Справа №295/3507/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із указаною скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, незаконною та зобов`язати слідчого безоплатно повернути їй автомобіль «Шкода Рапід», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що їй на праві власності належить вказаний вище автомобіль та 30.10.2016 року близько 02 год. 50 хв. за участю даного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 сталася ДТП, внаслідок якої скаржник отримала тілесні ушкодження. Після огляду місця події автомобіль був добровільно переданий слідчому для проведення необхідних процесуальних дій, пов`язаних з його оглядом та проведенням автотехнічної експертизи. ОСОБА_3 також вказує, що вилучений автомобіль являється тимчасово вилученим майном, арешт на нього не накладався, претензій до водія ОСОБА_4 не має, цивільний позов не заявляла, а тому транспортний засіб підлягає поверненню володільцю. Крім того скаржник зазначає, що належний їй транспортний засіб зберігається на штрафмайданчику ДП МВС України «Інформ-Ресурси» і його зберігання, як речового доказу, повинно здійснюватися за рахунок коштів державного бюджету, у зв`язку із чим просять безоплатно повернути автомобіль «Шкода Рапід», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У судове засідання представник володільця тимчасово вилученого майна не з`явився, подав на адресу слідчого судді заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримує.
Слідчий у судове засідання так само не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши письмові матеріали скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - володільцем тимчасово вилученого майна.
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «Шкода Рапід», д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч. 6 ст. 173 КПК України).
У своїй письмовій відповіді на заяву ОСОБА_3 про повернення автомобіля слідчий ОСОБА_5 вказує, що автомобіль марки «Шкода Рапід», номерний знак НОМЕР_1 , вилучений оглядом місця події ДТП від 30.10.2016 року та у відповідності до ч.1 ст.98 КПК України визнаний речовим доказом, так як зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказаний транспортний засіб вважається тимчасово вилученим майном та може бути повернутий в порядку ст.169 КПК України. Крім цього, по зазначеному автомобілю може виникнути необхідність додаткового дослідження експертами ТЗ, тому повернути вказаний транспортний засіб не представляється можливим.
Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 19 листопада 2012 р. № 1104, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
При цьому у п. 32 вищезгаданого Порядку зберігання речових доказів зазначається, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Зважаючи на те, що автомобіль марки «Шкода Рапід», д.н.з. НОМЕР_1 , має статус тимчасово вилученого майна та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність його тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що даний транспортний засіб має бути повернуто особі, у якої він був вилучений.
Також з огляду на те, що витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, слідчий суддя приходить до висновку, що повернення таких доказів повинно відбуватись без будь-яких витрат з боку володільця тимчасово вилученого майна, а вимоги третіх осіб щодо сплати коштів за зберігання речових доказів є неправомірними.
Отже вимога скарги, яка полягає у зобов`язанні слідчого повернути безкоштовно тимчасово вилучений автомобіль, на переконання слідчого судді, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
В той же час слідчий суддя вважає за можливе відмовити в задоволенні вимог скарги щодо визнання бездіяльності слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, незаконною за недоведеністю відповідності даних вимог положенням чинного кримінального процесуального законодавства України, зокрема ст. 307 КПК України
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 123. 167, 169, 171, 173, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1