АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/708/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/434/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000907 від 29 листопада 2016 року за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_6 та прокурора, який приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участю:

прокурора ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК Українита фактичних обставин злочину, вважає вирок таким, що підлягає скасуванню в частині покарання, з ухваленням вироку суду апеляційної інстанції, яким призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

В обґрунтування доводів скарги прокурор послався на те, що суд, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через м`якість. На думку прокурора, наведені у вироку суду обставини про можливість звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробувальним терміном, не можуть бути визнані переконливими доводами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та впливають на пом`якшення покарання обвинуваченому, оскільки в своїй більшості є даними про його особу. Також, суд в мотивувальній частині вироку не обґрунтував свій висновок про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, а лише послався на обставини, що пом`якшують його покарання. Суд належним чином не оцінив і не врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та який має підвищену суспільну небезпеку, так як фактично посягає на життя особи, та не взяв до уваги, що обвинувачений вчинив злочин перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння і керував транспортним засобом із значним перевищенням дозволеної швидкості. При цьому, суд необґрунтовано та безпідставно не призначив додаткове покарання й не позбавив ОСОБА_7 права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить вирок змінити та застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортним засобом.

Обґрунтовуючи доводи скарги потерпілий посилається на те, що суд не повинен був приймати до уваги, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , його щире каяття, оскільки під час досудового слідства він не вчинив жодних дій, які б могли свідчити про це. Також, обвинувачений жодним чином не проявив своєї уваги до вирішення тих наслідків, які настали після смерті його батька, не попросив вибачення та не надав жодної допомоги потерпілому. Лише після початку судового розгляду, зрозумівши невідворотність покарання, обвинувачений вирішив частково відшкодувати завдану шкоду. Потерпілий вважає, що жодна із пом`якшуючих обставин, що зазначена судом у вироку, встановлена не була, і свого підтвердження не знайшла. Окрім того, обвинувачений вчинив злочин перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, рухаючись, при цьому зі швидкістю не менше 92 км/год., тобто допустив грубі порушення вимог ПДД України, що вказує на зневажливе його ставлення до керування транспортним засобом.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК Українита, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавленням права керування транспортним засобом, на підставі ст. 75 КК України, звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди 279600,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизі в сумі 2684,58 грн.
Цим вироком вирішено питання про долю речових доказів.
За обставин викладених у вироку, ОСОБА_7 приблизно о 13 годині 30 хвилин 29 листопада 2016 року, перебуваючи під впливом наркотичних речовин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz 200D», р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , рухався по вул. Світлогірській з боку вул. Гафурі у напрямку вул. Марійської в Саксаганському районі м. Кривого Рогу зі швидкістю не менше 92,9 км/год, не діючи під час руху таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_12 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно його руху і якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, небезпечно змінив напрямок руху свого автомобілю ліворуч, в результаті чого поблизу перехрестя вул. Світлогірської та вул. Юнацької в районі опори електропередачі №156 здійснив наїзд на вказаного пішохода, чим порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР України.
Порушення п. 12.3 ПДР України водієм ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми голови, тулуба кінцівок, саден голови, кінцівок, забійної рани тулуба, рваних ран нижніх кінцівок, перелому грудини, множинних переломів ребер по кільком анатомічним лініям, перелому 8-го грудного хребця з ушкодженням спинного мозку та його оболонок, перелому кісток правої та лівої гомілки, переломів кісток правого плеча, лівого передпліччя, ушкодження печінки, селезінки, нирок, які як окремо, так і у своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 , яка настала від сполученої травми голови, тулуба та кінцівок, що супроводжувалася переломами кісток скелету, ушкодженнями м`яких тканин та органів, при цьому перебіг травми ускладнився розвитком шоку, що і з`явилося безпосередньою причиною його смерті, яка настала на місці пригоди.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, наполягаючи на їх задоволенні. Також підтримав доводи апеляційної скарги потерпілого.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 підтримав доводи апеляційної скарги як потерпілого так і прокурора, вважаючи вирок таким, що підлягає скасуванню.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Зі змісту ст. 370 КПК України слідує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження: події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також виду і розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Якщо принаймні одна з наведених обставин заперечується будь-ким із учасників судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.
Разом з тим, у разі застосування спрощеної процедури судового розгляду кримінального провадження, в силу приписів ч. 4 ст. 349 КПК України, допит обвинуваченого судом здійснюється обов`язково.

Судом першої інстанції цих вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.

Так, з журналів судового засідання і технічного запису його фіксації та вироку вбачається, що судовий розгляд провадження здійснювався у спрощеному порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Здійснюючи розгляд провадження щодо ОСОБА_7 в спрощеному порядку, суд фактично не допитав обвинуваченого щодо обставин провадження та пред`явленого потерпілим позову.
При цьому, суд, не врахував, що кримінальний процесуальний закон хоча і допускає можливість судового розгляду за наявності відмови обвинуваченого давати показання, проте у випадку розгляду провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, така відмова виключає виконання вимоги цієї норми про з`ясування питання, чи правильно розуміє обвинувачений обставини, викладені в обвинуваченні, оскільки адекватність сприйняття пред`явленого обвинувачення можливо оцінити лише при допиті особи, вислухавши його власну версію обставин вчинення злочину.
Отже, на переконання колегії суддів, проведення скороченого судового розгляду провадження без фактичного допиту обвинуваченого позбавляє суд можливості визначити його відношення до пред`явленого обвинувачення у належному обсязі, тобто такому, що дозволяє встановити добровільність його позиції та правильність зрозуміння змісту обставин, які не оспорюються.

Окрім того, при прослуховуванні технічного запису фіксації судового розгляду як від 29 березня 2017 року так і від 14 квітня 2017 року, колегією суддів встановлено, що судом не було дотримано положень глави 28 КПК України, норми якої регламентують порядок судового розгляду кримінального провадження.

Так, судом, після призначена провадження до судового розгляду, розпочато та проведено судове засідання без повідомлення про повне фіксування судового розгляду технічними засобами, оголошення складу суду та роз`яснення права на відводи, та без роз`яснення прав учасникам провадження, зокрема обвинуваченому.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не виконавши вимог ст. 349 КПК України, безпідставно провів розгляд цього провадження в спрощеному порядку без допиту обвинуваченого, який є обов`язковим, без роз`яснення його прав у судовому засіданні, чим порушив право обвинуваченого на захист, що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Порушення судом першої інстанції вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого в ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також безпосередність дослідження доказів, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , та дійшла висновку про часткове задоволення поданих апеляційних скарг, й скасування вироку з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.

Разом з тим, у разі підтвердження, під час нового судового розгляду, об`єму обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання слід вважати таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого через м`якість.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, потерпілого ОСОБА_6 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року задовольнити частково.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року скасувати
Призначити у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4