АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/648/17 Справа № 185/8689/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000648, за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 повернуто прокурору Донецької області в порядку п. 3 ч. 3 ст. 214 КПК України для усунення виявлених недоліків.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що в обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, без формулювання обвинувачення, що позбавляє можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_9 , оскільки йому фактично не висунуте обвинувачення.

Крім того, з доданих до обвинувального акту документів неможливо встановити, чи дотримано слідством процедуру спеціального розслідування, передбачену КПК України, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені відомості про те, кому та як вручено висунуту ОСОБА_9 підозру, та чи вручалася вона взагалі, а так само відсутня інформація щодо виклику ОСОБА_9 для отримання обвинувального акту, що дає достатні підстави для повернення останнього прокурору.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанціє є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що в обвинувальному акті вказані не лише фактичні обставини правопорушення, яке вчинив ОСОБА_9 а й чітко сформульоване його обвинувачення, а саме: коли, в яку терористичну організацію вступив обвинувачений, на підставі чого вона є терористичною, яку саме роль він там виконує, розкрита об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність. Крім того вказує, що висновки суду щодо відсутності даних в реєстрі про вручення підозри ОСОБА_9 не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; думку захисника, який вирішення питання про обґрунтованість апеляційної скарги залишив на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; обвинувальний акт не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Аналізуючи висновки суду про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_9 вимогам закону, колегія суддів вважає їх обґрунтованими зважаючи на те, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зі змісту даної норми закону вбачається, що всі ці елементі акті мають бути наявні в обвинувальному акті одночасно.

В той же час при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_9 слідчий дійсно обмежився викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується зазначена особа, та висновком про кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 258-1 КК України, при цьому обвинувачення як таке в обвинувальному акті не сформульоване.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності в обвинувальному акті відомостей про те, коли, в яку терористичну організацію вступив ОСОБА_9 , на підставі чого вона є терористичною, яку саме роль він там виконує, розкриття об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згадані відомості зазначені при викладенні встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення, а отже не можуть вважатися формулюванням обвинувачення.

Що стосується посилання суду першої інстанції на неможливість перевірки дотримання органом досудового розслідування процедури спеціального досудового розслідування, то вони не є достатньо обґрунтованими зважаючи на те, що відповідні процесуальні порушення, за умови їх наявності, самі по собі не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону та існування підстав для застосування положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Разом з тим, відсутність в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 формулювання обвинувачення є належною та достатньою підставою для повернення зазначеного акту прокурору, а отже відповідне рішення суду, викладене в оскаржуваній ухвалі, є правильним та грунтується на законі, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року відносно ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12