Справа № 727/282/17
Провадження № 1-кп/727/81/17
І м е н е м У к р а ї н и
25 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілої юридичної особи - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в м.Чернівці угоду про примирення по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:
-08.02.1993 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. З ст. 81, ст. 46 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, із конфіскацією майна;
-04.02.1994 року Військовим судом Івано-Франківського гарнізону за ст. 241 «А», ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-19.03.1998 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ст. 196-1, ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 45 КК України звільнити від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік та штраф у розмірі 200 гривень;
-05.07.2000 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. ч. 3,2, ст. 140, ст.ст. 42, 14 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на З роки, з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії;
-19.11.2003 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців;
-03.04.2007 року Апеляційним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 389, ст. 71, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
-25.01.2008 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяців, з конфіскацією майна;
-04.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;
-09.12.2014 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 місяців;
-20.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 198 КК України до арешту строком на 5 місяців 6 днів;
-05.10.2015 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до арешту строком на 4 місяця;
-19.10.2016 року Шевченківським районним судом в м. Чернівці за ч. 1 ст. 311, ст. 75, ст. 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим терміном один рік;
-20.12.2016 року Шевченківським районним судом в м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 19.10.2016 та призначено покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки 6 місяців;
-14.11.2016 року було направлено обвинувальний акт до Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
ОСОБА_5 29.11.2016 року, о 12 год. 10 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Watsons», що по вул. Загули, 9 в м. Чернівці, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та охоронців магазину, з торговельного стелажу таємно викрав упаковку капсул з пральним порошком марки «РЕRSIL» вагою 750 грам, вартістю 228 грн. 63 коп. Після скоєного з місця вчинення злочину пішов та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «ДЦ Україна» матеріальної шкоди на загальну суму 228 грн. 63 коп.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.2 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, його дії за цією статтею кваліфіковано вірно.
ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, підтверджується доказами з яким він погодився в судовому засіданні.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 25 січня 2017 року уклали угоду про примирення. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді арешту на строк 4 місяці.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений злочин ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.
Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України сторонами не встановлено.
Згідно ст. 66 КК України, сторонами встановлено та визначено обставини які пом`якшують покарання, зокрема, те що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, усунено заподіяну шкоду.
З урахуванням особистих даних ОСОБА_5 , обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони, керуючись ст.ст. 65, 66, 67 КК України, узгоджують вид та міру покарання, передбачені в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 4 місяці.
На момент підписання угоди про примирення представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.п.1,2 ч.3 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (п.п.1,2 ч.3 ст.424 КПК України), про що їм було роз`яснено.
Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 погодилася з вимогами п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 розуміє що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_5 покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді арешту строком на 4 місяці.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти затвердження даної угоди у зв*язку з тим, що визначена сторонами міра покарання є м*якою.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства, оскільки відповідають вимогам матеріального кримінального закону, а також згідно з нормами Кримінального кодексу України покарання передбачене угодою відповідає всім загальним принципам призначення покарання і є справедливим.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 25 січня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , і узгоджену сторонами міру покарання за скоєне кримінальне правопорушення, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, шкода відшкодована, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,-
З а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 січня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді арешту строком чотири місяці.
Вирок Шевченківського райсуду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено до двох років п*яти місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на два роки шість місяців, виконувати самостійно.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 25 січня 2017 року.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим та його законним представником з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: ОСОБА_6