АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1165/17 Справа № 209/2322/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000287 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при розгляді у суді першої інстанції на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Прядівка, Царичанського району, Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14 листопада 2011 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 23 листопада 2013 року постановою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 24 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року, ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахується з 29 квітня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29 квітня 2016 року до дня набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до набрання вироком законної сили

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Не погодившись з вказаним вироком, прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його діяння, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України і призначити обвинуваченому покарання у виді 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, не в достатній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який він вчинив маючи непогашену судимість за попереднім вироком за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, данні про його особу, а саме те що обвинувачений вину визнав частково, у скоєному не розкаявся, збиток потерпілим завданий кримінальним правопорушення не відшкодував.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: 28 квітня 2016 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_6 та особа, відносно якої кримінальне провадження закрито (на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із смертю підозрюваного), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння грошима, по ініціативі та пропозиції ОСОБА_6 вступили між собою в злочинну змову, після чого діючи заодно, прибули до домоволодіння ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 та особа, відносно якої кримінальне провадження закрито (на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із смертю підозрюваного), умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи характер протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вибиття вхідних дверей, незаконно проникли в середину житлового будинку належного ОСОБА_9 , зайшли до кімнати де відпочивала ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_6 взяв у руки ковдру, яку накинув на потерпілу, з метою подолання опору останньої та почав вимагати надати йому гроші, після чого ОСОБА_9 вирвалася та стала у кут кімнати. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 взяв в руку канцелярські ножиці, які лежали на серванті і навмисно підійшовши до ОСОБА_9 став погрожувати ножицями, які тримав в руці, ріжучою частиною направленою в область очей ОСОБА_9 , пригнічуючи її волю до опору та продовжив вимагати надання їм грошових коштів. Налякана нападом ОСОБА_9 дані погрози застосування фізичного насильства, в силу свого похилого віку, стану здоров`я та обставин сприймала реально, як небезпечні для свого життя та здоров`я, у зв`язку з чим боячись за своє життя та здоров`я, пройшла до тумбочки, яка знаходилася в цій кімнаті, звідки дістала свого гаманця, з якого вийняла та передала нападникам гроші в сумі 465 гривень, після чого ОСОБА_6 та особа, відносно якої кримінальне провадження закрито (на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із смертю підозрюваного) незаконно заволоділи даними грошами, тим самим спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму, та у подальшому з викраденим майном (грошима) з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
В ході апеляційного обвинувачений та захисник та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скаргапрокурора, який приймав участь при розгляді у суді першої інстанції не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються сторонами, а тому ці висновки не є предметом апеляційного розгляду.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального Кодексу України і відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з обов`язковим урахуванням тяжкості злочину та особи обвинуваченого.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи, суд першої інтанстанції визначаючи покарання ОСОБА_6 , враховав характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, є умисним, закінченим, корисливим злочином, а також те, що обвинувачений раніше судимий за корисливий злочин.

У якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахуваув часткове визнання вини, щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку, рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.

Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_6 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, призначене покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції не підлягає задоволенню оскільки істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції залишити без задоволення.
ВирокДніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4