печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5789/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
01.02.2017 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна підозрюваного у ОСОБА_6 у кримінальному упровадженні № 0000012.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України провадиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000012, зареєстрованому в ЄРДР 20.01.2016 за фактом фіктивного підприємництва за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України; за фактом легалізації коштів отриманих злочинним шляхом за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України; за фактом умисного ухилення службовими особами АТ «ЕНВІЖН - УКРАЇНА» () від сплати податків у особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України; за фактом службового підроблення, тобто складанні і видачі завідомо неправдивих офіційних документів АТ «ЕНВІЖН - УКРАЇНА» () за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

31.01.2017 в кримінальному провадженні № 0000012 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Фастів Київської області, громадянки України, українки, маючої вищу освіту, не одруженої, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за вказаною адресою, раніше не судимої, в учиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , завдала збитків державному бюджету України на суму 11 027 570,00 грн.
Санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Слідчий вказує, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2017 за № 79102428 установлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності володіє наступним нерухомим майном, а саме:
1.житловий будинок загальною площею 189,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
2.квартира загальною площею 70,20 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення відшкодування підозрюваним шкоди, заподіяної вчиненням суспільно-небезпечного діяння та недопущення відчуження майна, вбачається можливим накладення арешту на вказане майно підозрюваного.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заборонити ОСОБА_6 відчужувати іншим особам майно, яке зареєстровано за нею на праві власності, зокрема на :

-житловий будинок загальною площею 189,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартира загальною площею 70,20 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1