В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2017 Справа №607/1451/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000016 від 10 січня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда другої групи з дитинства, раніше судимого:

-06.06.1994 року Тернопільським районним судом за ст.140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

-15.06.1995 року Тернопільським районним судом за ст.229-6 ч.1, 229-1 ч.2, 140 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

-22.12.2000 року Тернопільським міським судом за ст.229-1 ч.2, 44 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

-23.03.2012 року Тернопільським міським судом за ст.263 ч.2,КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

-29.12.2015 року Тернопільським міськрайонним судом за ст.162 ч.1 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі850 гривень;

-01.04.2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді

позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК

України від відбування покарання звільнений з

іспитовим строком 2 роки. Вирок вступив в законну

силу 04.05.2016 року,

у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин. Так, 09 січня 2017 року близько 19 годин 00 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував у селі Довжанка, Тернопільського району, Тернопільської області, виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, 09 січня 2017 року близько 19 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом відчинення металевої хвіртки, проник на територію домогосподарства, що на АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території даного домогосподарства ОСОБА_3 переконався, що за ним ніхто не спостерігає, а також те, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, підійшов до автобуса марки «Еталон А079», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з бака якого злив 10 літрів дизельного палива, вартістю 229,9 гривень. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 підійшов до приміщення літньої кухні, перебуваючи де, переконався, що за ним ніхто не спостерігає, а також те, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа який знаходився в замку, відкрив вхідні двері та проник до вказаного приміщенні. Перебуваючи в літній кухні, ОСОБА_3 підійшов до стільця на якому в пакеті знаходилась металева кастрюля, з якої він таємно викрав свинний бочок домашнього виробництва, вагою 800 грам, вартістю 80 гривень та свинну шинку домашнього виробництва, вагою 800 грам, вартістю 80 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 389,9 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив ті обставини, які були встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема його вік, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку 2 роки.

Зважаючи на те, що новий злочин ОСОБА_3 було вчинено під час іспитового строку за попереднім вироком, керуючись ч. 3 ст. 78 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного за даним вироком покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ст.71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2016 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 10 січня 2017 року, а саме, з часу затримання.

Зарахувати ОСОБА_3 на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання попереднє ув`язнення, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення - два дні позбавлення волі, а саме, з 10 січня 2017 року по 06 березня 2017 року.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , продовжити до набрання вироку законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 03 травня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №1.3-10/17 від 16 січня 2017 року в сумі 440 грн. 20 коп., дактилоскопічної експертизи №1.4-32/17 від 17 січня 2017 року в сумі 660 грн. 30 коп. на загальну суму 1100 гривень 50 копійок (одна тисяча сто гривень п`ятдесят копійок).

Речові докази по справі:

-черевики чорного кольору, які, згідно квитанції №1 від 16 січня 2017 року, зберігаються в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили;

-каністру синього кольору, ємкістю 10 літрів, в якій знаходиться рідина схожа на паливо, яка, згідно квитанції №1 від 16 січня 2017 року, зберігаються в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1