Провадження № 1-кп/645/143/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше засуджений: 19.03.2004 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2, ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки, 24.01.2006 року вироком Московського районного суду м.Харкова від за ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі, 26.04.2012 року вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі,
у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , 19.09.2015 року, приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись біля кафе «Каштан», яке розташоване за адресою: м.Харків, вул. 3-г Інтернаціоналу, 14А, повторно, із корисливих мотивів, діючи з умислом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до раніше йому не знайомої ОСОБА_7 та із застосуванням насилля штовхнув останню руками, внаслідок чого остання вдарилася об стіну будинку, після чого зірвав з неї та відкрито заволодів золотим ланцюгом, вартістю 5187 грн. 77 коп. та золотим хрестиком, вартістю 876 грн. 49 коп., загальною вартістю 6064 грн. 90 коп., після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Окрім того, ОСОБА_5 , 14.07.2016 року, приблизно о 18 год. 25 хв., перебував у і підземному переході станції метро «ім.. Маршала Жукова» у м. Харкові, де побачив у раніше незнайому йому ОСОБА_8 , на шиї якої перебувала ювелірна прикраса - ланцюжок зі сплаву золота 585 проби, і яка рухалась по підземному переходу. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння її майном ланцюжком зі сплаву золота. Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої, усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_8 ззаду, правою рукою схопив ланцюжок зі сплаву золота, який знаходився на шиї потерпілої, та застосувавши ривок, внаслідок якого потерпіла отримала лінійний крововилив на задній поверхні шиї з переходом на бокову поверхню шиї праворуч, розміром 33 см на 1 см, та лінійне переривчасте садно на фоні крововиливу по його довжині розміром 31 см на 0,2 см, що відповідно до п.п.2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, зірвав з шиї потерпілої ланцюжок зі сплаву золота 585 проби, вагою 15,65 грамів, вартістю - 9 615 грн. 05 коп., тим самим відкрито заволодівши майном потерпілої ОСОБА_8 . Виконавши всі дії, які він вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, ОСОБА_5 намагався з місця вчинення кримінального зникнути, проте, не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітником поліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, ч.2 ст. 186 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначивши, що дійсно у вересні 2015 року та у липні 2016 року він відкрито заволодів золотими виробами потерпілих.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, вважає за доцільне дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду замаху на відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України суд визнає рецидив скоєння кримінальних правопорушень.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих правопорушень проти власності, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, одружений, має малолітню доньку 2017 року народження.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопрушень, які, за змістом ст. 12 КК України, є умисними тяжкими злочинами, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене,із застосуванням положення ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, із застосуванням ч.5 ст. 72 КК України, шляхом зарахування в строк відбування покарання, терміну попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 заявлений на суму 2000 гривень у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягає задоволенню, стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Питання про речові докази суд вирішує згідно ст. 100 КПК України, а саме: ланцюг металу жовтого кольору, без вставок, за формою плетіння «араб», тип замку карабін, виготовлений зі сплаву золота 585 проби, загальною вагою 15,65 грам, довжиною 60 см, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили вважати повернутим останній.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №4452 від 16.10.2015 року у сумі 245 грн. 52 коп., судової товарознавчої експертизи №4098 від 28.07.2016 року у сумі 220 грн. 10 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років і трьох місяців позбавлення волі,
за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточно покарання у виді чотирьох років і трьох місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 15 липня 2016 року.
Згідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування ОСОБА_5 покарання, термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, тобто перебування ОСОБА_5 під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 з 15 липня 2016 року по день набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2000 грн. (дві тисячі гривень) у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Речовий доказ: ланцюг металу жовтого кольору, без вставок, за формою плетіння «араб», тип замку карабін, виготовлений зі сплаву золота 585 проби, загальною вагою 15,65 грам, довжиною 60 см, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили вважати повернутим останній.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням: судової товарознавчої експертизи №4452 від 16.10.2015 року у сумі 245 грн. 52 коп., судової товарознавчої експертизи №4098 від 28.07.2016 року у сумі 220 грн. 10 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя