№ 1-кп/337/113/2017
ЄУН №337/717/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 серпня 2016року, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: в кімнаті АДРЕСА_2 , з метою матеріального збагачення, вирішив вчинити злочин проти власності, направлений на заволодіння чужим майном, а саме на заволодіння майном своєї сестри ОСОБА_6 , яка мешкає за тією ж самою адресою, в кімнаті №1, доступ до якої ОСОБА_5 заборонено та вхід до якої закрито дверима, обладнаними замком.

Для здійснення свого злочинного умислу, у вказаний день, приблизно о 13годині 00хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі кв. АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зламу замка між кімнатної двері до кімнати №1, проник до приміщення вказаної кімнати, звідки таємно викрав грошові кошти в розмірі 950грн., які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму, після чого розпорядився ними на власний розсуд.

11 січня 2017р., приблизно о 18годині 30хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля поліклініки №1 Хортицького району, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Запорозького козацтва, 25, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, схопив з землі сумку ОСОБА_7 , яка знаходилась біля останньої та в якій знаходилось наступне майно: - машинка для стрижки „Остер, вартістю 2300грн.; - філіровочні ножиці, вартістю 600грн.; - мобільний телефон „Нокіа, вартістю 350грн; - три леза для стрижки, вартістю по 50грн. кожне, загальною вартістю 150грн., тобто майно, яке належить ОСОБА_7 , завдавши, таким чином, потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3460грн., після чого побіг в сторону парка „Поколінь, де зник, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

02 лютого 2017р., приблизно о 15годині 45хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі кв. АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зламу замка між кімнатної двері до кімнати №1, проник до приміщення вказаної кімнати, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: ноутбук „Hewlett Packard, моделі 255 GA, вартістю 8000грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень повністю визнав, розкаявся у скоєному та пояснив суду, що в кінці літа 2016р. він, знаходячись в квартирі за місцем свого проживання, скориставшись тим, що його сестри ОСОБА_6 не було вдома, проник до її кімнати, яка була зачинена на ключ, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 950грн., які потім витратив на власні потреби. В січні 2017р. він недалеко від поліклініки №1 схопив з землі сумку жінки і побіг із сумкою в бік парку, потім подивився, що було в сумці. Мобільний телефон він заклав до ломбарду, отримані гроші витратив на власні потреби, а все інше, що було в сумці, викинув у смітник. 02 лютого 2017р. він, скориставшись тим, що його сестри ОСОБА_8 немає дома, проник до її кімнати, двері якої були зачинені на замок, і викрав з кімнати ноутбук сестри, потім попросив знайомого закласти ноутбук на його паспорт. Отримані гроші витратив на власні потреби. Матеріальну шкоду зобовязується відшкодувати в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_5 . В кінці серпня 2016р. у неї з кімнати пропали грошові кошти в сумі 950грн., двері до її кімнати були відкриті, хоча вона їх замикала як уходила. Вона викликала міліцію. Потім, 02 лютого 2017р. у неї з кімнати пропав її ноутбук, двері до кімнати також були відчинені, як і у першому випадку. Вона теж викликала міліцію. ЇЇ брат ОСОБА_5 зізнався, що це він вкрав у неї гроші і ноутбук. При призначені покарання просить не позбавляти його волі, щоб він працював і відшкодував завданий їй матеріальний збиток.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує: по епізоду від 24.08.2016р. за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднане з проникненням у житло; по епізоду від 11.01.2017р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинене повторно; по епізоду від 02.02.2017р. за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують особу винуватого, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся у скоєнному, на обліку у наркодиспансері і психіатричній лікарні не перебуває, суд враховує також думку потерпілої, яка не просить призначити обвинуваченому суворе покарання, тому вважає можливим призначити йому не саме суворе покарання, передбачене санкцією статті.

Цивільні позови не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді .чотирьох років позбавлення волі.

-На підставі ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування назначеного покарання протягом іспитового строку два роки, зобовязав його: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 2) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим з питань пробації.

Речовий доказ: CD-R компакт-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 21.02.2017р., долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1