Справа № 128/213/17
ВИРОК
Іменем України
22 березня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 10.01.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бражинці, Полонського р-н, Хмельницької обл., українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, одруженому, тимчасово непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09.01.2017 року близько 21:00 год., перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , а саме навпроти квартири АДРЕСА_4 де він тимчасово проживає зі своєю родиною, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , яка являється матір`ю його дружини, а саме ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, утримуючи ОСОБА_5 руками за шию, умисно своєю лобною частиною голови наніс їй один удар в лицеву частину голови, чим заподіяв сипці на голові, шиї та крововилив і садно на слизовій оболонці верхньої губи. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 38 від 10.01.2017 року, вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що 09.01.2017 року він прийшов додому після святкування у друга. В квартирі проживає разом з дружиною ОСОБА_6 , донькою та матір`ю дружини ОСОБА_5 . Між ним та дружиною виникла сварка в яку втрутилася мати дружини та витягнула його в коридор з квартири. Розлютившись він схопив її руками за шию та вдарив лобом в обличчя.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню відповідно ст. 349 КПК України. Учасники процесу правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, при цьому судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений злочин скоїв вперше, розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд встановив щире каяття.

Обставиною, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді громадських робіт, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Визначене покарання обвинуваченому на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не обирається.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1