Cправа № 399/930/16-к
Провадження № 1-кп/399/10/17
В И Р О К
Іменем України
27 січня 2017 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше сховище, та повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше сховище за наступних обставин.

Приблизно в середині вересня 2016 року близько 16:00 години обвинувачений ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , прийшов до його домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу проник на територію двору домоволодіння , яка є огородженою та забезпеченою від стороннього доступу територією, призначеною для постійного зберігання матеріальних цінностей, після чого, знаходячись у дворі вказаного домоволодіння, таємно викрав одну сталеву неоцинковану трубу довжиною 2 м, вартістю з урахуванням зносу 298 гривень, належну господарю домоволодіння ОСОБА_5 , після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Він же, наступного дня близько 15:00 години, з метою вчинення крадіжки майна ОСОБА_5 , знову прийшов до домоволодіння останнього, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу проник на територію двору вказаного домоволодіння, яка є огородженою та забезпеченою від стороннього доступу територією, призначеною для постійного зберігання матеріальних цінностей, після чого знаходячись у дворі вказаного домоволодіння, повторно, таємно викрав одну сталеву неоцинковану трубу довжиною 2 м, вартістю з урахуванням зносу 298 гривень, належну господарю домоволодіння ОСОБА_5 , після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, просив вибачення у потерпілого та просив суворо не карати. Також пояснив, що обидві крадіжки вчинив в середині вересня 2016 року. У потерпілого викрав дві труби, спочатку одну, а на слідуючий день іншу. Вказані труби бачив раніше, коли працював у потерпілого. Викравши майно з двору, здав на металолом та придбав продукти харчування.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_4 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з"ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна з проникненням у інше сховище, та повторного таємного викрадення чужого майна з проникненням у інше сховище, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами, відповідно до ст. 66 КК України, для обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання згідно з довідкою-характеристикою характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває, працездатний, раніше не судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1