Справа № 196/1391/16-к
№ провадження 1-кп/196/14/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості між начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000719 від 22 грудня 2016 року, стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової строкової служби, не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу, 10.11.2016 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в категоричній формі відмовився отримувати від заступника військового комісара повістку для відправки до обласного збірного пункту та залишив приміщення установи, ухиляючись від призову на строкову військову службу, що відповідно до ст. 335 КК України є кримінальним правопорушенням.

Так, ОСОБА_4 , будучи призовником, який відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Указу Президента України № 122/2016 від 29 березня 2016 року "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову службу у 2016 році", Наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 та рішення призової комісії від 10.11.2016 (протокол № 7 від 10.11.2016) станом на 10.11.2016 у встановленому порядку пройшов медичний огляд в призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 , був визнаний придатним до військової служби та згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" був призваний на строкову військову службу.

10.11.2016 призовник ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно всупереч вимог законодавства, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової строкової служби та не маючи правових підставі на відстрочку від призову на військову службу, будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, переслідуючи мету - ухилення від призову на строкову військову службу у формі бездіяльності, в категоричній формі відмовився отримувати повістку для відправки до обласного збірного пункту, яку намагався вручити в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого самовільно покинув вказане приміщення, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на військову строкову службу.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження судом укладеної з особою обвинуваченого угоди про визнання винуватості від 03.03.2017 року.

Зі змісту угоди вбачається, що під час досудового розслідування і судового слідства обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йдеться в обвинувальному акті, і зобов`язався беззастережно сприяти розгляду кримінального провадження та з`ясуванню всіх обставин вчиненого ним, виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 335 КК України у виді двох років обмеження волі, а також на застосування статті 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Також дійшли згоди про те, що на підставі статті 76 КК України на ОСОБА_4 слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 335 КК України, а вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений зазначив, що угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

З урахуванням викладеного суд дійшов переконання, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та підозрюваним, може бути затверджена.

Так, згідно частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст.335 КК України, згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 03.03.2017 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України. Запевнив, що повністю зрозумів роз`ясненні судом права, які передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, про те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Під час судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Відповідно до статті 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення ним злочину вперше, а також сприяння ним розкриттю злочину та встановленню істини в справі.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд дійшов висновку, що визначене угодою покарання обвинуваченому відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ч.4 ст.469, ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.03.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000719 від 22 грудня 2016 року, укладену між начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 335 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст.394 ч.4 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.

Копію вирок негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1