Справа № 503/2536/16-к
Провадження № 1-кп/503/30/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2017 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 05.11.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

та внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 21.11.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Кодимського районного суду Одеської області від 22.09.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, потерпілого ОСОБА_8 , законного представника потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
27.07.2016 року близько 20:00 години ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітнім, шляхом пропозиції та переконання у безпечності скоєння крадіжки чужого майна, втягнув неповнолітнього ОСОБА_8 у злочинну діяльність.

Так, 27.07.2016 року близько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, знаходячись в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшли на територію господарства, через неогороджену його частину, яке належить ОСОБА_11 , де через двері, не обладнані запірним пристроєм, проникли всередину приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали два бувших у використанні газових балони, загальною вартістю 300 грн. та дві бувші у використанні двокамфорні плити, загальною вартістю 240 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 540 грн.

05.11.2016 року о 05 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , знаходячись в районі залізничного вокзалу в м. Кодима Одеської області, маючи єдиний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , з метою подолання опору з боку останнього, спричинили йому тілесні ушкодження у виді синців обличчя та садна волосистої частини голови, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння, та відкрито заволоділи бувшим у використанні мобільним телефоном марки "Samsung" моделі GT-S5380 D, вартістю 1000 грн., стартовим пакетом оператора "Київстар" вартістю 25 грн., грошовими коштами в сумі 900 грн., золотим перснем вагою 8 грамів, вартістю 8800 грн., а також двома банківськими картками, однією страховою карткою та посвідченням працівника Укрзалізниці, які для потерпілого не представляють матеріальної цінності, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10725 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. В своїх показах підтвердив, що 05.11.2016 року він разом з ОСОБА_4 знаходився в районі залізничного вокзалу в м. Кодима Одеської області, до них підійшов ОСОБА_12 та запитав як йому поїхати до м. Київ, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 йому відповіли щоб він ішов на вокзал та брав квиток на поїзд. ОСОБА_12 пішов до приміщення залізничного вокзалу та через деякий час вийшов і підійшов до водія таксі, ОСОБА_13 з ОСОБА_14 чули та бачили, як ОСОБА_7 запитував у водія таксі чи є в даному населеному пункті банкомат Ощадбанку. Вони бачили, як після розмови з водієм таксі ОСОБА_12 сів в таксі та поїхав. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_12 повернувся та пішов до магазину, ОСОБА_13 з ОСОБА_14 пішли за ним та в приміщенні магазину попросили ОСОБА_12 купити їм пива та цигарок. ОСОБА_12 купив їм пива та цигарок після чого вони всі разом вийшли з магазину. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вирішили, що ОСОБА_12 їздив на таксі до банкомату, а тому в нього повинні бути гроші, і домовившись між собою вирішили ними заволодіти, сказавши ОСОБА_7 що вже прибуває поїзд та повели його до платформи на неосвітлювальну територію. Відвівши ОСОБА_12 на неосвітлювальну територію платформи ОСОБА_14 збив ОСОБА_12 з ніг, вдаривши його ззаду по ногах своєю ногою, а потім ОСОБА_13 вдарив його один раз кулаком по голові після чого тримав за руки, а ОСОБА_14 перевіряв, що знаходиться в кишенях ОСОБА_12 . Тримаючи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 викрав з кишені потерпілого мобільний телефон, що викрав ОСОБА_14 він не знає. Викравши майно потерпілого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розбіглись в різні сторони і до судового засідання більше не зустрічались. У скоєному кається, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив покази ОСОБА_3 , вказавши також, що коли ОСОБА_13 наносив ОСОБА_12 удар по голові йому здалося, що він тримав в руці камінь. Також вказує, що крім удару по ногах він наніс ОСОБА_12 ще один удар кулаком в область грудей та один в область обличчя, та викрав у нього з кишені золотий перстень, а також інші речі, які встиг забрати з кишень потерпілого та поклав до своєї кишені, що саме він викрав в той час не роздивлявся. Викравши майно він побіг до своєї сестри, куди побіг ОСОБА_13 він не знає. Вже перебуваючи у своєї сестри він перевірив, що саме він викрав, в кишені знаходилися лише грошові кошти в розмірі 200 грн. Вважає, що золотий перстень він загубив втікаючи.

Також ОСОБА_4 підтвердив, що 27.07.2016 року він прийшов до ОСОБА_8 та запропонував останньому піти до господарства ОСОБА_11 та що небудь викрасти, вказавши, що там ніхто не проживає, на що ОСОБА_15 погодився і вони разом пішли до вказаного господарства, зайшли на його територію через неогороджену парканом частину та увійшли до літньої кухні, розташованої на території цього господарства, звідки викрали два газових балони та дві пічні плити. Вказує, що він знав про те, що ОСОБА_8 є неповнолітнім та розумів, що втягує його у злочинну діяльність. У скоєному кається, просить суворо не карати.

Допитаний в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_7 дав пояснення аналогічні з поясненнями обвинувачених щодо обставин при яких було вчинено кримінальне правопорушення, однак зазначив, що коли він разом ОСОБА_13 та ОСОБА_14 йшли до платформи він відчув удар по голові та знепритомнів. Прийшов до тями вранці та побачив, що кишені в його одязі були розірвані, а також відсутні речі, які знаходились в кишенях, а саме мобільний телефон, дві банківські картки, одна страхова картка, посвідчення працівника Укрзалізниці, грошові кошти, в розмірі 900 грн., а також був відсутній золотий перстень. Наявність саме такої суми коштів пояснює тим, що в банкоматі він зняв 1000 грн., з цих коштів він близько 100 грн. витратив, купивши обвинуваченим пива та цигарок і добре пам`ятає, що у нього ще залишалося 900 грн. Встановивши, що його пограбували він пішов до поліції де йому через невеликий проміжок часу повернули мобільний телефон, а згодом і картки та посвідчення. Вважає, що удар по голові йому був спричинений каменем або іншим подібним предметом оскільки він одразу втратив свідомість. Просив призначити покарання достатнє для виправлення обвинувачених.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 27.07.2016 року до нього прийшов ОСОБА_4 та запропонував піти до господарства ОСОБА_11 та що небудь викрасти, вказавши, що там ніхто не проживає, а тому це буде безпечно, на що ОСОБА_15 погодився і вони разом пішли до вказаного господарства де з літньої кухні, розташованої на території цього господарства, викрали два газових балони та дві пічні плити.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву в якій просить розглянути вказане кримінальне провадження без її участі та задовольнити цивільний позов.

Крім показів обвинувачених та потерпілого ОСОБА_7 , винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 , підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.

Зокрема: - протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2016 року відповідно до яких потерпілий ОСОБА_7 , серед осіб зображених на фотознімках, впізнав обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.11.2017 року, в ході якого ОСОБА_3 добровільно розповів та на місці показав обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2017 року, в ході якого ОСОБА_4 добровільно розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 , а також показав на місці, яким чином обвинувачені супроводжували потерпілого ОСОБА_12 до місця вчинення кримінального правопорушення, як наносили удари потерпілому та яким чином викрали його речі;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 розповів про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також на місці показав яким чином це правопорушення було вчинено;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 06.11.2016 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 серед фотознімків впізнав свій телефон;

- висновком експерта № 141 за результатами проведення судово-медичної експертизи розпочатої 07.11.2016 року та закінченої 14.11.2016 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: синці обличчя та садно волосистої частини голови, які утворилися від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо при ударі кулаком, камінцем та іншими предметами, виходячи із характеру синців (багрово-синюшний колір) вони могли утворитися за дві доби до моменту дослідження, і були нанесені через незначний час тобто 05.11.2016 року, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як 6-ть діб і відповідно до п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і не є небезпечним для життя та здоров`я. Виходячи із локалізації та характеру ушкоджень, утворення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту малоймовірне;

- довідкою ФОП ОСОБА_16 , яка здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД 47.77 Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами, відповідно до якої вартість лому золота станом на листопад 2016 року становила 1100 грн. за 1 г.;

- товарним чеком ПП ОСОБА_17 відповідно до якого вартість мобільного телефона марки "Samsung" моделі GT-S5380 D становить 1000 грн., сім-картки - 25 грн.

Враховуючи покази потерпілого ОСОБА_7 , які є послідовними та повністю узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами, суд критично оцінює покази ОСОБА_4 щодо викрадення грошових коштів лише в розмірі 200 грн.

Крім показів обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_8 , винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення щодо викрадення майна ОСОБА_11 та втягнення неповнолітнього ОСОБА_8 у злочинну діяльність, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.

Зокрема: - протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2017 року, в ході якого ОСОБА_4 добровільно розповів про обставини викрадення майна потерпілої ОСОБА_11 , а також показав на місці, яким чином він спільно з ОСОБА_8 зайшли на територію господарства ОСОБА_11 , як проникли до приміщення літньої кухні розташованої на території цього господарства, яким чином звідти викрали металеві вироби та показав місце де вони сховали викрадене майно;

- довідкою ПП "Труд" згідно якої вартість бувшого у використанні газового балону становить 150 грн., вартість бувшої у використанні металевої двокамфорної плити - 120 грн.

Наведені вище докази, суд визнає допустимими та належними, а тому кладе їх в основу обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні майна ОСОБА_11 , поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у втягненні неповнолітнього ОСОБА_8 у злочинну діяльність, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 304 КК України.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні майна ОСОБА_7 , поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України.

Дії ОСОБА_3 , які виразились у відкритому викраденні майна ОСОБА_7 , поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, відомості про осіб обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, досудовим слідством віднесено вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Враховуючи, що дана обставина як ознака кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , впливає на його кваліфікацію, вона не може бути врахована як така, що обтяжує покарання та підлягає виключенню з обвинувачення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, досудовим слідством віднесено вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Враховуючи, що дана обставина як ознака кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , впливає на його кваліфікацію, вона не може бути врахована як така, що обтяжує покарання та підлягає виключенню з обвинувачення.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка перебуває у стані вагітності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Крім того при визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, суд враховує досудові доповіді уповноваженого органу з питань пробації, згідно з висновками яких, вбачається висока ймовірність вчинення ними повторного кримінального правопорушення, а виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Приймаючи до уваги пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини ОСОБА_4 , а також відомості про його особу, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно ОСОБА_4 слід визначити міру покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України та остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі з встановленням максимального іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Приймаючи до уваги пом`якшуючі покарання обставини ОСОБА_3 , а також відомості про його особу, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно ОСОБА_3 слід визначити міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі з встановленням максимального іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених матеріальної та моральної шкоди в розмірі 15000 грн., з яких 9700 грн. становить матеріальна шкода, а решту моральна.

Обвинуваченими цивільний позов визнаний частково, на суму 9000 грн.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими цивільного позову, матеріальні збитки заподіяні потерпілому ОСОБА_7 встановлені в судовому засіданні та підтверджені доказами в розмірі 9700 грн., які підлягають стягненню з обвинувачених.

Також, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, глибини душевних страждань потерпілого, зусиль, яких він зазнав для поновлення своїх прав з обвинувачених підлягає стягненню моральна шкода, в розмірі 5000 грн.

Потерпілою ОСОБА_11 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 560 грн. Обвинуваченим ОСОБА_4 цивільний позов визнаний повністю.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову суперечить інтересам обвинуваченого, суд не може прийняти визнання позову, виходячи з наступного.

Під час виконання математичних підрахунків розміру збитків органом досудового слідства допущено помилку та зазначено збитки в розмірі 560 грн. тоді, як в судовому засіданні встановлені та підтверджені доказами збитки в розмірі 540 грн. Крім того один газовий балон та одна пічна двокамфорна плита відшукані, поміщені на зберігання до камери речових доказів Кодимського ВП та можуть бути повернуті потерпілій.

Враховуючи наведене цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню на суму 270 грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обирався у виді домашнього арешту. Оскільки в судовому засіданні не було встановлено, що змінились ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, суд вважає за доцільне залишити ОСОБА_4 вказаний запобіжний захід до набрання вироком чинності.

У кримінальному провадженні також застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 304 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити домашній арешт із забороною залишати с. Лабушне Кодимського району Одеської області.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 9700 грн. та моральну шкоду в сумі 5000, а всього 14700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_11 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 270 грн. (двісті сімдесят) грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_11 відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 07.11.2016 року на газовий балон та двохкамфорну чавунну плиту.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 08.11.2016 року на болоневу куртку жовто-синього кольору з написом "Ukraine".

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 08.11.2016 року на мобільний телефон марки "Samsung" модель GT-S5380 D, imei: НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 08.11.2016 року на банківську картку "Експрес-Банку" НОМЕР_2 , банківську картку "Ощадбанку" НОМЕР_3 , страхове посвідчення № НОМЕР_4 страхової компанії "Раритет" видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення залізничника № 039292 від 27 липня 2007 року на ім`я ОСОБА_7 .

Речові докази: - газовий балон та двохкамфорну чавунну плиту, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області повернути власнику ОСОБА_11 ;

- болоневу куртку жовто-синього кольору з написом "Ukraine", мобільний телефон марки "Samsung" модель GT-S5380 D, imei: НОМЕР_1 , банківську картку "Експрес-Банку" НОМЕР_2 , банківську картку "Ощадбанку" НОМЕР_3 , страхове посвідчення № НОМЕР_4 страхової компанії "Раритет" видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення залізничника № 039292 від 27 липня 2007 року на ім`я ОСОБА_7 , залишити власнику ОСОБА_7 .

Копію вироку направити до Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області для виконання, в частині застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1