Справа № 646/744/17 Пр.№ 1-кп/646/312/2017
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000103 від 18 січня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, працюючого без офіційного працевлаштування реалізатором, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.11.2011 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.11.2011 року, яким його засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 02.01.2017р., близько 12-00 год., ОСОБА_4 знаходячись за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного самостійного збагачення, підійшов до столу на якому знаходився мобільний телефон "Samsung G1", та непомітно для оточуючих, зі столу, за вказаною адресою, викрав мобільний телефон "Samsung G1", вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №468 від 30.01.2017р. - 2224,20 грн., який належить ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 2224,20 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, підтвердив факти та обставини його вчинення так, як вони викладені судом вище.

При цьому обвинувачений просив врахувати, що він повністю визнає себе винним у скоєному злочині та щиро розкаюється, пояснив про вчинення злочину було зумовлено тяжким матеріальним становищем, просив врахувати активне сприяння досудовому розслідуванню та повернення викраденого майно потерпілому.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив факт активного сприяння ОСОБА_4 досудовому розслідуванню, а тому відповідно до ст.349 КПК України ця обставина доказуванню не підлягає.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочину, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості; повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню, пояснив, що вчинення злочину було зумовлено тяжким матеріальним становищем, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він працює без офіційного працевлаштування реалізатором, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні вагітну дружину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 згідно до ст.ст. 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку протягом 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні судової товарознавчої експертизи №468 від 30.01.2017 року, в сумі 175,92 грн.
Речові докази по справі вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому. Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1