Справа № 140/1888/17 Провадження №11-сс/772/470/2017
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000362 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 28.07.2017, згідно якого відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши до нього особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

з участю прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 висунуті підозри в тому, що він 9 квітня 2017 року близько 16:00год під час телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт з приводу того, що останній відмовився надати номер мобільного телефону їхнього спільного знайомого, ОСОБА_10 . Закінчивши телефонну розмову ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , який був присутній під час даної розмови, вирішили поїхати до місця проживання ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою нанесення йому тілесних ушкоджень.

Приїхавши цього ж дня, близько 16:20год до місця проживання ОСОБА_9 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 , маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), ігноруючи існуючі загальноприйняті правила поведінки та моралі, без дозволу ОСОБА_12 , яка являється власницею квартири, у якій мешкає ОСОБА_9 , зайшли всередину вказаної квартири.

Після чого, ОСОБА_11 , побачивши у коридорі перед собою ОСОБА_9 , використовуючи нікчемний привід, умисно, безпричинно з хуліганських спонукань наніс йому 1 удар кулаком правої руки в область його обличчя. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_11 зайшов у іншу кімнату квартири ОСОБА_12 , у якій в цей момент перебував ОСОБА_13 та безпричинно умисно наніс йому 1 удар долонею правої руки в область обличчя останнього, чим завдав йому фізичного болю. Ігноруючи зауваження присутніх ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, повернувся до ОСОБА_9 та спільно з ОСОБА_6 , заштовхали його проти власної волі до іншої кімнати квартири, де усвідомлюючи фізичну перевагу над ним, умисно по черзі нанесли йому численні удари руками в область його голови, обличчя та тулубу. Зокрема, ОСОБА_11 наніс ОСОБА_9 приблизно 5 ударів кулаком в обличчя та праве передпліччя, а ОСОБА_6 наніс йому кулаком біля 3 ударів в обличчя.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №79 від 10.04.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладанням на нього зобов`язань передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, посилаючись на ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Заслухавши доповідача; пояснення прокурора, підтримавшого доводи апеляційної скарги; адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного, заперечивших проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального і судового провадження, апеляційний суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 були оголошені підозри 25 травня 2017 року, на всі виклики до слідчого він з`являвся, запобіжний захід йому не обирався.

Із-за неявки до слідчого 17 червня 2017 року ОСОБА_6 був оголошений у розшук, про що він не був повідомлений.

Слідчий суддя, в своїй ухвалі, зробила висновок що ОСОБА_6 був відсутній за місцем проживання протягом двох неділь, із початку липня, коли він не мав заборони на виїзд із населеного пункту та сам при виїзді звернувся до слідчого, що не засвічує про ухилення його від слідства та суду.

Проте апеляційна скарга не містить аргументів на спростування зазначених висновків.

Посилання прокурора, що підозрюваний може впливати на потерпілого і свідків нічим не обґрунтовані. Обставини за якими ОСОБА_6 були оголошені підозри, мали місце 09 квітня 2017 року, за цей період до слідчого не надходило ніяких сигналів про будь який вплив ОСОБА_6 на них.

Притягнення ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведеності його вини в суді, відсутність міцних соціальних зв`язків при наявності постійного місця проживання, не спростовує доказів, що обраний підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти можливим ризикам.

Висновки прокурора в апеляційній скарзі, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_15 не буде суперечити правовій позиції Європейського суду з прав людини та забезпечують виконання ним процесуальних обов`язків, нічого спільного до кримінального провадження ОСОБА_6 немає оскільки апеляційна скарга стосуються ОСОБА_6 не ОСОБА_15 .

Тому керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 28 липня 2017 року щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього зобов`язань залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: