йСправа № 304/1265/16-к Провадження № 1-кп/304/127/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000347 від 23 серпня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Перечин Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, оператора ГРС м. Перечин Хустського управління магістральних газопроводів, українця, громадянина України, раніше судимого:

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 червня 2016 року за ст. 245 КК України до штрафу в розмірі 5100 грн., -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

обвинувача прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

21 серпня 2016 року біля 22.00 год. та біля 23.30 год., а також 22 серпня 2016 року біля 02.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою в групі з обвинуваченим ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном та власного збагачення, всупереч волі власника, через отвір у паркані, зайшли на огороджену територію ТзОВ «Карпатський край», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , директором якого являється ОСОБА_7 , де за допомогою балонного ключа зламали арматуру, яка виконувала функцію кріплення навісного замка вхідних дверей складського приміщення, після чого зайшли всередину такого, звідки умисно, таємно, викрали металобрухт, а саме бувші у користуванні різні запчастини до вантажних автомобілів загальною масою 2520 кг, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6804 грн. з розрахунку, що вартість металобрухту чорних металів станом цін на 20 серпня 2016 року згідно довідки ПП «Ужгород метал» №17/16 від 05 вересня 2016 року становить 2,70 грн. за 1 кг, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 185 ч. 3 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнали повністю, щиро розкаялися та просили суворо їх не карати. Заявлений потерпілим цивільний позов визнали частково, а саме у розмірі 30000 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні заявив цивільні позови про стягнення з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь моральної шкоди у розмірі по 50000 грн. з кожного.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показаннями обвинувачених, показаннями потерпілого та дослідженням документів, що характеризують особи обвинувачених, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у інкримінованому їм злочині і кваліфікує їх дії за ст. 185 ч. 3 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Як особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується похитивно, на диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебувають.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд вважає, що винним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , необхідно для їх виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч. 3 КК України.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особи винних, обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинувачених можливі без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирішуючи питання про заявлені потерпілим ОСОБА_7 цивільні позови про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, а згідно п. 1 ч. 2 тієї ж статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як зазначено у ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 цієї ж статті моральна шкода відшкодовується грішми у розмірі який, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при цьому враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 02 липня 2004 року № 13, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. N 5).

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням всіх обставин справи, наслідків, що настали від вчинених злочинів, ступеню та характеру фізичних, душевних та психічних страждань потерпілого, в результаті чого порушено його звичайний спосіб життя, з урахуванням позиції цивільних відповідачів про часткове визнання позову, вважає, що розумною та справедливою до відшкодування буде грошова сума в розмірі по 30000 грн. з кожного.

Питання речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні вирішуватимуться в порядку ст. 100 та ст. 124 КПК України.

Строк застосування запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, закінчився 30 жовтня 2016 року.

На підставі наведеного та керуючись, ст. 368 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме: арматуру, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у кімнаті речових доказів Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП у Закарпатській області, та брухт металів вагою 2520 кг, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 такому повернути; балонний ключ, який знаходиться на відповідальному зберіганні у кімнаті речових доказів Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП у Закарпатській області знищити.

Процесуальні витрати по справі за проведення двох трасологічних та дактилоскопічної експертиз у загальному розмірі 1407 (одна тисяча чотириста сім) грн. 36 коп. стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільні позови ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 30000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 30000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.

У решті позовів відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст.376 КПК України.
Головуючий: ОСОБА_1