Ухвала
іменем україни

8 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Київської області від 2 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000176 щодо ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :

Вироком Миронівського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку Київської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,
проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму в силу ст. 89 КК України,
засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати у провадженні.

Апеляційним судом Київської області вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання і постановлено свій вирок від 2 листопада 2016 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 3 ст. 186 КК України - 5 років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_7 визнана винуватою у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаному з проникненням у житло. Злочин вчинено за наступних обставин.

23 травня 2016 року приблизно о 16 годині, ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, їхала на велосипеді по АДРЕСА_3 , де побачила на подвір`ї жінку похилого віку та у неї виник намір на відкрите заволодіння чужим майном.

ОСОБА_7 , діючи умисно з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись у відсутності очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу проникла на територію подвір`я буд. АДРЕСА_3 , підійшла до вхідних дверей будинку, де на той час перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відкривала вхідні двері до будинку.

ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_8 , та з метою схилити її до передачі належного потерпілій майна, схопила за волосся та заштовхнула до будинку, де розпочала вимагати грошові кошти. Отримавши відмову потерпілої ОСОБА_7 обома руками схопила її за верхній одяг та потягла в наступний кінець кімнати. При цьому, умисно нанесла два удари кулаком правої руки в область правого та лівого ока. Від отриманих ударів ОСОБА_8 втратила рівновагу та впала на підлогу.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_8 один удар ногою в груди при цьому продовжувала вимагати передачу їй грошових коштів, погрожуючи фізичним насильством. В цей час потерпіла стала кликати на допомогу. ОСОБА_7 , з метою припинити крики потерпілої зняла з її голови косинку та запхнула їй в рот. Згідно висновку експерта ОСОБА_8 спричинено легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Переконавшись у відсутності коштів у потерпілої, ОСОБА_7 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, заволоділа продуктами харчування, та настільним годинником, що належали потерпілій, завдавши шкоди на загальну суму 111 грн. 50 коп.

У касаційній скарзі захисник засудженої ставить питання про зміну вироку апеляційного суду в частині призначеного покарання. Зазначає, що районним судоми в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини, що обтяжують покарання. Стверджує, що протягом 15 років її підзахисна до відповідальності не притягувалася, вела добропорядний спосіб життя, в силу ст. 89 КК України не судима, а тому висновок апеляційного суду про неодноразове притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не ґрунтується на нормах закону. Вважає, що апеляційний суд не в повній мірі взяв до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, надання правдивих послідовних показань, добровільне відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілої та призначив суворе покарання. Просить вирок апеляційного суду змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, застосувати ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженої та її захисника на підтримку касаційних доводів думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з касаційної скарги доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, кваліфікація її дій у касаційному порядку не оспорюються.

Щодо доводів касаційної скарги захисника про несправедливість призначеного апеляційним судом покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, постановляючи вирок щодо ОСОБА_7 , ці вимоги закону врахував не в повній мірі, на що звернув увагу суд апеляційної інстанції.

Скасовуючи вирок в частині призначеного покарання, суд апеляційної інстанції погодився із видом та розміром покарання, яке обрано судом першої інстанції, разом з тим вказав, що покарання із застосуванням ст. 75 КК України, в даному випадку, не відповідає матеріалам справи, які свідчать, що застосування положень вказаної норми закону не впливає на поведінку засудженої та не сприяє досягненню мети покарання.

Апеляційний суд зазначив, що районний суд призначаючи покарання ОСОБА_7 вказав, що вона вину визнала та розкаялася, давала послідовні показання, потерпілій відшкодовано матеріальну і моральну шкоду, послався на обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим апеляційний суд правильно зазначив, що районним судом при призначенні покарання перелічено вищевказані обставини, однак не в повній мірі враховано дані про особу винної, ступінь тяжкості та зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, вік потерпілої, обставини, що обтяжують покарання.

Зокрема, апеляційний суд взяв до уваги дані про особу винної, яка хоча в силу ст.89 КК України не судима, однак раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, також послався на вік потерпілої, якій виповнилося 88 років. Вказав апеляційний суд і на тяжкість та зухвалість вчиненого кримінального правопорушення вчиненого у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням усіх обставин справи, даних про особу винної, серед яких й ті, про які йдеться в касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу в межах апеляції прокурора та своїх повноважень, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства.

На думку колегії суддів, призначене апеляційним судом покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення, є законним, справедливим, воно сприятиме перевихованню ОСОБА_7 та попередженню вчинення нею нових правопорушень, а тому доводи касаційної скарги захисника про суворість призначеного покарання не ґрунтуються на вимогах закону.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 420, 374 КПК України і підстав вважати його невмотивованим, колегія суддів не вбачає.

Доводи касаційної скарги матеріали провадження не містять даних про порушення вимог кримінального процесуального чи неправильне застосування кримінального законів, які були б підставами для зміни або скасування вироку апеляційного суду, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Київської області від 2 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника засудженої без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3