Справа № 303/3902/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , прокурора Мукачівської місцевої прокуратури на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 28.03.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, без освіти, непрацюючий, не одружений , раніше судимий:

31.10.1995 року Виноградівським районним судом за ст.86-1, ст..44 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;

21.05.1998 року Мукачівським міськрайонним судом за ст..17, ч.2 ст.140, ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

06.07.2000 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.2 ст.140, ч.2 ст. 141, ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;

15.06.2005 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;

20.02.2006 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.2,3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

20.10.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки ;

02.07.2012 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.3 ст.186, ст. 395 КК України із застосуванням положень ст.. 70,71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки ;

На підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 07.04.2015 року на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання умовно достроково на 1 місяць 17 днів;

засуджений за вчинення злочину , передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 ( семи) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 879 гривень.

Речові докази відсутні.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він 22.05.2016 року близько 23 год. 30 хв., умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою відкритого заволодіння чужим майном , розбивши скло на вікні будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , проник в середину приміщення, після чого, пройшов до кімнати , де спала потерпіла ОСОБА_8 та став вимагати від останньої грошові кошти. Почувши відмову, ОСОБА_7 почав наносити останній чисельні удари, руками затиснутими у кулак, у голову, спричинивши, згідно висновку експерти № 360/2016 від 23.05.2016 року легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційних скаргах:

- захисник просить вирок суду змінити , перекваліфікувавши діяння ОСОБА_7 з ч.3 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 125 КК України. Вимоги мотивує тим, що діяння ОСОБА_7 помилково кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України. Вважає , що потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 обмовили ОСОБА_7 в частині вимагання ним грошей, після проникнення до будинку потерпілої.

- прокурор порушує питання про скасування вироку в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого , у зв`язку з чим просить постановити новий вирок, яким призначити останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років . Звертає увагу суду на тяжкість вчиненого злочину , його ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого , а з врахуванням попередньої соціальної поведінки та поведінки після вчинення злочину , свідчить про його асоціальний спосіб життя.

До початку апеляційного розгляду прокурором Мукачівської місцевої прокуратури подано заяву клопотання , якою він відмовився від апеляційної скарги та відкликав її.

Апеляційними судом ухвалено рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , продовживши розгляд апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 ..

Оскільки від сторін кримінального провадження заяв про відкладення слухання провадження не надходило, колегією суддів продовжено розгляд апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 ..

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання поданої апеляційної скарги , промову прокурора який вказав на безпідставність апеляційної скарги захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав частково та показав , що дійсно проник до будинку потерпілої , де наносив їй удари по голові , однак , умислу на заволодіння коштами потерпілої у нього не було , вимог про передачу грошей не висловлював. Дії вчиняв з метою помсти.

Незважаючи на часткове визнання самим обвинуваченим вини в інкримінованому йому злочині, така повністю підтверджена сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 під час допиту в судовому засіданні показала, що 22.05.2016 року ОСОБА_7 , вибивши вікно, проник в приміщення її будинку та почав вимагати гроші. Однак, вона гроші віддала на зберігання сусідці . Почувши, що грошей не має , ОСОБА_7 почав руками наносити їй удари. Сусід викликав працівників поліції , які затримали ОСОБА_7 при спробі втекти через вікно. Зазначила, що ОСОБА_7 було відомо, що 18 числа кожного місяця вона отримує пенсію.

З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що ввечері 22.05.2016 року вона поверталася додому . Проходячи біля будинку , де живе ОСОБА_8 почула дуже сильні стуки , а з вікна будинку доносився чоловічий голос, який сказав: Давай гроші або я тебе вб`ю. Вона налякалася та викликала поліцію. Чекала приїзд слідчо-оперативної групи , так як думала , що побачить особу, яка виходить чи вистрибує з будинку. Коли приїхали працівники поліції, то відразу оточили будинок і почали світити у вікна. Після озвучення, що то прибула поліція, потерпіла жалісливим голосом закричала: Допоможіть , бо мене вб`ють З бокового вікна будинку вистрибнув обвинувачений і його відразу впіймали.

Письмовими доказами , що містяться в матеріалах справи:

- протоколом огляду місця події від 23.05.2016 року , відповідно до якого зафіксовано місце вчинення злочину, встановлено ймовірний спосіб проникнення розбите скло на рамі вікна будинку, що виходить на вулицю, осколки скла на підлозі будинку (а.п. 150-154) .

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 та фотоблицею до протоколу , під час якого останній детально розповів та показав спосіб проникнення до будинку потерпілої ОСОБА_8 , вказав на кімнату у якій знаходилася потерпіла та лежала на ліжку, де він наносив удари останній та вимагав грошові кошти, обставини спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій ( а.п.155-158).

- висновком експерта судово-медичної експертизи № 360/2016 від 03.06.2016 року , відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді тотальних підшкірних гематом у обох орбітальних областях з переходом на щоки та області нижче щелеп. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару , якими могли бути затиснуті у кулак руки сторонньої людини і вкладаються в час події . Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я .

Крім того, допитаний у судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив факт проникнення через вікно до будинку потерпілої ОСОБА_8 та нанесення їй декількох ударів кулаками по обличчю.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та не суперечать один одному. В ході розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції не виявлено жодних обставин, які б ставили під сумнів достовірність та допустимість зазначених доказів. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги та відхилив твердження обвинуваченого щодо того, що тілесні ушкодження потерпілій він наносив з метою помсти та коштів не вимагав.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що вирок є незаконним та необґрунтованим, що ОСОБА_7 не вчиняв злочину за який засуджений, апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції розглядаючи вказане кримінальне провадження в повному об`ємі дослідив докази та прийшов до правильного переконання , що ОСОБА_7 винен в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України , оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із проникненням у житло. Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, як свідчать матеріали провадження і зміст вироку, місцевий суд при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 дослідив всі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, повно і всебічно дослідив докази, в тому числі показання обвинуваченого, потерпілого, свідка ; дані протоколу слідчого експерименту, висновку судово-медичного експерта, і дав їм в сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку розгорнутий аналіз доказів, навів мотиви чому суд відхилив доводи сторони захисту про необхідність перекваліфікації діянь обвинуваченого , а тому доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги показання обвинуваченого є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо критичної оцінки показань обвинуваченого , який ствердив про те, що не вимагав грошей у потерпілої , що потерпіла та свідок його обмовляють та вірно розцінив їх, як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вказані доводи спростовується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні доказами. Обвинувачений ОСОБА_7 не навів жодних обґрунтованих доводів про підстави його обмови потерпілою та свідком, що їх показання є обмовою , такі дані відсутні і в матеріалах кримінального провадження , а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що у вище вказаних осіб не було підстав для обмови обвинуваченого.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, його наслідків; даних про особу обвинуваченого негативну характеристику з місця проживання, даних про його попередню соціальну поведінку, за наявності обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочину та обставини , що його пом`якшує активне сприяння розкриттю злочину.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 повинно проходити в умовах ізоляції його від суспільства та призначив покарання в межах мінімального розміру , передбаченого санкцією ч.3 ст.187 КК України. Призначене покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Тому, апеляційний суд вважає, що покарання ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог закону і є справедливим.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: