Справа № 686/1895/17

УХВАЛА

06 квітня 2017 року м. Хмельницький
22 березня 2017 року кримінальне провадження було закрито згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Надалі постанова про закриття не скасовувалось та на даний час провадження залишається закритим.
Згідно з вимогами ч.3 ст.174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Постанова про закриття кримінального провадження №000025 від 27.01.2017 р. була прийнята слідчим, а не прокурором.

Згідно з вимогами ч.4 ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

Оскільки у кримінальному провадженні за №000025 від 27.01.2017 р. жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому прокурор не наділений повноваженнями приймати рішення про закриття кримінального провадження, а отже й не уповноважений скасовувати арешт майна шляхом прийняття рішення у формі постанови в силу вимог ч.3 ст.110 та ч.3 ст.174 КПК України.

Окрім того, згідно з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до постанови від 27.01.2017 р., у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки «ВАЗ-21099» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та автомобіль марки «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , визнано речовими доказами. На підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2017 р. накладено арешт на вказані автомобілі.

Враховуючи викладене, питання щодо визначення долі речових доказів та скасування арешту є виключною компетенцією суду у кримінальних провадженнях, де рішення про їх закриття були прийняті слідчим. Винятком є лише той випадок, коли прокурор приймає рішення про закриття кримінального провадження, в межах якого було повідомлено про підозру.

Вищевказане підтверджується також тим, що в разі вирішення питання щодо зняття арешту з нерухомого майна, в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відсутня така підстава для зняття арешту як постанова прокурора про зняття арешту з майна. Тобто, у випадку прийняття рішення прокурором про скасування арешту майна при закритті кримінального провадження, у особи відсутні законні можливості зняти такий арешт без рішення суду.

З метою вирішення питання про подальшу долю речових доказів, зокрема автомобіля марки «ВАЗ-21099» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та автомобіля марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , виникла необхідність у зверненні із відповідним клопотанням до Хмельницького міськрайонного суду.

Слідчий у клопотанні просить скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні №000025 на автомобіль марки «ВАЗ-21099», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та автомобіль марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , та вирішити питання щодо долі вказаних речових доказів.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Як вбачається із наданих матеріалів, постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 22 березня 2017 року кримінальне провадження №000025 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Звертаючись із вказаним клопотанням, поза увагою слідчого та прокурора, який погоджував клопотання, залишилась та обставина, що до повноважень слідчого судді не віднесено право скасування арешту майна у кримінальному провадженні, досудове розслідування по якому закінчено.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з клопотання, воно подано з порушенням вимог КПК України, зокрема: у клопотанні слідчого також міститься прохання вирішити долю речового доказу повернути автомобіль марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , сину загиблого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , однак підтверджуючі відомості про те, що саме останній є володільцем зазначеного транспортного засобу, матеріали клопотання не містять; відсутні й також докази вручення сторонам кримінального провадження постанови про закриття провадження від 22.03.2017 р., що має суттєве значення, оскільки вони мають право на оскарження вказаної постанови.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 100, 171, 172, 174 КПК України,-

ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , про скасування арешту майна та про вирішення долі речового доказу, у кримінальному провадженні №000025, повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя