Справа № 1-57/2009
провадження № 1-в/216/393/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2017 рокумісто Кривий Ріг
Ц ентрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
заявниці ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості,
ВСТАНОВИВ:
16 листопада 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з клопотанням про дострокове зняття судимості посилаючись на те, що вона усвідомила протиправність своєї колишньої поведінки та переглянула погляди на життя і свою роль у суспільстві, щиро кається у скоєному. З часу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання вона ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності не притягувалась. Має позитивну характеристику з місця проживання. На даний час не працює у зв`язку із тривалою хворобою. 21.09.2013 року вона уклала шлюб з громадянином держави Ізраїль ОСОБА_7 , а тому хоче виїхати на постійне місце проживання до Ізраїлю для возз`єднання сім`ї.
У судовому засіданні засуджена та її захисник підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, звертають увагу, що родичі заявниці частково відшкодували, потерпілим у справі, моральну шкоду присуджену вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24.11.2009 року, на даний час потерпілі жодних претензій матеріального характеру до заявниці не пред`являли в органи Державної виконавчої служби не звертались. Крім цього зазначають, що потерпіла ОСОБА_8 зверталась з заявою в прокурату згідно якої не вважає себе потерпілою по кримінальній справі.
Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання ОСОБА_6 про дострокове зняття з неї судимості та просить суд відмовити в задоволенні вказаного клопотання зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_6 не відшкодувала шкоди потерпілим по справі, сума такої шкоди є значною та у випадку виїзду її за кордон у потерпілих фактично буде втрачена можливість щодо стягнення відповідних коштів. Звертає увагу, що жодних доказів на підтвердження часткового погашення шкоди чи відмови потерпілих від стягнення моральної шкоди, суду не надала.
Суд, заслухавши думку заявниці та її захисника, прокурора, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 засуджено вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року за ч.2 ст. 149 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Стягнуто з ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди на користь дев`яти потерпілих по 20 тисяч гривень кожній.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області змінено вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24.11.2009 року, виключено з мотивувальної частини вироку по епізодам злочинів, скоєних ОСОБА_9 в липні 2003 року відносно ОСОБА_10 , в червні 2004 року відносно ОСОБА_11 , в листопаді 2004 року відносно ОСОБА_12 , в листопаді 2005 року відносно ОСОБА_8 , в грудні 2005 року відносно ОСОБА_13 , кваліфікуюча ознака ст. 149 ч.2 КК України «з метою втягування в боргову кабалу». В іншій частині вирок відносно ОСОБА_9 залишено без змін.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2012 року ОСОБА_9 звільнена умовно-достроково від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 16 днів.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно 24.09.2013 року, 21 вересня 2013 року ОСОБА_9 уклала шлюб із ОСОБА_7 , про що складено відповідний актовий запис №56. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « ОСОБА_14 ».
З відповіді Покровського відділу ДВС міста Кривий ріг від 09.03.2017 року вбачається, що у відділі ДВС не перебувають виконавчі провадження відносно ОСОБА_4 .
У відповідності до положень ч. 8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно ч. 1, 3 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
Якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Одночасно, у відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КК України (редакція статті, що діяла на момент умовно-дострокового звільнення заявниці), якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
Таким чином, крім формальних вимог відбування покарання та спливу не менше половини строку погашення судимості, закон вимагає, щоб засуджений довів своє виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Зразковою слід визнати таку поведінку в сім`ї, щодо сусідів, колективів, членом яких є засуджений, яка соціально схвалюється з позицій суспільної моралі і гідна до наслідування іншими особами.
При цьому, ВСУ у постанові Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» від 26 грудня 2003 року №16 надав роз`яснення, за якими дострокове зняття судимості відповідно до ст. 91 можливе лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. А зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.
Отже, з клопотання засудженої вбачається, що вона не працює в зв`язку з тривалою хворобою, однак доказів на підтвердження цього не додано. Також відповідно до побутової характеристики від 30.09.2016 року підписаної майстром дільниці та завірена печаткою ТзОВ «Житлокомцентр», остання характеризується позитивно, в конфлікті ситуації з сусідами не вступає, жодних пояснень сусідів заявниці з цього приводу суду не надано, будь-які підписи інших осіб крім майстра дільниці в такій характеристиці відсутні, що не дає повною мірою оцінити характеризуючи дані відносно заявниці. Крім того, вироком суду на користь дев`яти потерпілих стягнуто моральну шкоду, однак підтвердження щодо відшкодування завданої шкоди суду не надано, посилання на відсутність заяв про відшкодування шкоди зі сторони потерпілих і таким чином відсутність матеріальних претензій суд вважає необґрунтованими, оскільки жодних доказів на відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих суду не надано, за винятком заяви потерпілої ОСОБА_8 поданої на ім`я прокурора (а. с. 305 т. 7 кримінальної справи). Крім цього суду не надано доказів які б підтверджували намагання ОСОБА_4 відшкодувати моральну шкоду визначену вироком суду, відсутність намагань відшкодувати шкоду, суд вважає такими обставинами які вказують, що останні не довела в повній мірі своє виправлення.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 не довела своє виправлення, а тому в задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості, необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 90, 91 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1