013 року о 08:24:16 зафіксовано зустріч між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , під час якої ОСОБА_13 , перебуваючи поблизу приміщення Ріпкинського районного суду одержав з рук в руки від ОСОБА_11 грошові кошти, а також зустрічі ОСОБА_13 з ОСОБА_9 , які відбулися 04.07.2013 року з 8 год. 24 хв. до 09 год. 57 хв.(т.1 а.п. 246-246а, т.2 а.п. 29-35, т.8 а.п. 235-238).

За змістом протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску CD R Verbatim № 1024 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19 серпня 2013 року, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 764-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 26.06.2013 року, проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою, під час якої зафіксовано розмову між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , яка відбулася 04.07.2013 року о 09:55:26, у ході якої ОСОБА_13 обговорює із ОСОБА_11 його позицію під час судового засідання у кримінальному провадженні ( т.1 а.п. 236-237, т.2 а.п. 36, т.8 а.п. 231-232).

Згідно протоколу про результати спостереження за особою від 22.07.2013 року, переглянутого в судовому засіданні компакт-диску DVD R Verbatim № 1025 від 16.07.2013 року, протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19 серпня 2013 року, фототаблиці до нього у виді стоп-кадрів, на підставі ухвал слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_65 № 776-т та № 777-т про дозвіл на втручання у приватне спілкування від 03.07.2013 року, проведено негласну слідчу дію шляхом здійснення спостереження за ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , за результатами якої зафіксовано зустріч між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 04.07.2013 року з 09:43:21 до 09:55:32, а також зустріч ОСОБА_13 з ОСОБА_9 , які відбулися 04.07.2013 року з 19:30:32 до 19:37:33. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_9 на своєму автомобілі підвіз до будинку ОСОБА_13 .. Сам залишився в автомобілі, а ОСОБА_13 виходить з автомобіля з портфелем та йде до будинку. Повернувшись із будинку разом з портфелем ОСОБА_13 підходить до автомобіля ОСОБА_9 та сідає на заднє сидіння автомобіля. Через 16 секунд ОСОБА_13 виходить з автомобіля ОСОБА_9 без портфеля( т.1 а.п. 244-245, т.2 а.п. 37-49, т.8 а.п. 227-228, 235-238).

Постановою слідчого від 13 серпня 2013 року компакт-диск CD-RW Verbatim № 1011 від 11.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1012 від 11.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1016 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1017 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1018 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1019 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1020 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1021 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1022 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1024 від 16.07.2013, компакт-диск DVD-R Verbatim № 1023 від 16.07.2013, компакт-диск DVD-R Verbatim № 1025 від 16.07.2013 визнані речовими доказами та передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів( т.2 а.п. 1-3).

Постановою начальника відділу прокуратури Чернігівської області від 27 вересня 2013 року виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000049 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_13 , у вчиненні злочину за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України в зв`язку з тим, що з ОСОБА_13 досягнуто згоди про укладення угоди про визнання винуватості (т. 2 а. п. 167 - 170).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні зазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, які є належними та допустимими, суд вважає доведеною вину обвинуваченого повністю у зазначеному обсязі пред`явленого обвинувачення .

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 було інкриміновано одержання неправомірної вигоди в період з 22 по 23 червня 2013 року, точного часу не встановлено, в сумі 10000 гривень та 04 липня 2013 року в сумі 160000 гривень. Проте, в судовому засіданні встановлено, що отримання обвинуваченим ОСОБА_9 першої частини неправомірної вигоди відбулося 24 червня 2013 року в другій половині дня, а також одержання ОСОБА_9 04.07.2013 року неправомірної вигоди в сумі 14500 гривень, виходячи з наступного.

Досліджений в судовому засіданні наданий обвинуваченим фіскальний чек № 0303 від 21.06.2013 року ПП «ТТ-Нафта» ( т.4 а.п.16) свідчить про те, що обвинувачений 21 червня 2013 року о 13:03:03 знаходився в м.Чернігові і купував паливо на АЗС, що належить ПП «ТТ-Нафта». З дослідженої виписки про рух коштів по зарплатній картці ОСОБА_9 з електронної системи «Приват-24» за 01.06.-07.06.2013 та 19.06.-24.06.2013 (т.2 а.п. 159-161) вбачається, що з його зарплатної картки 21 червня 2013 року о 14 годині 06 хвилин було знято кошти за придбання товару в магазині «Сільпо», що знаходиться в м.Чернігові. Крім того, в цей день відбувалося зняття коштів з зарплатної картки обвинуваченого в м.Чернігові о 14 годині 08 хвилин, о 15 годині 23 хвилині, о 16 годині 22 хвилині. Наступне зняття коштів відбулося 24 червня 2013 року о 14 годині 08 хвилин за покупку товару в магазині «Седам» в смт Ріпки. Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_9 , він о 12 годині 15 хвилин разом з дружиною ОСОБА_48 21 червня 2013 року виїхав до м. Чернігова, звідки поїхав до м. Києва і перебував там в гостях у своїх дочок до 24 червня 2013 року, оскільки 23 червня 2013 року - неділя було свято «Трійця», то 24 червня 2013 року був вихідний день. Повернувся він 24 червня 2013 року в смт Ріпки після обіду. Зазначені показання обвинуваченого підтверджені дослідженими в судовому засіданні фіскальним чеком № 0303 від 21.06.2013 року ПП «ТТ-Нафта», випискою про рух коштів по зарплатній картці ОСОБА_9 з електронної системи «Приват-24» за 01.06.-07.06.2013 та 19.06. -24.06.2013, і показаннями свідка ОСОБА_47 ..

Враховуючи, що згідно календаря за 2013 рік 23 червня 2013 року неділя було свято «Трійця», а 24 червня 2013 року було вихідним днем, і ОСОБА_9 разом з дружиною ОСОБА_48 перебував у м.Києві з 21.06.2013 року по 24.06.2013 року , а прибув до смт Ріпки 24 червня 2013 року в другій половині дня, то суд вважає встановленим, що передача 10000 гривень як першої частини неправомірної вигоди, відбулася саме 24 червня 2013 року у другій половині дня, а не в період з 22 по 23 червня 2013 року, як зазначено у обвинувальному акті. Вказані обставини не суперечать показанням ОСОБА_13 та ОСОБА_25 , тому що вони в судовому засіданні показали, що передача першої частини неправомірної вигоди ОСОБА_9 відбулася біля їх помешкання через декілька днів після одержання ОСОБА_13 грошових коштів від ОСОБА_11 , у вихідний день, не зазначаючи конкретно число та час.

Проте, знаходження ОСОБА_9 в м.Чернігові 21 червня 2013 року о 13 годині 03 хвилини не ставить під сумнів показання ОСОБА_13 в тій частині, що він повідомив ОСОБА_9 в його службовому кабінеті 21 червня 2013 року про те, що гроші, які передав ОСОБА_11 , знаходяться у нього. Відстань між смт Ріпки та містом Чернігів є незначною, і, виходячи із досліджених доказів, ОСОБА_9 в першій половині дня перебував у смт Ріпки. Враховуючи, що ОСОБА_13 не повідомив суду, о якій саме годині він був у службовому кабінеті ОСОБА_9 , то показаннями ОСОБА_9 та наданими їм доказами не спростовано, що вказана подія, яка мала місце 21 червня 2013 року, не відбулася.

В результаті оцінки доказів - протоколу огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року, протоколу обшуку автомобіля ОСОБА_9 від 04 липня 2013 року, протоколу огляду грошових коштів від 05 липня 2013 року, встановлено, що серед 31 купюри номіналом по 500 гривень, виявлених під час обшуку автомобіля, зазначено купюру серії ВТ номер 7590695 та купюру серії ВФ номер НОМЕР_2 , які відсутні в протоколі огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_11 від 04 липня 2013 року та в протоколі огляду грошових коштів від 05.07.2013 року. Крім того, відсутня в протоколі обшуку серед виявлених купюр купюра номіналом 500 гривень серія ЗЗ номер 5577788, яка зазначена в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року. Вказана купюра відсутня і в протоколі огляду грошових коштів від 05.07.2013 року. Зазначені суперечності не вдалося усунути і під час демонстрації відеозапису обшуку автомобіля ОСОБА_9 та прибудинкових приміщень ОСОБА_13 ..

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини особи згідно ч.4 ст. 17 КПК України тлумачяться на користь такої особи, то суд вважає доведеним, що 24 червня 2013 року, в другій половині дня, ОСОБА_13 , перебуваючи поблизу свого помешкання по АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_9 одержану від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 10000 гривень. 04.07.2013 року, близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_13 , перебуваючи поблизу приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області по вул. Святомиколаївській, 94, у смт. Ріпки, одержав з рук в руки від ОСОБА_11 частину неправомірної вигоди у сумі 18500 гривень для подальшої передачі ОСОБА_9 за поставлення виправдувального вироку стосовно ОСОБА_11 у частині вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та за призначення покарання зі звільненням від його відбування за ч. 2 ст. 382 КК України. 04.07.2013 року ОСОБА_13 поклав до портфелю ОСОБА_9 за попередньою домовленістю з ним решту частину неправомірної вигоди, одержаної від ОСОБА_11 , в сумі 14500 гривень, які були виявлені та вилучені під час обшуку автомобіля з портфеля на задньому сидіння разом з купюрою номіналом 100 гривень з першої частини одержаної від ОСОБА_11 неправомірної вигоди.

При цьому, виходячи з положень ст. 86 КПК України суд вважає недопустимими такі докази, надані стороною обвинувачення та не враховує їх при ухваленні вироку:

- Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24 вересня 2013 року в частині вилучення портфеля чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , і з якого 04.07.2013 року вилучено грошові кошти, оскільки в ухвалі слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.09.2013 року відсутнє розпорядження про надання можливості слідчому вилучити зазначений в ухвалі портфель чорного кольору( т. 8 а.п. 182-185). У зв`язку з цим, недопустимими доказами суд визнає докази, які фактично є похідними від протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24 вересня 2013 року в частині вилучення портфеля чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , а саме протокол огляду від 24.08.2013 року та постанову слідчого від 24.09.2013 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу ( т.2 а.п. 111, 112-113 ).

- Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08 серпня 2013 року в частині вилучення архівної копії звукозапису судового засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 за ст. ст. 367 ч.2, 382 ч.2 КК України, яка знаходиться на CD - R диску «Value Pack», № ZAW 208052324 RD21, оскільки в ухвалі слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07.08.2013 року відсутнє розпорядження про надання можливості слідчому вилучити зазначеного в ухвалі компакт-диску із архівною копією звукозапису судового засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 за ст. ст. 367 ч.2, 382 ч.2 КК України( т.1 а.п. 197-198, т.8 а.п. 140-141). У зв`язку з цим, недопустимими доказами суд визнає докази, які фактично є похідними від протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08 серпня 2013 року в частині вилучення архівної копії звукозапису судового засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 за ст. ст. 367 ч.2, 382 ч.2 КК України, яка знаходиться на CD - R диску «Value Pack», № ZAW 208052324 RD21, а саме протокол огляду від 15.08.2013 року та постанову слідчого від 15.08.2013 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу ( т.1 а.п. 203-206 ).

Досліджені докази, надані стороною захисту, перелік яких зазначений в заяві від 04 серпня 2016 року на а.п. 246 т.8 та в заяві на а.п. 54 т.9, не спростовують пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення, оскільки вони не мають безпосереднього відношення до досліджених обставин у даному кримінальному провадженні і не могли вплинути на вчинення злочину.

Доводи обвинуваченого щодо порушення відносно нього презумпції невинуватості управлінням СБУ в Чернігівській області в результаті публікації в засобах масової інформації про подію, як мала місце 04 липня 2013 року, не виключає в його діях складу інкримінованого злочину.
Судом не встановлено порушень вимог КПК України при проведенні 04 липня 2013 року обшуку автомобіля ОСОБА_9 , на чому наполягає обвинувачений.
Так, обшук автомобіля судді ОСОБА_9 був проведений в межах кримінального провадження № 0000049, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.06.2013 року.
Не дивлячись на те, що обшук 04 липня 2013 року було проведено без ухвали слідчого судді, але 05.07.2013 року слідчий на виконання вимог ч.3 ст. 233 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про надання дозволу на обшук. Клопотання слідчого ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05.07.2013 року було задоволено та надано дозвіл слідчому в ОВС прокуратури Чернігівської області ОСОБА_66 на проведення обшуку автомобіля, який належить на праві власності ОСОБА_9 (т.8 а.п. 118).
При цьому суд не погоджується з доводами обвинуваченого, про те, що слідчим подано клопотання про дозвіл на обшук без погодження з прокурором, як того вимагає ч.3 ст.233 КПК України, оскільки в судовому засіданні, яке відбулося 22 червня 2016 року(т.8 а.п. 125), судом за клопотанням прокурора оглянуто клопотання слідчого про дозвіл на обшук від 05.07.2013 року, яке було погоджене прокурором. Крім того, як вбачається із змісту ухвали слідчого судді, клопотання розглядалося за участю прокурора, який в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Суд не погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_9 про визнання недопустимими доказами фактичних даних, отриманих під час проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_13 , а також присадибних приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_13 , з тих підстав, що проведення обшуку було проведено без ухвали слідчого судді та без представника Ради адвокатів регіонів.
Слід зазначити, що обшук будинку ОСОБА_13 та присадибних приміщень будинку 04 липня 2013 року було проведено без ухвали слідчого судді, але 05.07.2013 року в.о. області ОСОБА_67 на виконання вимог ч.3 ст. 233 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотаннями про надання дозволу на обшук. Клопотання в.о. прокурора ОСОБА_68 ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05.07.2013 року були задоволені та надано дозвіл слідчому в ОВС прокуратури Чернігівської області ОСОБА_66 на проведення обшуку будинку, в якому проживає ОСОБА_13 , та присадибних приміщень цього будинку(т.8 а.п. 119-120).
Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису обшуку будинку, в якому проживає ОСОБА_13 , та присадибних приміщень будинку, перед початком обшуку слідчий ОСОБА_34 повідомляє учасникам цієї слідчої дії про те, що згідно Закону України «Про адвокатуру» повідомлено представника Ради адвокатів про необхідність прибути для проведення обшуку у адвоката ОСОБА_13 .. В зв`язку з тим, що представник Ради адвокатів, будучи повідомленим про проведення обшуку у адвоката ОСОБА_13 , не прибув, то слідча дія була розпочата без його участі, що не суперечить ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Проте, під час обшуку був присутній адвокат ОСОБА_69 , якого запросив ОСОБА_13 .. В процесі проведення слідчої дії прибув також і представник ради адвокатів ОСОБА_70 , про що зазначено також і в протоколах обшуку (т.1 а.п.154-158).
Доводи обвинуваченого про визнання недопустимими доказами належним чином завірених копій процесуальних документів з наглядового провадження № 0000001 від 26 листопада 2012 року по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.382 та ч.2 ст.367 КК України з прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області, належним чином завірених копій документів з його особової справи з ТУДСА України в Чернігівській області, які одержані слідчим не в порядку тимчасового доступу до речей і документів, а за запитом, не ґрунтуються на положеннях закону, оскільки ч.2 ст.93 КПК України надає право стороні обвинувачення витребовувати та отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій документи.
Не ґрунтуються на положеннях закону і твердження обвинуваченого про визнання недопустимими доказів, отриманих за результатами негласних слідчих (розшукових) дій.
Так, в судовому засіданні досліджено належним чином завірені копії ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій:
-№737-т від 20.06.2013 року, № 739т від 20.06.2013 року, № 762т від 26.06.2013 року, №763т від 26.06.2013 року, № 764т від 26.06.2013, № 776твід 03.07.2013 року, № 777 від 03.07.2013 року (т.8 а.п.225-238).
Вказані ухвали винесені в межах кримінального провадження № 0000049, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.06.2013 року, в них зазначено точна назва заходу, термін його застосування, особа, щодо якої мав здійснюватися захід, та орган, якому надано відповідний дозвіл. Доступ до вказаних ухвал сторона захисту отримала 27.07.2016 року в суді, оскільки сторона обвинувачення отримала вказані ухвали з апеляційного суду Чернігівської області 23 червня 2016 року, коли кримінальне провадження знаходилось в суді, через скасування грифу секретності з ухвал апеляційним судом Чернігівської області 15 червня 2016 року. Проведення негласних слідчих (розшукових) дій на підставі зазначених ухвал слідчим на підставі ст.40 КПК України було доручено оперативним підрозділам управління СБУ України в Чернігівській області( т.9 а.п. 174-180). Доступ до вказаних доручень було надано стороні захисту в суді 27 січня 2017 року, тому що гриф секретності із зазначених доручень було знято 25 січня 2017 року (т. 9 а.п. 181-182)
На підставі вказаних ухвал ґрунтуються дані протоколів за результатами негласних слідчих(розшукових) дій: аудіо-та відео контролю, спостереження за особою та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, у ході яких було зафіксовано розмови між ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 щодо одержання неправомірної вигоди та обставин передачі такої вигоди, які проведені у строки, в спосіб та відносно осіб, зазначених в ухвалах .
Суд не уповноважений оцінювати зазначені ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій з точки зору їх законності та обґрунтованості, зокрема, ухвали слідчого судді № 763т від 26 червня 2013 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно адвоката ОСОБА_13 шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефону та ухвали слідчого судді № 764т від 26 червня 2013 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої(розшукової) дії відносно адвоката ОСОБА_13 шляхом його аудіо, відео контролю. Вказані судові рішення ухвалені за клопотаннями слідчого, погоджених з прокурором, а не за клопотаннями прокурора Чернігівської області, як того вимагає ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Оцінюючи докази, отримані на підставі цих ухвал, суд виходить з того, що слідчий, отримавши ці ухвали слідчого судді, виходив з їх чинності та правомірності, тому дії по збиранню доказів на підставі цих ухвал є правомірними, а докази, отримані на підставі цих ухвал суд вважає допустимими, оскільки вони отримані в спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.
Надаючи оцінку протоколам огляду та вручення грошових коштів від 21 червня 2013 року та 04 липня 2013 року, а також протоколу огляду грошових коштів від 05 липня 2013 року, протоколу огляду телефону від 05 липня 2013 року, протоколі огляду наглядового провадження від 09 серпня 2013 року (т.1 а.п. 151-153, 166, 174) та вважаючи їх допустимими доказами, суд виходить з того, що вказані слідчі дії, які зафіксовані в цих процесуальних документах, проведені з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України в присутності понятих.Зазначення в протоколі огляду телефону від 05 липня 2013 року на а.п. 166 т.1, протоколі огляду наглядового провадження від 09 серпня 2013 року на а.п. 174 т.1, іншого номеру кримінального провадження та дати внесення до ЄРДР пояснюється допущеною слідчим ОСОБА_59 технічною помилкою, про що він зазначив, будучи допитаним в судовому засіданні, і на належність та допустимість вказаних доказів не впливає.

Будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_56 та ОСОБА_71 , які були понятими при проведенні певних слідчих дій підтвердили належність їм підпису в зазначених протоколах, а відтак і їх участь у проведенні слідчих дій та правильність їх змісту .
Розбіжності у протоколі огляду та вручення грошових коштів від 04 липня 2013 року, протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 04 липня 2013 року та показаннях свідка ОСОБА_11 щодо місця вручення йому грошових коштів в судовому засіданні не вдалося усунути, але суд, даючи оцінку вказаним документам, вважає важливим сам факт вручення грошових коштів ОСОБА_11 , а місце вручення грошових коштів немає значення для зазначених в цьому кримінальному провадженні подій.
Доводи обвинуваченого про неможливість проведення негласних слідчих (розшукових) дій 21 червня 2013 року, тому що відсутня постанова прокурора про контроль за вчиненням злочину, не ґрунтується на положеннях ч.1 ст.271 КПК України, оскільки вказана частина цієї статі передбачає право прокурора на здійснення контролю за вчиненням злочину, а не його обов`язок. Негласні слідчі (розшукові) дії 21 червня 2013 року проведені на підставі досліджених в судовому засіданні ухвал слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області.
Організація працівниками СБУ і прокуратури Чернігівської області вручення ОСОБА_11 другої частини неправомірної вигоди ОСОБА_13 та передачі її ОСОБА_9 після одержання ОСОБА_9 під їх контролем першої частини неправомірної вигоди, а не припинення злочину, пов`язано з тактикою оперативно-розшукової діяльності і законом не заборонена.
Суд не погоджується з доводами обвинуваченого про визнання недопустимими доказами даних, отриманих з висновку експерта № 491 від 15.07.2013 року за результатами проведення судової комп`ютерно - технічної експертизи, оскільки суд вважає висновок експертизи науково обґрунтованим, експертиза проведена експертом ОСОБА_72 на підставі діючих методик. Зазначенням ним у висновку експерта Методики ДНДЕКЦ МВС України «Проведення комп`ютерно - технічних досліджень носіїв цифрової інформації», яка була ним використана при проведенні експертизи, за 2010 рік, тоді як ця методика 2009 року, пояснюється допущеною опискою експерта. Про описку у зазначенні року Методики вказав експерт ОСОБА_57 під час його допиту в судовому засіданні, що не впливає на належність та допустимість даного доказу.
Доводи обвинуваченого про визнання недопустимими доказами даних, отриманих під час обшуку кабінету заступника голови Ріпкинського районного суду ОСОБА_9 в приміщенні Ріпкинського районного суду Чернігівської області, є необґрунтованими.
Так, обшук кабінету заступника голови Ріпкинського районного суду ОСОБА_9 був проведений на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05.07.2013 року старшим оперуповноваженим відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ України в Чернігівській області ОСОБА_73 на підставі доручення слідчого, що не суперечить положенням ст. 40 КПК України (т.1 а. п. 175-179, т.8 а.п. 137а, 138). Відсутність в ухвалі слідчого судді посилань на те, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, не означає, що воно не було з ним погоджено. Так, із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що судовий розгляд клопотання здійснювався за участю прокурора, який в судовому засіданні зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначені обставини свідчать про те, що клопотання слідчого про дозвіл на проведення обшуку в службових приміщеннях Ріпкинського районного суду Чернігівської області було погоджене з прокурором.

Відсутність у матеріалах кримінального провадження належним чином завіреної копії вироку, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між ОСОБА_13 та процесуальним керівником прокуратури Чернігівської області, і визнано винним ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України, та призначене узгоджене покарання, не має значення для даного кримінального провадження, що відповідає положенням п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод».
Не має значення для даного кримінального провадження і відсутність в матеріалах кримінального провадження належним чином завіреної копії ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області відносно ОСОБА_11 , якою його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.369 КК України на підставі ч.6 ст.369 КК України, оскільки суд першої інстанції не уповноважений оцінювати цю ухвалу з точки зору її законності та обґрунтованості, як стверджував обвинувачений.
Посилання обвинуваченого на порушення його права на захист, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

За доводами обвинуваченого порушення права на захист він вбачає в тому, що вручення йому в жовтні 2015 року обвинувального акту прокурором та судовий розгляд кримінального провадження здійснено лише за участю захисника за призначенням, а захисник за договором участі не брав, та захиснику за призначенням не відкрито матеріали стороною обвинувачення в порядку ст.290 КПК України.

Згідно п. с) ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 23 жовтня 2013 року, укладеного між ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_74 , адвокат за обумовлену між ними суму взяв на себе обов`язок надання правової допомоги ОСОБА_9 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно нього за ч.3 ст.368 КК України та в суді першої інстанції (т.1 а.п. 89). Адвокат ОСОБА_75 захищав інтереси ОСОБА_9 під час досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження у суді. Після повернення обвинувального акту прокурору відповідно до ухвали суду від 25 червня 2015 року, ОСОБА_9 19 жовтня 2015 року звернувся до прокуратури Чернігівської області із клопотанням про залучення стороною обвинувачення у кримінальне провадження захисника в порядку надання йому безплатної правової допомоги, оскільки він позбавлений засобів до існування і за відсутності коштів не може його самостійно залучити( т.8 а.п. 248). На підставі постанови прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 від 19 жовтня 2015 року Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області згідно доручення від 19 жовтня 2015 року № 1386/15 призначено адвоката ОСОБА_10 для надання безоплатної вторинної допомоги ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000049 ( т.5 а.п. 198-200). Захисник ОСОБА_10 разом зі ОСОБА_9 отримав копію обвинувального акту та реєстри матеріалів досудового розслідування( т.5 а.п. 186-187) і приймав участь під час розгляду кримінального провадження у суді. Адвокат ОСОБА_75 , будучи викликаним у підготовче судове засідання за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 , 07.12.2015 року подав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив про відмову ним від виконання своїх обов`язків на підставі ст.47 КПК України в зв`язку з тим, що в підготовчому судовому засіданні вони з обвинуваченим ОСОБА_9 не дійшли згоди щодо вибраного ним способу захисту(т. 5 а.п. 248). Іншого захисника за договором обвинувачений не залучив.

Таким чином, право обвинуваченого на правову допомогу за призначенням було реалізовано в межах Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Посилання обвинуваченого на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України», не можна визнати прецедентними для оцінки порушення його права на захист, оскільки зазначене рішення було прийнято у справі, предметом розгляду якого була скарга ОСОБА_76 , в якій він стверджував, що в порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод його було засуджено за вчинення вбивства на підставі зізнавальних показань, які були отримані в результаті застосування тиску та за відсутності захисника. Тому обставини вказаної справи та цього кримінального провадження не мають нічого спільного.

Враховуючи, що обвинувальний акт прокурору було повернуто ухвалою суду після скасування вироку Славутицького міського суду Київської області від 18 серпня 2014 року відносно ОСОБА_9 і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, то зібрані стороною обвинувачення під час досудового розслідування докази, знаходились в матеріалах кримінального провадження в суді і прокурору разом з обвинувальним актом не повертались, оскільки їх повернення не передбачено ст.314 КПК України. Обвинувальний акт був повернутий прокурору в зв`язку з тим, що не містив формулювання обвинувачення. Тому після усунення зазначених недоліків та вручення його ОСОБА_9 і його захиснику ОСОБА_10 разом з реєстрами матеріалів досудового розслідування був направлений до суду. В зв`язку з тим, у даному кримінальному провадженні після повернення обвинувального акту докази стороною обвинувачення в цей період не збирались, то і підстави для відкриття матеріалів стороні захисту в порядку ст.290 КПК України на цій стадії були відсутні. Разом з тим захисник ОСОБА_10 не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у суді, тому він реалізував це право протягом судового розгляду кримінального провадження( т.5 а.п. 241).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що під час досудового розслідування йому та його захиснику на той час ОСОБА_77 стороною обвинувачення не відкривались матеріали досудового розслідування спростовуються повідомленнями про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів від 23 жовтня 2013 року, графіком ознайомлення підозрюваного ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_78 з матеріалами кримінального провадження № 0000049, протоколом про надання доступу до матеріалів(додаткових матеріалів) досудового розслідування від 25.10.2013 року (т.1 а.п.122-128).

Твердження обвинуваченого про порушення строків досудового розслідування, не ґрунтуються на положеннях Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_79 було повідомлено про підозру 11 вересня 2013 року ( т. 8 а.п. 201-205 ). Обвинувальний акт до суду було направлено 05 листопада 2013 року ( т.1 а.п. 25-26), тобто в строк, передбачений п.2 ч.1 ст.219 КПК України. Направленням обвинувального акту до суду стадія досудового розслідування закінчилася. Повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що його зміст не відповідав вимогам ст.291 КПК України, не потягло за собою відновлення та продовження досудового розслідування, оскільки положеннями Кримінального процесуального кодексу України не передбачено відновлення та продовження досудового розслідування в разі повернення обвинувального акту прокурору.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність підстав для передачі заяви ОСОБА_11 від 18 червня 2013 року про злочин до прокуратури Чернігівської області та початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим з ОВС прокуратури Чернігівської області ОСОБА_59 суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається, керівником органу досудового розслідування.

З дослідженого в судовому засіданні Витягу з кримінального провадження № 0000049 видно, що слідчим в особливо важливих справах прокуратури Чернігівської області ОСОБА_59 18.06.2013 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень були внесені до ЄРДР відомості про злочин з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України (т.6 а. п. 179).

Як встановлено в судовому засіданні, заяву про вчинений злочин ОСОБА_11 подав 18 червня 2013 року до УСБУ в Чернігівській області.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у разі виявлення ознак злочину оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які

передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України

Враховуючи, що за змістом ст.216 КПК України, Перехідних положень КПК України в редакції, чинній на час подачі заяві, досудове розслідувань злочинів, передбачених ст.368 КК України, здійснювалось слідчими органами прокуратури, то заява ОСОБА_11 разом з довідкою старшого оперуповноваженого відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ України в Чернігівській області ОСОБА_64 була передана до прокуратури Чернігівської області, що відповідає положенням ч.2 ст.7 Закону України «Про оперативну розшукову діяльність» ( т.9 а.п.55 ). Заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_67 на виконання вимог ч.1 ст. 214 КПК України доручив проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчому в особливо важливих справах прокуратури Чернігівської області ОСОБА_66 ( т.8 а.п. 112).

Наведені докази спростовують доводи обвинуваченого про внесення відомостей слідчим в ОВС прокуратури Чернігівської області ОСОБА_59 до ЄРДР про злочин з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 368 КК України 27 червня 2013 року у кримінальному провадженні № 0000049 . Зазначення слідчим в ОВС прокуратури Чернігівської області ОСОБА_59 в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 Витягу з ЄРДР, датованого 27 червня 2013 року, пояснюється помилкою, яка допущена при зазначенні дати Витягу з ЄРДР( т.1 а.п. 5-10).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 на невідповідність обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, погодженого заступником прокурора Чернігівської області 26 грудня 2016 року, вимогам закону через відсутність на ньому печатки прокуратури Чернігівської області, відсутність формулювання обвинувачення, викладення фактичних обставин та відсутність посилання на докази, суд вважає необґрунтованими, оскільки за змістом обвинувальний акт відповідає вимогам ст.290 КПК України, наявність печатки на обвинувальному акті вказаною статтею не передбачена. Наявність двох реєстрів матеріалів досудового розслідування пояснюється тим, що матеріали кримінального провадження знаходились у двох томах, тому на кожен том кримінального провадження був складений реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що не суперечить положенням ст.109 КПК України і не порушує права обвинуваченого.

Міркування обвинуваченого ОСОБА_9 про незазначення в обвинувальному акті прокурором відповідної частини ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, на яку він посилається, та відповідної частини ст.6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року № 3206-VI , а також посилань на ст.364 КК України не ґрунтуються на реальній оцінці фактів, викладених в обвинуваченні, не спростовують обвинувачення, тому значення для даного кримінального провадження не мають.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо порушення вимог ст.208, 209 КПК України та ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ під час його затримання в період з 20 години 4 липня 2013 року по 02 годину 40 хвилин 05 липня 2013 року не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Так, в судовому засіданні з показань свідка ОСОБА_80 та під час демонстрації відеозапису обшуку автомобіля було встановлено, що автомобіль ОСОБА_9 зупинено для проведення його обшуку з метою виявлення грошових коштів-неправомірної вигоди, отриманих ОСОБА_9 за винесення рішення на користь іншої особи, в рамках кримінального провадження № 0000049. Після зупинки автомобіля ОСОБА_9 йому було пояснено слідчим причину зупинки та було запропоновано залишитися під час проведення обшуку автомобіля, на що останній погодився. При цьому з відеозапису видно, що ОСОБА_9 надає згоду на обшук автомобіля, вільно пересувається під час обшуку автомобіля, відкриває двері автомобіля для проведення в ньому обшуку, робить відповідні заяви, пов`язані з провокацією злочину. Після закінчення обшуку, як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 , ОСОБА_9 було запропоновано надати пояснення з приводу виявлених у нього грошових коштів у приміщенні СБУ в смт Ріпки або в прокуратурі Ріпкинського району, він погодився надати пояснення в приміщенні прокуратури, куди сам на власному автомобілі і поїхав. Зазначені дії ОСОБА_9 свідчать про те, що він добровільно перебував у приміщенні прокуратури Ріпкинського району, куди він сам приїхав, та добровільно давав пояснення, а також надав згоду для проведення огляду в медичному закладі на стан сп`яніння, що виключає поняття затримання в розумінні ст. ст. 208, 209 КПК України, а відтак і порушення вимог ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ.

Не ґрунтуються на положеннях закону і твердження обвинуваченого щодо вручення повідомлення про підозру йому неуповноваженою особою.

За змістом п.3 ч.1 ст.481 КПК України в редакції, чинній на час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , письмове повідомлення про підозру професійному судді на час здійснення ним правосуддя здійснюється Генеральним прокурором України або його заступником.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, письмове повідомлення про підозру судді ОСОБА_9 було складено заступником Генерального прокурора України ОСОБА_81 09 вересня 2013 року. В зазначеному повідомленні про підозру заступник Генерального прокурора доручив прокурору, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вручити повідомлення про підозру ( т. 8 а.п. 201-203).

Таким чином, письмове повідомлення про підозру здійснено заступником Генерального прокурора України відповідно до вимог ч.1 ст.481 КПК України.

На виконання доручення заступника Генерального прокурора України прокурор ОСОБА_5 , який здійснював процесуальне керівництво досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 11 вересня 2013 року вручив ОСОБА_9 повідомлення про підозру, що підтверджено відповідним протоколом (т.8 а.п. 201-206).

Системний аналіз статтей глави 22 КПК України та статтей глави 37 КПК України, а також ст.48 Закону України України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ свідчить про те, що термін «здійснення письмового повідомлення про підозру» не означає вручення підозри особисто Генеральним прокурором України або його заступником, і тому вручення прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, за дорученням заступника Генерального прокурора складеної ним підозри не суперечить положенням ст.481 КПК України та ст.48 вказаного Закону.

Не ґрунтуються на положеннях КПК України і вимоги обвинуваченого про втрату дії повідомлення про підозру, врученого не в день складення повідомлення про підозру.

Необґрунтованими є доводи обвинуваченого про необхідність включення заступника Генерального прокурора України, який склав повідомлення про підозру, в склад групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні.

Так, за змістом ч.1 ст.37 КПК України керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Можливість уведення Генерального прокурора чи його заступника до складу групи прокурорів, до якої входять прокурори нижчого рівня процесуальні керівники, котрих призначено керівником відповідного органу прокуратури, в якому перебуває кримінальне провадження, виключається через керівні повноваження Генпрокурора та його заступників. Лише керівник такого органу прокуратури має право визначати процесуальних керівників. Згідно ст.37 КПК України, він з урахуванням ч.6 ст.36 цього Кодексу, не може своїм рішенням включити до складу такої групи своє вище керівництво.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи обвинуваченого про те, що ОСОБА_11 , який мав до нього неприязне відношення, та ОСОБА_13 , який був офіцером запасу СБУ, діяли за вказівкою працівників СБУ і прокуратури Чернігівської області, які намагалися усунути його з посади через те, що прокуратура Ріпкинського району без законних підстав перебуває в будівлі Ріпкинського районного суду, і він неодноразово намагався вирішити питання про звільнення приміщення суду працівниками прокуратури, а також відмовився бути агентом СБУ в 2009 році і виконувати їх незаконні вимоги.

Згідно з визначенням, закріпленим у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 червня 1998 року у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли працівники таких органів або особи, які діють за їх вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» заявника було засуджено за одержання хабара від особи, що співпрацювала з поліцією як таємний агент. Суд зауважив, що оскільки доводи заявника про провокацію злочину, які він висловлював протягом усього провадження у справі, не були повністю необґрунтованими, саме прокуратура мала довести, що факту підбурювання не було.

В судовому засіданні з показань ОСОБА_11 з`ясовано, що у нього не було неприязненого відношення до судді ОСОБА_9 .. Заява про відвід, яку він зробив судді ОСОБА_9 на початку судового розгляду кримінального провадження, була обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_9 при розгляді іншої кримінальної справи в 2011 році ігнорував його прохання і за 25 хвилин виніс вирок, проте вказана заява не пов`язана із його неприязненим відношенням до судді ОСОБА_9 .. Метою його звернення до судді ОСОБА_9 в квітні та червні 2013 року було з`ясування призначення йому можливого покарання у кримінальному провадженні відносно нього. В зв`язку з відмовою судді ОСОБА_9 особисто з ним спілкуватися по цьому питанню, він звернувся до адвоката ОСОБА_13 , якого знав, тому що він раніше захищав його інтереси при розгляді іншої кримінальної справи, а також йому було відомо з його слів, що у ОСОБА_9 та ОСОБА_13 були дружні відносини. Лише після того, як адвокат ОСОБА_13 назвав суму - 30000 гривень в травні 2013 року, як умову судді ОСОБА_9 за винесення щодо нього лояльного вироку, а в червні 2013 року цю ж суму за винесення вироку, яким його за ч.2 ст.367 КК України буде виправдано, а за ч.2 ст.382 КК України буде призначено покарання, зі звільненням від його відбування, він звернувся із заявою про злочин до СБУ. Так як він зрозумів, що грошей в сумі 30000 гривень немає, а в разі їх несплати судді - такого вироку, який він вважав справедливим, ухвалено суддею не буде. Як вбачається з показань свідка ОСОБА_11 , зазначення в заяві про злочин вимагання в нього суддею ОСОБА_9 хабаря в сумі 30000 гривень за винесення щодо нього виправдувального вироку за ст. 382 КК України пояснюється тим, що на той час він так зрозумів зі слів адвоката ОСОБА_13 , що саме суддя ОСОБА_9 вимагає в нього ці кошти за винесення виправдувального вироку по одному із злочинів, при цьому він не обізнаний в статтях Кримінального кодексу.

Зазначені обставини, які підтвердженні в судовому засіданні також і показаннями свідка ОСОБА_13 , дослідженою заявою ОСОБА_11 про злочин від 18.06.2013 року, свідчать про відсутність ознаків провокації злочину в діях ОСОБА_11 ..

Відібрання пояснень у ОСОБА_11 18 червня 2013 року старшим оперуповноваженим відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ України в Чернігівській області ОСОБА_73 до подачі заяви ОСОБА_11 про злочин до УСБУ в Чернігівській області в період з 09 години 11 хвилин до 10 години 02 хвилини (т.6 а.п. 180-181) не суперечить положенням ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» і не виключає складу інкримінованого злочину, тому що не свідчить про наявність провокації. З досліджених в судовому засіданні доказів достатньо встановлено, що пропозиція неправомірної вигоди в сумі 30000 гривень виходила від обвинуваченого ОСОБА_9 ще в травні 2013 року, і рішення про отримання неправомірної вигоди він прийняв за власною волею без будь-якого впливу на формування його поведінки. Про це свідчать показання ОСОБА_13 , з яких вбачається, що ОСОБА_9 одразу погодився на отримання неправомірної вигоди, а потім обґрунтував суму неправомірної вигоди, яка необхідна йому для ухвалення потрібного рішення для ОСОБА_11 .. Цей умисел сформульовано у ОСОБА_9 усвідомлено без будь-якого стороннього впливу і провокації правоохоронних органів та їх агентів. Інформації про те, що ОСОБА_11 виконував вказівку СБУ і діяв як агент СБУ, а також інші обставини, які б свідчили про провокаційні дії із використанням своїх агентів працівниками СБУ ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , як стверджує ОСОБА_9 , не встановлено.

Обставини зникнення зарплатної картки обвинуваченого ОСОБА_9 та зарплатної картки його дружини ОСОБА_82 в червні 2013 року, на які посилається обвинувачений як на доказ провокації щодо нього працівників правоохоронних органів, для даного кримінального провадження значення не мають.

Суд позбавлений можливості надати оцінку твердженням обвинуваченого ОСОБА_9 про мотив вчинення провокаційних дій працівників СБУ відносно нього в зв`язку з відмовою ним в 2009 році бути агентом СБУ, оскільки вони нічим не підтверджені, і тому як доказ виправдання обвинуваченого суд його не приймає.

Відхиляючи доводи обвинуваченого ОСОБА_9 у наявності неприязнених відносин з ОСОБА_13 , пов`язаних з тим, що під час судового засідання, яке відбулося 16 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_83 і ОСОБА_84 до ОСОБА_85 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, де представником позивачів був адвокат ОСОБА_13 , обізвав він його не адвокатом, а людиною з вулиці, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив, що між ним та суддею ОСОБА_9 склалися нормальні відносини, які вони підтримують близько десяти років і вказане судове засідання не вплинуло на їх стан. Про наявність нормальних відносин між суддею ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердили свідок ОСОБА_25 , яка проживає однією сім`єю з ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_14 , яка працювала секретарем судового засідання з суддею ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_27 , який працював помічником судді ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_28 який працював помічником голови Ріпкинського районного суду, свідок ОСОБА_29 , яка працює суддею Ріпкинського районного суду та займає посаду голови цього суду. Як вбачається з показань свідка ОСОБА_13 , ніяких провокативних дій відносно ОСОБА_9 за вказівкою СБУ він не вчиняв. Не дивлячись на те, що він є офіцером запасу СБУ, проте жодного разу він не залучався до проведення оперативно-розшукових заходів СБУ. Метою отримання коштів від ОСОБА_11 та передача їх судді ОСОБА_9 було намагання допомогти ОСОБА_11 отримати справедливий вирок і загладити вину за попередню кримінальну справу, в якій він захищав інтереси ОСОБА_11 та умовив його погодитися на закриття справи на підставі амністії і як наслідок до нього було пред`явлено позов прокурора про відшкодування розтрати, завданої злочином. За сприяння в одержанні неправомірної вигоди судді ОСОБА_9 він також був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України, і відносно нього в 2013 році винесений вирок Чернігівським районним судом Чернігівської області, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між ним та процесуальним керівником прокуратури Чернігівської області.

Таким чином, показання обвинуваченого та його дружини ОСОБА_82 в частині відсутності нормальних дружніх відносин з адвокатом ОСОБА_13 станом на липень 2013 року і як наслідок вчинення провокативних дій за вказівкою працівників СБУ відносно нього, спростовані показаннями вищезазначених свідків.

Не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що вчинені відносно нього дії направлені на усунення його з посади працівниками СБУ і прокуратури Чернігівської області, через те, що прокуратура Ріпкинського району без законних підстав перебуває в будівлі Ріпкинського районного суду, і він неодноразово намагався вирішити питання про звільнення приміщення суду працівниками прокуратури, зокрема, писав листа прокурору Чернігівської області ОСОБА_21 «Про запобігання проявам корупції», оскільки вони спростовані показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , в яких вони розказали про обставин передачі неправомірної вигоди судді ОСОБА_9 , і які є узгодженими між собою та узгоджені з дослідженими в судовому засіданні документами, речовими доказами, зокрема, переглянутими відеозаписами негласних(слідчих) дій, і які вони підтвердили під час проведення одночасного допиту.

Про відсутність конфліктних відносин між працівниками прокуратури та суддею ОСОБА_9 після поставлення ним на вирішення питання про законність перебування прокуратури Ріпкинського району в будівлі Ріпкинського районного суду підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_29 ..

Показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_25 спростовані версії ОСОБА_9 про те, що 04 липня 2013 року він підвіз ОСОБА_13 додому для того, щоб він дав йому свій планшет та вважав, що в портфель він поклав саме планшет із зарядним пристроєм та поєднуваним шнуром, а ОСОБА_13 замість планшету міг покласти йому гроші за вказівкою працівників СБУ.

Так, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що в портфель чорного кольору за домовленістю зі ОСОБА_9 він поклав грошові кошти, як другу частину неправомірної вигоди, одержаної від ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 ніколи не просив в нього планшету і під час обшуку він знаходився в нього вдома. Зазначені обставини підтверджені і показаннями свідка ОСОБА_25 , а також змістом телефонних розмов, які відбулися 04.07.2013 року між зазначеними свідками, зафіксованими на компакт-диску CD RW Verbatim № 1011 від 11.07.2013 року, що є додатком до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.07.2013 року.

Показаннями зазначених свідків спростована і версія ОСОБА_9 про можливість підкидання йому грошових коштів працівниками СБУ в автомобіль через відчинені вікна, коли він стояв на подвір`ї суду весь день 04 липня 2013 року.

Крім того, переглянутим відеозаписом проведення обшуку автомобіля ОСОБА_9 спростована інша версія ОСОБА_9 про те, що в портфель чорного кольору 04 липня 2013 року ОСОБА_13 поклав йому планшет, а старший оперуповноважений відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ України в Чернігівській області ОСОБА_64 передав пакет з грошима іншому працівнику СБУ, який в свою чергу з портфеля, який знаходився в автомобілі, забрав планшет, а поклав до нього пакет з грошовими коштами.

Так, під час перегляду відеозапису обшуку автомобіля ОСОБА_9 встановлено, що в руках старшого оперуповноваженого відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ України в Чернігівській області ОСОБА_62 , особа якого була встановлена на початку проведення обшуку автомобіля, протягом всього часу проведення обшуку будь-який пакет не знаходився. Під час перегляду вказаного відеозапису не встановлено також, щоб ОСОБА_64 підходив до іншого працівника СБУ, особа якого не встановлена під час проведення даної слідчої дії, і передав пакет йому в руки. Крім того, портфель чорного кольору, який знаходився на задньому сидінні автомобіля, було виявлено та оглянуто в присутності всіх учасників слідчої дії.

Не знайшла в судовому засіданні підтвердження і версія обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що купюру номіналом 100 гривень, яку вилучили з портфелю під час обшуку його автомобіля 04 липня 2013 року, він знайшов 26 чи 27 червня 2013 року біля спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України в смт Ріпки, коли вигулював собаку.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_86 , які були допитані на підтвердження цієї версії обвинуваченого, в судовому заданні показали, що ОСОБА_9 дійсно заходив влітку 2013 року до спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України в смт Ріпки та питав, чи нічого вони не губили, при цьому він не сказав, що конкретно вони могли загубити. Перевіривши кармани та гаманці, вони відповіли, що нічого не губили. Тоді ОСОБА_9 сказав, що якщо хтось щось пригадає, щоб вони звертались до нього.

Зазначені показання цих свідків не підтверджують, що ОСОБА_9 , запитуючи у них, чи нічого вони не губили, мав на увазі купюру номіналом 100 гривень, оскільки він їм не пояснював та не показував, що знайшов.

Інші доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_9 не ґрунтуються на досліджених доказах і не спростовують обвинувачення.

Таким чином, показання обвинуваченого спростовані дослідженими і оціненими під час судового розгляду доказами.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, якими є дані, що отримані з показань обвинуваченого, свідків, документів та висновку експерта, речових доказів, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину за встановлених в судовому засіданні обставин повністю доведена і сумніву не викликає.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 368 КК України ( в редакції Закону № 221-VІІ від 18.04.2013, із змінами, внесеними згідно із Законом № 222- VІІ від 18.04.2013) як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданого йому службового становища, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, від ОСОБА_11 через посередника ОСОБА_13 отримав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_11 дій з використанням наданого йому службового становища

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

При цьому суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин за правилами ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких. Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває(т.2 а.п. 90-91), має постійне місце проживання, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання( т.2. а.п.89), не працює, за місцем останньої роботи характеризувався позитивно( т.2 а.п.59), з копії амбулаторної карти вбачається, що обвинувачений має захворювання цукрового діабету, цереброваскулярна хвороба, атеросклероз судин головного мозку, синдром внутрішньо черепної гіпертензії, поперековий остеохондроз ( т.2 а.п. 116-121), в скоєному злочину не розкаявся.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, та обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, яке передбачене санкцією частини четвертої статті 368 КК України( в редакції Закону № 221-VІІ від 18.04.2013, із змінами, внесеними згідно із Законом № 222- VІІ від 18.04.2013), у виді позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади судді і посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади, та з конфіскацією майна.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Портфель чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , і який втратив статус речового доказу в зв`язку з визнанням недопустимими доказами протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24 вересня 2013 року в частині вилучення портфеля чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , протоколу огляду від 24.08.2013 року та постанови слідчого від 24.09.2013 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу, тому його необхідно повернути ОСОБА_9 ..

Згідно правил ст. ст. 122,124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи в сумі 782 гривні 40 копійок, яка підтверджена довідкою НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області (т. 1 а. п. 181).

Вирішуючи питання про заходи забезпечення кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 вересня 2013 року за результатами розгляду клопотання слідчого, погодженого з прокурором, накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_9 , з метою забезпечення його можливої конфіскації:

-1/2 частину будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

-1/3 частину трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

-автомобіль ВАЗ 21011(1975), державний номерний знак НОМЕР_8 , білий, №

двигуна НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № шасі НОМЕР_11 ;

- автомобіль Ford C-MAX Тrend (2012), державний номерний знак НОМЕР_1 , білий, № двигуна НОМЕР_12 , № кузова НОМЕР_13 ( т.8 а.п. 188-189).

Згідно інформації управління ДАІ в Чернігівській області від 05.07.2013 року за ОСОБА_9 зареєстровано транспортні засоби: автомобіль ВАЗ 21011(1975), державний номерний знак НОМЕР_8 , білий, №двигуна НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № шасі НОМЕР_11 ; автомобіль Ford C-MAX Тrend (2012), державний номерний знак НОМЕР_1 , білий, № двигуна НОМЕР_12 , № кузова НОМЕР_13 ( т.1 а.п. 164-165).

Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 42008340, сформованого 26.09.2013 року підтверджено, що на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.09.2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про накладення арешту на зазначені автомобілі ( т.2 а.п. 115).

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 12.07.2013 року реєстраційною службою Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області , будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_87 та ОСОБА_88 по 1/2 частці кожному на підставі договору дарування від 11.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу( т.2 а.п. 51-52).

Як зазначено у вказаній інформаційній довідці з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва про право власності від 07.04.2008 року, виданого Ріпкинською районної державною адміністрацією, належить на праві власності 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 6294248 від 27 вересня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області відмовлено прокуратурі Чернігівської області у державній реєстрації обтяження - арешту нерухомого майна на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з тих підстав, що заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем (т.8 а.п. 190).

Виходячи з наведеного та положень ч.4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку, що необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 вересня 2013 року на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та на 1/3 частину трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказані об`єкти нерухомого майна обвинуваченому ОСОБА_79 на праві власності не належать. В іншій частині арешт, накладений ухвалою слідчого судді на автомобіль ВАЗ 21011(1975), державний номерний знак НОМЕР_8 , білий, № двигуна НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № шасі НОМЕР_11 ; автомобіль Ford C-MAX Тrend (2012), державний номерний знак НОМЕР_1 , білий, № двигуна НОМЕР_12 , № кузова НОМЕР_13 , скасуванню не підлягає за відсутності підстав, оскільки арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна. При цьому застава транспортного засобу - автомобіля Ford C-MAX Тrend (2012), державний номерний знак НОМЕР_1 , білий, № двигуна НОМЕР_12 , № кузова НОМЕР_13 , як забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 84-12, укладеного ОСОБА_9 з ПАТ «Кредобанк» на строк з 01.06.2012 року по 30 травня 2017 року( т.3 а.п. 46-48), згідно положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не є перешкодою для накладення на нього арешту відповідно до ухвали слідчого судді.

Враховуючи, що ОСОБА_9 на виконання вироку Славутицького міського суду Київської області від 18.08.2014 року, який набрав законної сили 23 жовтня 2014 року, був затриманий 14 листопада 2014 року( т.4 а.п. 228-232) і відбував покарання у виді позбавлення волі до 09 квітня 2015 року ( т.5 а.п. 52-56), коли ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ було скасовано ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_9 і призначено новий розгляд кримінального провадження, а його було звільнено з-під варти в залі суду, то відбуту частину покарання з 14 листопада 2014 року по 09 квітня 2015 року за вироком Славутицького міського суду Київської області від 18.08.2014 року необхідно зарахувати в строк відбування покарання за цим вироком.

Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України( в редакції Закону № 221-VІІ від 18.04.2013, із змінами, внесеними згідно із Законом № 222- VІІ від 18.04.2013), і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади судді і посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади, строком на три роки, та з конфіскацією усього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_9 в порядку виконання вироку. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 за цим вироком відбуту частина покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 18.08.2014 року з 14 листопада 2014 року по 09 квітня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи в сумі 782 гривні 40 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 вересня 2013 року на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та на 1/3 частину трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині арешт майна залишити без змін для забезпечення конфіскації майна.

Речові докази: компакт-диск CD-RW Verbatim № 1011 від 11.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1012 від 11.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1016 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1017 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1018 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1019 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1020 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1021 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1022 від 16.07.2013, компакт-диск CD-R Verbatim № 1024 від 16.07.2013, компакт-диск DVD-R Verbatim № 1023 від 16.07.2013, компакт-диск DVD-R Verbatim № 1025 від 16.07.2013, залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження; жорсткий диск системного блоку до комп`ютера з інвентарним номером 10485547 повернути законному володільцю Ріпкинському районному суду Чернігівської області; грошові кошти - 39 купюр номінальною вартістю по 500 гривень кожна та 1 купюра номінальною вартістю 100 гривень повернути державі.

Портфель чорного кольору, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Славутицького міського суду Київської області, повернути ОСОБА_9 .

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1