Провадження №1-кп/127/152/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про якийвнесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007731 від 24.10.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:
12.09.2014 приблизно о 21:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в парку ім. Горького кафе «Теремок» в м. Вінниці, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час конфлікту з ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , завдав один удар долонею лівої руки в область правого вуха останнього, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді розриву барабанної перетинки правого вуха, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 181 від 30.06.2015 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 12.09.2014.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав, суду пояснив, що раніше він був знайомий з ОСОБА_8 та вони працювали разом. 12.09.2014 вони закінчили роботу та пішли відсвяткувати в кафе «Теремок». Під час святкування ОСОБА_8 ображав дівчину яка була з ними за столом та не реагував на зауваження, після одного із образливих звернень до дівчини він вдарив долонею руки в праву щоку ОСОБА_8 та останній вдарив його у відповідь долонею по голові. Після чого конфлікт закінчився та ОСОБА_8 пішов додому. Поштовим переказом він добровільно відшкодував 1 000 грн. шкоди потерпілому та вибачився перед ним, цивільний позов підтримав частково.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що з ОСОБА_6 вони знайомі на протязі 2 років. Після роботи останній запросив його відпочити в кафе «Теремок» з ними в компанії були дівчата, за столом усі окрім нього пили пиво, а він каву. Під час розмови з однією з дівчат у них виник словесний конфлікт та ОСОБА_6 запропонував йому вийти розібратися, однак він відмовився та щоб уникнути конфлікту просто сидів пив каву. Після чого ОСОБА_6 наніс йому удар долонею по вусі, від якого у нього сильно заболіла голова та потекла кров з вуха. Його вивели з кафе та швидко закрили заклад оскільки там працювала знайома ОСОБА_6 , а йому якась жінка допомогла дійти до маршрутки. Через декілька днів він звернувся до лікарні за допомогою. ОСОБА_6 у нього вибачення не просив. Моральну шкоду заявлено у такій сумі, оскільки він на даний час не може працювати у зв`язку з травмою, у вусі пошкоджений нерв в наслідок удару ОСОБА_6 та коли він фізично працює йому стає дуже погано, а також лікарі йому заборонили фізично працювати. Для відновлення здоров`я йому потрібно ще довгий час лікуватися. Щодо міри покарання обвинуваченого ОСОБА_6 просив суд покарати його суворо та цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочинувизнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілого, дослідження висновку судово медичної експертизи № 181 від 05.02.2015 року, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_6 , який являється особою раніше не судимою (т. 1 а.с. 44), перебуває на обліку у лікаря нарколога (т. 1 а.с. 86) на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 84-85).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого злочину, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, позицію потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді громадських робіт на строк в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди заявленої на суму 4 000 грн., а саме витрат на лікування, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а в частині моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості вважає завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 30000 грн. Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях й фізичному болі які позивач зазначив внаслідок травмування та порушення нормальних життєвих зв`язків, водночас судом враховано й матеріальний стан обвинуваченого.
Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.
Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.99 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.
Надані потерпілим та представником потерпілого на підтвердження понесених витрат на правову допомогу: квитанція № 182 (а.с. 93), є наявним доказом, а тому з обвинуваченого підлягає стягненню витрат за правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 4 000 гривень у відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 30 000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 3 000 гривень витрати на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: