Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/2617/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/42/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, одруженого, з середньо - спеціальною освітою в 1995 році закінчив ПТУ №29 м. Роздільна, за спеціальністю - токар, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.03.2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 06.10.2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст..71КК України всього до відбування покарання 1 рік 10місяців; згідно ухвали Малиновського РС м. Одеса від 12.02.2016 року звільнений від покарання в силу ч.5 ст.72КК України по відбуттю строку покарання;
- 20.10.2016 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, зі застосуванням ст.ст. 75, 76 ч. 1 п.п.3, 4 КК України з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків;
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, в ранковий час 04.06.2016 року, повторно з метою незаконного заволодіння чужим майном з корисних мотивів, знаходячись у гостях свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав з підвіконня веранди вказаного будинку мобільний телефон марки «BRAVIS» ІМЕІ -1 НОМЕР_1 , ІМЕІ -2 НОМЕР_2 , чорного кольору, належний ОСОБА_6 , вартістю 400грн. З викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав суду заяву, згідно якої зазначив, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, просив справу розглянути за його відсутністю.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинені вказаного злочину визнав повністю та суду пояснив, що коли він знаходився в гостях у ОСОБА_5 та коли почалась сварка між присутніми особами, у нього виник намір на крадіжку телефону, тому він скористався моментом та взяв телефон з підвіконня, поклав його в кишеню та пішов, в подальшому вказаний телефон залишив в залог таксисту за 30 грн.
Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.
Враховуючи обставини щодо визнання вини обвинуваченим у повному обсязі, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.
Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 185 ч. 2 КК України та вину його в скоєнні даного злочину вважає повністю доведеною, оскільки обвинувачений дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, який вину визнав повністю, в скоєному щиро кається, працює по найму.
Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, викрадене майно повернув потерпілому і таким чином відшкодував заподіяну злочином шкоду, що є обставинами, що пом`якшують покарання за вчинений ним злочин.

Обтяжуючих обставин, судом не встановлено.
Окрім того судом враховується, що обвинувачений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та звільнився з місць позбавлення волі у лютому 2016 р., що характеризує його як особу схильну до вчинення злочинів та таку, що на шлях виправлення не стала.
Також судом встановлено, що злочин за ст. 185 ч. 2 КК України по даній справі обвинувачений вчинив до винесення вироку від 20.10.2016 року, яким він засуджений Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 ч. 1 п.п.3, 4 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та покладенням обов`язків.
Даний злочин ОСОБА_4 вчинив в період набрання вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.10.2016 року законної сили.
Таким чином, зважаючи на особу обвинуваченого, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих, ступінь тяжкості скоєного, а також те, що останній не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та продовжив вчинювати злочини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливо, тому мірою покарання, яке буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів є арешт, як те передбачено санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому вирок Роздільнянського районного суду від 20.10.2016р. підлягає самостійному виконанню.
Вказана позиція суду узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24 жовтня 2003 р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно якої, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин справи та тяжкість злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, приймаючи до уваги дані про особу винного, який характеризується задовільно, та заяву потерпілого про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та призначення йому мінімального покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді арешту, що буде відповідати тяжкості злочину та особі винного, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні нових злочинів, так як призначення більш суворих видів покарань, які передбачені санкцією ч.2 ст. 185 КК України, не буде доцільним.
Речові докази слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України після набранням вироку законної сили.
Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Оскільки під час досудового розслідування обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін якого не сплив, даних про порушення умов вказаного запобіжного заходу суду не надано, будь-яких клопотань про заміну обвинуваченому запобіжного заходу суду не заявлялося, тому суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому слід залишити до набранням вироку законної сили.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3-х місяців.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту залишити до набранням вироку законної сили.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з момент його фактичного затримання.

Речові докази: мобільний телефон марки «BRAVIS» ІМЕІ -1 НОМЕР_1 , ІМЕІ -2 НОМЕР_2 , чорного кольору після набранням вироку законної сили вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок Роздільнянського районного суду від 20.10.2016р. відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1