справа № 168/373/17
провадження № 1-кп/166/56/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
смт. Ратне 13 липня 2017 року
Суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітньої обвинуваченої- ОСОБА_4 ,
законного представника - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей Старовижівської районної державної адміністрації ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ратне кримінальне провадження № 0000054 внесено до ЄРДР 11.03.2017 року про обвинувачення неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Буцин Старовижівського району Волинської області,зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою неповною освітою, учениці 9 класу ЗОШ І-ІІІ ступеня с.Мизове, непрацюючої, несудимої,
за ст. 185 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена неповнолітня ОСОБА_4 ,10 березня 2017 року, близько 12 год., перебуваючи в приміщенні спортивного залу Старовижівського професійно-технічного ліцею за адресою смт. Стара Вижівка вулиця Забілицька, 4 Старовижівського району, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці та впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу,таємно викрала із дерев`яної лавки мобільні телефон марки «Lenovo А2010», білого кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , вартістю 1005 грн. із силіконовим чохлом вартістю 37 грн. 33 коп.,тим самим завдала потерпілій неповнолітній ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 1042 грн. 33 коп.

В судовому засіданні неповнолітня обвинувачена, ОСОБА_4 , визнала себе винною у вчиненні злочину.Підтвердила викрадення мобільного телефону із чохлом потерпілої ОСОБА_8 із дерев`яної лавки у приміщенні спортивного залу Старовижівського професійно-технічного ліцею .
Крім визнання вини самою неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення , її винуватість підтверджується доказами дослідженими в ході судового розгляду, які є належними та допустимими і узгоджуються між собою,зокрема:
- витягом з кримінального провадження № 0000054 від 11.03.2017 року ;
(а.с. 1 );
- товарним чеком від 12.07.2016 року та гарантійним талом мобільного телефону марки «Lenovo А2010», яким підтверджено придбання останнього потерпілою ОСОБА_8 ;
( а. с. 5-6)
- протоколом огляду місця події від 21.04.2017 року із фото таблицями приміщення навчального корпусу Старовижівського професійно - технічного ліцею за адресою АДРЕСА_2 , зокрема залу , де з лівої сторони від вхідних дверей під стіною знаходиться дерев`яна лавка, де відсутній мобільний телефон потерпілої ОСОБА_8 , куди вона його поклала ;
( а. с. 7 - 10)
- ухвалами про тимчасовий доступ до документів слідчого судді Старовижівського районного суду Волинської області від 27.03.2017 року із інформацією операторів мобільного зв`язку про сеанси мобільного зв`язку абонентів із викраденого мобільного телефону марки «Lenovo А2010», білого кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 ;
( а. с. 31- 41 )
- заявою обвинуваченої ОСОБА_4 про добровільну видачу викраденого мобільного телефону марки «Lenovo А2010» та силіконового чохла?
(а. с. 47)
- протоколом огляду предметів від 14 квітня 2017 року з ілюстративними фото таблицями до нього та постановою про визнання речовими доказами телефону та силікованого чохла до нього, який добровільно надала обвинувачена ОСОБА_4 ;
(а. с. 48-51 )
- висновком судової товарознавчої експертизи № 307 від 17.05.2017 року ,відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Lenovo А2010», білого кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , станом на 10.03.2017 року складає 1005 гривень, силікованого чохла до нього - 37,33 гривень;
( а. с. 80 - 87 )
Таким чином, даючи аналіз зібраним по справі доказам в їх сукупності суд доходить до висновку про доведеність факту вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання неповнолітній, суд враховує тяжкість злочину, який згідно ст.12 КК України за класифікацією злочинів відноситься до злочину середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше несудима ( а. с. 58), у вчиненому щиро розкаялась, відшкодувала завдані збитки, характеризується позитивно, на обліку у психіатра нарколога,районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не перебуває ( а. с. 62,60)), неповнолітній вік обвинуваченої ( а. с. 65), а також те, що вона навчається у 9 класі ЗОШ І-ІІІ ступеня ( а. с. 57),проживає у сім`ї з вітчимом та матір`ю.
Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,добровільне відшкодування завданого збитку,вчинення злочину неповнолітньою.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Захисник обвинуваченої, її законний представник просили звільнити її від покарання, застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, ОСОБА_5 , за її згодою та покладенням обов`язків.
Учасники судового провадження не заперечили проти задоволення вказаного клопотання.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене, особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилось 18 років. Це покарання має застосовуватись до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Згідно до п.5.1 Пекінських правил заходи впливу на неповнолітніх правопорушників мають ґрунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суди повинні зважено підходити до вирішення питання про призначення неповнолітньому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та впевнитись у переконливості обставин, які свідчать про неможливість виправлення неповнолітнього без реального позбавлення волі.
За приписами ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині 2 цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Беручи до уваги досудову доповідь Старовижівського районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції за вих. 527/2017 від 10.07.2017 року та те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням конкретних обставин справи і тяжкості кримінального правопорушення, особи неповнолітньої обвинуваченої, умови її життя та виховання, стосунків з рідними ( а. с. 54) , а також здатність ОСОБА_5 забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітньої дочки , суд прийшов до висновку про доцільність призначення неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані її дії у виді громадських робіт, та звільнити її від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України, застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1, п. 3 ч.2 ст.105 КК України у вигляді застереження та передача неповнолітньої під нагляд ОСОБА_5 та проведення виховної роботи.
Строк передачі неповнолітньої під нагляд матері, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети .
У відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, ст. 1179 ЦК України, з неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 494 грн. 33 коп., а за відсутності у неї в достатній кількості відповідних коштів чи майна, стягнути зазначену суму на користь держави з її законного представника ОСОБА_5 .

Речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Неповнолітню ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру, передбачений п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження, передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , за її згодою, для нагляду за нею та проведення виховної роботи строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 494 грн. 33 коп., а за відсутності у неї в достатній кількості відповідних коштів чи майна, стягнути зазначену суму на користь держави з її законного представника ОСОБА_5 .
Речові докази мобільний телефон марки «Lenovo А2010» та силіконовий чохол залишити потерпілій ОСОБА_8 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій,її законному представнику та прокурору.

Суддя Ратнівського
районного суду ОСОБА_1