Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2445/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника установи виконання
покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Копичинецькою виправною колонією Тернопільської області № 112 справу за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
1)24.04.2014 року Ружинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. З, 185 ч. З, 70, 75 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
2)26.06.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 15ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. З, 309 ч. 1, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок від 24.04.2014 року підлягає самостійному виконанню;
3)02.10.2014 року Сквирським районним судом Київської області за ст. 185 ч. З, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок Ружинського районного суду від 24.04.2014 року підлягає самостійному виконанню;
Засудженого: 15.12.2014 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. З КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, з урахуванням вироку Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2014 року за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено 5 років 2 місяці позбавлення волі.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 15.12.2014 року строк попереднього ув`язнення з 29.04.2014 року по 17.03.2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 вважає клопотання засудженого необґрунтованим, оскільки останній характеризується негативно і не став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і саме цей фактор є головною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
З огляду на роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Крім того, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, суди повинні враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, а також приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.
Відповідно до висновку, викладеному в характеристиці, який відповідає матеріалам дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого, ОСОБА_5 відбуває покарання з 29.04.2014 року, кінець строку 12.08.2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 період часу з 03.12.2015 року по 24.12.2015 року відбував покарання в МОЛ при Райківській виправній колонії УДПтСУ в Житомирській області (№73). За період відбування покарання в Райківській виправній колонії УДПтСУ в Житомирській області (№73) допустив 1 (одне) порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення достроково не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. Адміністрацією установи не заохочувався.
Міру призначеного судом покарання у Копичинській виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) відбуває 23.04.2015 року. На виробництві установи не працевлаштований.
За період відбування покарання у Копичинській виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) характеризується негативно, допустив 6 (шість) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які були накладені дисциплінарні стягнення, які достроково не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
Адміністрацією установи не заохочувався. Вимоги встановленого порядку відбування покарання виконує під контролем.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених та у виховних заходах не приймає. Не приймає участі у виховних заходах в установі та в роботі самодіяльних організацій.
Вину у скоєнні злочину засуджений ОСОБА_5 визнав повністю, розкаюється у вчиненому.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання відповідно до ст. ст. 100, 101 КВК України, підлягав після відбуття 1/3 частин призначеного судом строку покарання - 01.03.2015 року. Постійно-діючою комісією установи не розглядався.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді заміни не відбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням, згідно ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання - 12.01.2016 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільської області (№112), (протокол № 09 від 08.04.2016 року), засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми закону, як такому, що не став на шлях виправлення.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст.81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 22.11.2016 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільської області (№112), (протокол № 31 від 25.11.2016 року), засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми закону, як такому, що не довів своє виправлення.
Із довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 від 22.12.2016 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 допустив 7 (сім) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які були накладені дисциплінарні стягнення, які достроково не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Адміністрацією установи не заохочувався.
Із довідки № 4946 від 22.12.2016 року, виданої підприємством Копичинської виправної колонії УДПтС України в Тернопільській області вбачається, що засуджений ВСПС №5 ОСОБА_5 , 1982 року народження, з 15.05.2015 року по 03.12.2015 року був працевлаштований на виробництві установи в бригаді № 107 (цех бруківки кам`яної). В період часу з 23.01.2016 року по теперішній час на виробництво установи не виходив і з проханням забезпечити його роботою не звертався. Хоча на виробництві установи була можливість забезпечення його роботою.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він на даний час не працевлаштований у зв`язку з тим, що його не влаштовують умови праці.. Також він не вважає потрібним брати участь у роботах із благоустрою установи.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України , умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не надав суду конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, ст. 154 КВК України, -
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя: підпис
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1