Ухвала
іменем україни
1 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001304 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 6 червня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений за частиною 1 статті 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Вказаний вирок суду був оскаржений засудженим.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 квітня 2016 року апеляційну скаргу засудженого залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду апеляційної інстанції засуджений подав клопотання про дослідження доказів, датоване 8 травня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 6 червня 2016 року засудженому повернуто апеляційну скаргу.

У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, якою повернуто його скаргу, та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, засуджений зазначає про безпідставність повернення його апеляційної скарги, а висновки суду апеляційної інстанції не відповідають дійсності, оскільки, на його переконання, суд першої інстанції під час ухвалення вироку допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, на які він вказував та наводив обґрунтування.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який не заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен, кого засуджено за будь-який злочин, має право на те, щоб його засудження і вирок були переглянуті вищестоящою судовою інстанцією згідно з законом.

Як передбачено частиною 2 статті 24 КПК України, кожній особі гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується її прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Реалізація права на апеляційне й касаційне оскарження є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Із закріпленого у статті 26 КПК України принципу диспозитивності слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Апеляційна скарга згідно із пунктом 1 частини 3 статті 399 КПК України повертається, якщо особа не усунула недоліки скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Однак, повернення судом апеляційної скарги засудженого не ґрунтується на наведених вимогах кримінального процесуального закону.

Так, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 квітня 2016 року засудженому вказувалося на те, що він відповідно до статті 404 КПК України не зазначив підстав для дослідження доказів судом апеляційної інстанції, не навів у чому полягала неповнота досліджених в суді першої інстанції обставин, які з них необхідно повторно дослідити, та як не дослідження певних обставин вплинуло на ухвалене рішення.

Крім того, зазначено про неконкретність апеляційних вимог, оскільки засуджений не зазначив конкретних, визначених законом підстав для скасування вироку і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Приймаючи рішення про повернення засудженому апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що поданим клопотанням про дослідження доказів на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху засудженим недоліків не усунуто.

Проте, такі висновки суду апеляційної інстанції не відповідають матеріалам кримінального провадження та змісту апеляційної скарги засудженого і клопотанню про дослідження доказів.

Зокрема, зі змісту апеляційної скарги та клопотання про дослідження доказів чітко вбачається вимоги до суду апеляційної інстанції, визначено предмет оскарження вироку суду першої інстанції, підстави та доводи з обґрунтуванням.

Так, засуджений неодноразово вказував у скарзі та клопотанні на те, що судом першої інстанції покладено в основу своїх висновків недопустимі та неналежні докази, показання свідків перекручені, тощо, чому надано обґрунтування.

Таким чином, засудженим враховані вказівки суду апеляційної інстанції при їх виконанні, адже клопотання про дослідження доказів не містило таких суттєвих недоліків, які б позбавляли суд апеляційної інстанції можливості розглянути його скаргу по суті та прийняти відповідне рішення в межах апеляційних вимог і повноважень, наданих кримінальним процесуальним законом.

За наведених обставин, колегія суддів переконана, що суд безпідставно повернув апеляційну скаргу засудженого, що призвело до порушення гарантованого частиною 2 статті 24, статтею 393 КПК України права сторони захисту на оскарження в суді вищого рівня вироку суду та, виходячи з положень статті 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відтак, касаційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 6 червня 2016 року,якою засудженому ОСОБА_5 повернуто його апеляційну скаргу на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року щодо нього, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3