Справа № 638/6043/17
Провадження № 1-кп/638/644/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
21 квітня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
за участю захисника ОСОБА_3

за участю перекладача ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт кримінального провадження № 0005320, внесений до ЄРДР 25.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Серхетабат Марийської області Республіки Туркменістан, джемшіта, громадянина Туркменістану, з неповною вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, який фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 24.10.2016 р., приблизно о 14:40 год., ОСОБА_6 , маючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленим чоловіком туркменської національності, рухаючись по території скверу, поблизу будівлі №16 по вул. Університетській в м. Харкові, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Упевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою пригнічення волі потерпілого до опору, ззаду нанесли удари в голову ОСОБА_8 , після чого останній втратив орієнтацію та впав на землю. Продовжуючи наносити удари потерпілому ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 та невстановленим чоловіком відкрито, користуючись безпорадним станом потерпілого, зняли з його плеча сумку, виготовлену із тканини чорного кольору, у якій знаходився мобільний телефон «Samsung Galaxy S-6 Edgе», вартістю 12463 грн., у корпусі золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , та мобільний телефон «Samsung Galaxy Express», у корпусі білого кольору, вартістю 4000 грн., який знаходився у заводській пакувальній коробці, читацький квиток і перепустка до спортивного залу із фотокартками потерпілого. Також в сумці знаходились особисті грошові кошти потерпілого в розмірі 11000 гривень, купюрами по 500 грн., та 1000 доларів США, купюрами по 100 доларів, а також довідки ВНЗ із його фотокарткою, скріпленою печаткою. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа покинули місце вчинення злочину.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
21.01.2017 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській УВП (27) до 12:00 години, 24 березня 2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06.02.2017 р. ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 р. частково скасовано, прийнято нову ухвалу, якою визначено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 21.03.2017 р.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2017 року продовжено в межах строку досудового розслідування строк тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на 35 днів, з моменту винесення ухвали, до 21.04.2017 р.
Слідчим суддею встановлено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання запобіжного заходу підозрюваному, з наявністю яких погодився Апеляційний суд Харківської області, не зменшились та реально існують, та у сукупності обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, якими є: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, можливість переховуватись від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження та які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, в даний час продовжують існувати.

Сторона захисту в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та заявили клопотання про заміну запобіжного заходи з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під варту.. Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання сторони захисту та, пояснив, що не має наміру переховуватися від суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (обвинувачується).

Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованої підозри.

Вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність раніше встановлених ризиків, які продовжують існувати.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, було встановлено обґрунтованість повідомленої підозри та наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України. Доказами існуючих ризиків є те, що обвинувачений являється громадянином іншої Держави Туркменістану, може приховатися від суду, здійснити дії, пов`язані з перетином кордону України, перешкодити встановленню об`єктивної істини у справі, продовжити злочинну діяльність, перешкодити кримінальному провадженню.

Ризики, які передбачені ст.177 КПК України, що дають суду підстави для продовження строку тримання під вартою в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи характер обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, на дійсний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, спричинив потерпілому значної матеріальної шкоди, той факт, що ОСОБА_6 являється громадянином Туркменістану та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані в судовому засіданні, запобіжний захід обрано з дотриманням вимог закону, дотепер існує доцільність його збереження, відповідно наявна обґрунтованість продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Характер обвинувачення, той факт, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду, перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, вказує на те, що на даній стадії судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні неможливе запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить сторона захисту.

Такими чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, доцільність збереження раніше обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою.

Приймаючи до уваги, що попередньою ухвалою слідчого судді від 18.03.2017 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 35 днів, з моменту винесення ухвали, до 21.04.2017 р., відповідно строк рахується з 21.04.2017 року, тобто до 19.06.2017 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 24:00 години 21 квітня 2017 року, тобто до 24:00 години 19 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1