АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2460/16 Справа № 173/733/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000227 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська
Дніпропетровської області, громадянина України, який
проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Встановила:
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не погоджуючись з судовим рішенням, порушує питання про скасування рішення суду щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Мотивує тим, що суд ухвалив рішення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що посилання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним. Вважає, що висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікаційних ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину на даному етапі є передчасними. Вказує на те, що у підготовчому провадженні жодним чином не вирішуються питання, пов`язані з об`ємом обвинувачення та юридичною оцінкою дій обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України зі стадії підготовчого засідання повернуто прокурору Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в обвинувальному акті прокурором не розкрито об`єктивну і суб`єктивну сторони даного складу кримінальних правопорушень, а також до матеріалів кримінального провадження додані дві позовних заяви про стягнення шкоди, які повинні бути вручені обвинуваченому під час досудового розслідування, однак від кого написані вказані заяви та на чию користь необхідно відшкодувати матеріальну шкоду, в даних заявах не вказано.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції за наявними у справі матеріалами в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Однак суд цих вимог закону не дотримався.

Згідно ухвали суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, посилався на те, що органом досудового розслідування не встановлено мотив, яким керувався ОСОБА_6 при нанесенні ударів потерпілим, що може потягти за собою іншу кваліфікацію діям обвинуваченого, не з`ясована їх послідовність та черговість . Виходячи з цього, суд дійшов висновку про неконкретизованість і невмотивованість об`єктивної сторони кримінальних злочинів та нерозкриття суб`єктивної сторони даних злочинів.
Між тим, суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
З пред`явленого обвинувачення видно, що фактичні обставини вчинення зазначених кримінальних правопорушень, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, суд не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначених кримінальних правопорушень та кваліфікації його дій, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.
За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обгрунтованим.

У своїй ухвалі суд першої інстанції вказав, що до матеріалів кримінального провадження долучені дві позовні заяви про стягнення шкоди, які відповідно з вимогами КПК України повинні бути вручені обвинуваченому, без зазначення від кого написані вказані заяви та на чию користь необхідно відшкодувати матеріальну шкоду.
Однак, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Крім того, в обвинувальному акті містяться відомості ким з потерпілих та на яку суму заявлені цивільні позови, які були пред`явлені під час досудового розслідування, з вказанням розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Постановила:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4