Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1665/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна мотивуючи свої вимоги тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що в рамках розслідування кримінальної справи №01-19608 старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 постановою від 20.06.2012 року накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_3 .

В подальшому дане кримінальне провадження було зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000115 від 12.03.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Зазначає, що з метою вирішення питання щодо скасування вищезазначеного накладеного арешту, ним 25.01.2017 року до слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 від 12.03.2014 року ОСОБА_6 подано клопотання, яке було розглянуто і 27.01.2017 року відмовлено у його задоволенні.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що з оскаржуваних постанов про накладання арешту на майно вбачається, що його метою було забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна.

Звертає увагу слідчого судді на те, що на сьогоднішній день така мета арешту майна ОСОБА_3 як забезпечення цивільного позову відсутня, оскільки всі майнові претензії ОСОБА_7 до останнього вирішено у позасудовому порядку, а отже згідно ст. 174 КПК України в подальшому застосуванні арешту майна ОСОБА_3 відпала потреба.

Крім того, посилається на те, що оскільки ОСОБА_3 на даний час не є підозрюваним (якому у порядку ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру), а також до вказаного майна на яке накладено арешт, не існує підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна, вказаний арешт на все рухоме майно ОСОБА_3 за таких обставин також підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 64-2, 170, 174, 220 КПК України (2012 року), п. 9 «Перехідних положень КПК України» (2012 року), ст.ст. 25, 125, 126, 227 КПК України (1960 року) звертається з даним клопотанням до слідчого судді та просить:

- Скасувати арешт на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), накладений постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.06.2012 року;

- Скасувати арешт на транспортний засіб Lexus 570 2008 року, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), накладений постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.06.2012 року;

- Скасувати арешт на транспортний засіб Lexus ES 350 2007 року, номер об`єкта: НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), накладений постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.06.2012 року.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримує клопотання з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить слідчого суддю його задовольнити в повному обсязі.

Слідчий, який на даний час здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000115 від 12.03.2014 року в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надав матеріали кримінального провадження, однак причини своєї неявки в судове засідання слідчому судді не повідомив.

Слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно (клопотання) не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так слідчим суддею встановлено, що в провадження СУ ГУМВС України в м. Києві перебувала кримінальна справа № 01-19608 порушена відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

16.11.2012 року старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття вищезазначеної кримінальної справи.

25.02.2014 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва вищезазначену постанову слідчого скасовано, а кримінальну справу № 01-19608 направлено до ГСУ МВС України для відновлення досудового слідства.

12.03.2014 року відомості, які містилися в матеріалах кримінальної справи № 01-19608 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

24.02.2014 року постановою заступника Генерального прокурора України підслідність кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000115, було визначено за СУ ГУМВС України в м. Києві.

18.11.2015 року постановою прокурора відділу Прокуратури міста Києва місцем проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 за ч. 4 ст. 190 КК України визначено територію Подільського району м. Києва, яка знаходиться під юрисдикцією СВ УП в Подільському районі ГУНП у м. Києві.

Як вже зазначалося вище, заявник звертаючись із даним клопотанням до слідчого судді обґрунтовує його тим, що в рамках розслідування кримінальної справи № 01-19608 старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 постановою від 20.06.2012 року було накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_3 , однак з його слів обставини, які були підставою для його накладення на даний час відпали, а тому він (арешт) підлягає скасуванню, оскільки його наявність порушує право власності ОСОБА_3 .

Однак суд не може погодитись з обґрунтованістю таких тверджень заявника виходячи з наступного.

Так стаття 125 КПК України 1960 року, який був чинний на день виникнення правовідносин, визначає, що слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов`язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову.

В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України 1960 року, який був чинний на день виникнення правовідносин, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів кримінальної справи № 01-19608, а на даний час матеріалів кримінального провадження № 0000115, 20.06.2012 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 з метою відшкодування завданих збитків, забезпечення заявлених цивільних позовів у кримінальній справі, а також враховуючи, що санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, було винесено постанову про накладення арешту, якою накладено арешт на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб: автомобіль марки Lexus, модель ES 350, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , № кузова: НОМЕР_4 .

На підставі зазначеної постанови слідчого, 22.06.2012 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено відомості про реєстрацію обтяження рухомого майна за № 12655961.

Також 20.06.2016 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 з метою відшкодування завданих збитків, забезпечення заявлених цивільних позовів у кримінальній справі, а також враховуючи, що санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, було винесено постанову про накладення арешту, якою накладено арешт на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб: автомобіль марки Lexus, модель LX 570, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова: НОМЕР_2 .

На підставі зазначеної постанови слідчого, 22.06.2012 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено відомості про реєстрацію обтяження рухомого майна за № 12654944.

Крім того, 20.06.2016 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 з метою відшкодування завданих збитків, забезпечення заявлених цивільних позовів у кримінальній справі, а також враховуючи, що санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, було винесено постанову про накладення арешту, якою накладено арешт на все рухоме майно, яке зареєстроване на праві власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б таке не знаходилось та в чому б воно не заключалось.

На підставі зазначеної постанови слідчого, 22.06.2012 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено відомості про реєстрацію обтяження рухомого майна за № 12655909.

З викладеного вбачається, що дійсно в рамках здійснення досудового слідства у кримінальній справі № 01-19608 слідчим було вжито заходи забезпечення, як заявлених в кримінальній справі цивільних позовів, та і виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3 , який на той час мав статус обвинуваченого.

Згідно ч. 6 ст. 126 КПК України 1960 року, який був чинний на день виникнення правовідносин, накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Слідчим суддею встановлено, що 16.11.2012 року старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_8 одночасно із постановою про закриття кримінальної справи № 01-19608, яка як зазначалося вище в подальшому була скасована судом, було винесено також постанову про скасування накладення арешту на майно, згідно якої скасовано арешт накладений у зазначеній кримінальній справі на нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: обтяжень, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого майна, зокрема за наступними номерами: № 12655961 (арешт на автомобіль марки Lexus, модель ES 350, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , № кузова: НОМЕР_4 ); № НОМЕР_6 (арешт на автомобіль марки Lexus, модель LX 570, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова: НОМЕР_2 ); № НОМЕР_7 (арешт на все рухоме майно, яке зареєстроване на праві власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б таке не знаходилось та в чому б воно не заключалось).

Слідчим суддею встановлено, що зазначена постанова слідчого ніким не скасована та є чинною, тобто на даний час заходи забезпечення по кримінальній справі № 01-19608 (кримінальному провадженню № 0000115), як цивільних позовів так і виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, а саме арешт на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема і на: автомобіль марки Lexus, модель ES 350, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , № кузова: НОМЕР_4 ); автомобіль марки Lexus, модель LX 570, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова: НОМЕР_2 ; все рухоме майно, яке зареєстроване на праві власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б таке не знаходилось та в чому б воно не заключалось, є скасованим.

Загально відомим є той факт, що 13.04.2012 року Верховною Радою України був прийнятий Кримінальний процесуальний кодекс України, який набрав чинності 20.11.2012 року, в якому законодавцем було визначено підстави та порядок скасування арешту з майна, який був накладений в порядку даного кримінально-процесуального закону (ст. 174 КПК України).

Також законодавцем в п. 9 Перехідних положень КПК України від 13.04.2012 року зазначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України від 28.12.1960 року.

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За приписами статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

З врахуванням вищевикладеного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, які доводять факт скасування арешту з майна ОСОБА_3 в порядку визначеному нормами КПК України чинного на день виникнення правовідносин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час предмета розгляду, що в свою чергу виключає здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0000115 та вжиття відповідних заходів реагування в межах своїх повноважень.

Зі змісту статей 26, 94 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий суддя оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 не знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому воно задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 125, 126 КПК України 1960 року, який був чинний на день виникнення правовідносин, керуючись ст.ст. 2, 22, 23, 26, 84, 93, 94, 131, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1