Справа № 163/1156/17
Провадження № 1-кп/163/81/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000039 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Здолбунів Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньо спеціальною освітою, одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 03.02.2017 року, близько 12-ї години, знаходячись на території автостанції, що по АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, умисно, таємно, викрав дві секції огорожі, яким була огороджена частина вказаної території, вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи №138 від 27.03.2017 року складає 250 гривень, чим завдав ПАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю. Додатково показав, що проходячи повз територію автостанції в місті Любомль замітив повалену огорожу, після чого взяв дві секції даної огорожі та в подальшому здав її в пункт прийому металобрухту. Дані дії вчинив з метою отримання коштів на продукти харчування.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а сторона обвинувачення не має жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого у вчиненні даного суспільно-небезпечного діяння.
У зв`язку з цим, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, обмежився допитом представника потерпілого, обвинуваченого та характеризуючими даними його особи.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих обставин, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у суду немає.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, зокрема те, що останній визнав вину та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, думку представника потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, тому призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

На думку суду, обране покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати на проведення експертизи.

Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу не надходили.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Речовий доказ по справі дві металеві секції огорожі (паркану), які знаходяться на зберіганні на спеціальному майданчику Любомльського ВП ГУНП у Волинській області передати ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» у повне розпорядження.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати по справі в сумі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок за залучення експертів.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1