Справа № 403/66/17
провадження № 1-кп/403/19/17
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2017 року смт Устинівка
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за таких обставин. 01.02.2017 року близько 14 год. 15 хв., обвинувачений ОСОБА_5 перебував в приміщенні операційного залу Устинівського відділення «Ощадбанку», розташованому за адресою: вул. Ювілейна, 4 смт.Устинівка Кіровоградської області, та скориставшись тим, що працівник банку ОСОБА_4 залишила на стійці вікна четвертої каси без нагляду належний їй USB флеш-накопичувач Transcend на 16 Гігабайт, діючи з корисливих мотивів, на грунті раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав зі стійки вікна четвертої каси зазначений флеш-накопичувач, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 215 грн.. В подальшому із викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме: привіз до свого місця проживання в с.Криничуватка Устинівського району та передав своєму знайомому, в якого зазначений флеш-накопичувач був вилучений працівниками поліції. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка). 10 лютого 2017 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим (під час досудового розслідування - підозрюваним) ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом надіслана до суду. Відповідно до угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , як таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України; узгодженого покарання, а саме: за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та згоди сторін на його призначення. В угоді про примирення зазначені та роз`яснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ст.473 КПК України, в тім числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала затвердження судом угоди між нею та обвинуваченим, зазначивши, що дана угода не порушує її прав, оскільки майнова шкода, завдана їй внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має. Прохала суд затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 .. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Суду пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, вид покарання, наслідки укладення та затвердження даної угоди. Прохав суд затвердити угоду, укладену між ним та потерпілою. В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду про примирення, оскільки злочин, вчинений ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України, потерпіла та обвинувачений підтвердили добровільність укладення ними даної угоди. Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, встановив наступне. Угода про примирення, укладена у даному кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відповідає вимогам ч.3 ст.469 КПК України. Зміст угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 , що укладення угоди між ними є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілою; права обвинуваченого, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом. Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України. Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); 2) узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке являється злочином середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який, являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше; пом`якшуючої покарання обставини - щирого каяття та відсутності обтяжуючих покарання обставин; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) укладення сторонами угоди про примирення є добровільним. На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та закону, із врахуванням думки сторін угоди, прокурора, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні. Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`являвся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий ОСОБА_1