В И Р О К
Іменем України
13 березня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої 11 листопада 2016 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 362 та ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем та комп`ютерних мереж на строк два роки, звільненої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Коростень Житомирської області, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , не судимої,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
У липні 2014 року у невстановлений день та час ОСОБА_7 запропонувала раніше знайомій ОСОБА_9 заволодіти коштами ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 18 тисяч грн. з карткового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки, на що ОСОБА_9 погодилась, вступивши з ОСОБА_7 у злочинну змову.
Реалізуючи спільний умисел, у липні 2014 року у невстановлений день та час ОСОБА_7 отримала від необізнаної про злочинні наміри останньої ОСОБА_11 картку Універсальна GOLD № НОМЕР_2 , закріплену за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 20.05.2014 на ім`я ОСОБА_10 , яку в подальшому невстановлена особа за невстановлених обставин активувала та повернула ОСОБА_7 , а остання, в свою чергу, передала цю картку ОСОБА_9 для реалізації злочинного умислу.
ОСОБА_9 у невстановлений час за невстановлених обставин шляхом незаконних операцій з використанням користувацьких прав в автоматизованій системі Приват48 закріпила за вищевказаним рахунком ОСОБА_10 номер мобільного телефону та адресу проживання ОСОБА_7 .
10 липня 2014 року ОСОБА_7 у невстановленому місці без участі ОСОБА_10 зареєструвала останнього як користувача Інтернет-Банку Приват24 та перевела кошти з його рахунків на вищезазначену картку, яку передала ОСОБА_12 , який в свою чергу, передав її невстановленій особі.
11.07.2014 у невстановлений час зазначена невстановлена особа через банкомат ПАТ КБ ПриватБанк в м. Житомирі по вул. Велика Бердичівська 95, використовуючи надану картку, зняла з карткового рахунку на ім`я ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 6000 грн., оплативши з цього ж рахунку 60 грн. комісійних за зняття готівки, після чого зазначену картку було автоматично заблоковано, що унеможливило її подальше використання.
16.07.2014 о 16 год. 59 хв. ОСОБА_9 у невстановленому місці з використанням користувацьких прав в автоматизованій системі Приват48 зареєструвала на ім`я ОСОБА_10 картковий рахунок № НОМЕР_3 під вищезазначений кредитний договір, а у подальшому передала ОСОБА_7 перевипущену картку із зазначеним номером для реалізації злочинного умислу. Остання передала перевипущену картку ОСОБА_12 , а той в свою чергу невстановленій особі.
У подальшому невстановлена особа за допомогою переданої ОСОБА_12 картки з банкоматів ПАТ КБ ПриватБанк знімала готівкові кошти з карткового рахунку на ім`я ОСОБА_10 , а також оплачувала з цього ж рахунку комісію за зняття готівки, а саме:
16.07.2014 о 18 год. 42 хв. в м. Житомирі по вул. Велика Бердичівська 95 6000 грн. та 60 грн. комісії;
17.07.2014 о 15 год. 32 хв., 15 год. 35 хв. та 15 год. 36 хв. в с. Станишівка Житомирського району по вул. Сквирське Шосе, 6 по 2000 грн. та 20 грн. комісії за кожну операцію.
У подальшому ОСОБА_7 отримала від невстановленої особи кошти, зняті невстановленою особою з карткового рахунку ОСОБА_10 , частину з яких в сумі 3000 грн. передала ОСОБА_9 .
Шляхом зазначених операцій ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_9 заволоділи грошовими коштами ПАТ КБ ПриватБанк на суму 18 180 грн.
Обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому діянні визнала повністю, дала показання, аналогічні вищевикладеному, у вчиненому кається.
Обвинувачена ОСОБА_7 на стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами вину в інкримінованому діянні не визнавала, показавши, що весною 2014 року стала агентом ПАТ КБ ПриватБанк по залученню клієнтів, її куратором була ОСОБА_13 . Приблизно в червні 2014 року від поштарки ОСОБА_14 , яка розносила картки ПриватБанку клієнтам, отримала картки ПриватБанку GOLD, які показала ОСОБА_13 , запитавши в останньої, чи можна їх активувати. Через декілька днів остання повідомила, що зазначені картки є акційними і можуть бути активовані лише особою, на чиї ім`я ці картки випущені. Участі в активації цих карток, в тому числі на ім`я ОСОБА_10 , та знятті з них грошей не приймала.
В судових дебатах обвинувачена ОСОБА_7 вину в інкримінованому діянні визнала повністю, підтвердивши наведені обставини, у вчиненому розкаялась.
Окрім повного визнання вини обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні вищезазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів.
Свідок ОСОБА_11 показала, що в 2014 році працювала на пошті поштаркою, розносила клієнтам ПриватБанку кредитні картки. Була знайома з ОСОБА_7 , з якою разом активували картку ПриватБанку в банкоматі, після чого ОСОБА_7 зателефонувала своєму знайомому, який знімав грошові кошти з карток в банкоматах. Пам`ятає, що одного разу передала ОСОБА_7 жовті конверти з картками ПриватБанку GOLD Універсальна. Також разом з ОСОБА_7 купували стартовий пакет оператора Київстар, до якого ОСОБА_7 здійснила прив`язку банківської картки, а у подальшому активувала її.
Свідок ОСОБА_15 показав, що зі слів його сестри ОСОБА_11 йому відомо, що остання разом з ОСОБА_7 активували банківську картку ПриватБанку за допомогою придбаного стартового пакету оператора мобільного зв`язку.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 29.08.2014 ОСОБА_10 звернувся із заявою про те, що 11.07.2014 невідомі особи заволоділи грошовими коштами з його картки ПриватБанку на суму понад 18 000 грн. (т. 2 а.п. 5).
З наданих Житомирським районним управлінням ПАТ КБ ПриватБанк копій банківських документів (т. 2 а.п. 11-46) вбачається, що 11.07.2014 кошти в сумі 18295 грн. на рахунку ОСОБА_10 було зараховано на рахунок виданої на його ім`я картки № НОМЕР_2 , з якої в цей же день іншою особою в банкоматі ПриватБанку в м. Житомирі по вул. Велика Бердичівська 95 було знято 6000 грн. та сплачено 60 грн. комісії. У подальшому 16 та 17 липня 2014 року з рахунку ОСОБА_10 за допомогою іншої картки на його ім`я № НОМЕР_3 , випущеною та активованою 16.07.2014 менеджером по обслуговуванню корпоративних клієнтів Житомирського відділення № 30 ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_16 , невідомою особою в банкоматах ПриватБанку за вказаною адресою та в АДРЕСА_5 було знято 12000 грн. та сплачено 120 грн. комісії.
ОСОБА_16 працювала в Житомирському районному управлінні ПАТ КБ ПриватБанк у посаді клієнт-менеджера з 28.03.2013 по 28.10.2014 (т. 2 а.п. 87-103).
Суд вважає, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує їх діяння за ч. 3 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, є умисним тяжким корисливим злочином.
Обвинувачена ОСОБА_6 на момент вчинення вищезазначеного злочину була несудима, засуджена 11.11.2016 за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 362 та ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем та комп`ютерних мереж на строк два роки і звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Обвинувачена заміжня, має на утриманні малолітню дитину, непрацююча.
Обвинувачена ОСОБА_7 несудима, розлучена, непрацююча.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують їй покарання, не встановлено.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , не встановлено.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченої ОСОБА_7 , суд призначає їй покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією цієї статті. Крім того, враховуючи повне визнання нею своє вини, відсутність претензій з боку потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_7 не є суспільно-небезпечною, і її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє її від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд також враховує усе вищенаведене, наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і призначає покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією цієї статті. Враховуючи, що обвинувачена вчинила вищевказаний злочин до постановлення попереднього вироку, за яким її засуджено за сукупністю злочинів до основного покарання у виді 3 років позбавлення волі, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі, оскільки однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають. Суд не застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України в частині зарахування в цей строк повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 не відбувала покарання, призначеного попереднім вироком, а іспитовий строк, визначений цим вироком, не закінчився. Крім того, суд на підставі ч. 3 ст. 70 КК України до основного покарання приєднує додаткове покарання, призначене попереднім вироком, у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з використанням електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем та комп`ютерних мереж на строк два роки. Також суд дійшов висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_6 не є суспільно небезпечною, і її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє її від відбування основного покарання з випробуванням.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати відсутні.
Речові докази копії документів, вилучені в Житомирському РУ ПАТ КБ ПриватБанк, а також оптичні диски з інформацією про з`єднання абонентів оператора МТС Україна підлягають залишенню в матеріалах справи, мобільні телефони Самсунг, Нокіа, Бравіс, Соні Еріксон, передані на зберігання ОСОБА_12 , залишенню в його розпорядженні.
Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання основних покарань, призначених цим вироком та вироком Богунського районного суду м. Житомира від 11.11.2016, а також приєднавши додаткове покарання, визначене зазначеним вироком Богунського районного суду м. Житомира, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем та комп`ютерних мереж на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази копії документів, вилучені в Житомирському РУ ПАТ КБ ПриватБанк, а також оптичні диски з інформацією про з`єднання абонентів оператора МТС Україна, залишити в матеріалах справи, мобільні телефони Самсунг, Нокіа, Бравіс, Соні Еріксон, передані на зберігання ОСОБА_12 , залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим, прокурору і направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1