Справа № 405/7759/16-к
1-кп/405/292/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0013323 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 25 жовтня 2016 року близько 16-00 години проходив біля готелю «Київ», що по вул. Велика Перспективна, 50 в м. Кропивницькому та побачив раніше невідомого йому ОСОБА_4 , який роздавав листівки. В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до ОСОБА_4 та під приводом здійснення телефонного дзвінку попрохав у останнього належний йому мобільний телефон, при цьому заздалегідь не мав наміру повертати телефон власнику. В подальшому, ОСОБА_4 , не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_5 , добровільно передав свій мобільний телефон останньому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 відійшов для здійснення телефонного дзвінка та впевнившись, що ОСОБА_4 за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши шляхом обману, належним потерпілому ОСОБА_4 мобільним телефоном марки «Samsung E 1200i» чорного кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 282 від 28.10.2016 року становить 235,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 31 жовтня 2016 року, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідно до якої останній повністю визнав свою вину у інкримінованому йому діянні, щиро покаявся та добровільно відшкодував спричинену матеріальну шкоду в повному обсязі, а потерпілий ОСОБА_4 , в свою чергу, підтвердив факт відшкодування збитків та його примирення з ОСОБА_5 , зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до останнього в рамках даного кримінального провадження він не має. Сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_5 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Прокурор в судовому засіданні в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 не заперечувала.
Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягали на затвердженні угоди.
Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 цього Кодексу; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченому також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 3 статті 469 цього ж Кодексу, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до частини 2 статті 12 КК України, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, а отже угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений зазначив та потерпілий підтвердив, що вищевказана угода про примирення, укладена між ним та потерпілим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України. Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд, перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст. 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілого, якому зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 31 жовтня 2016 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2016 року, укладену у кримінальному провадженні № 1кп/405/292/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013323 від 26.10.2015 року, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung GT-E1200i» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , S/N: НОМЕР_2 , який був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 після набрання вироком суду законної сили залишити його законному володільцю ОСОБА_4 .
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1