Справа № 646/4643/17
№ провадження 1-кп/646/568/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.2017 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000830 від 21.04.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, маючого середньо - спеціальну освіту, працюючого оператором лінії фасовочної дільниці ТОВ «Апрель», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.03.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_7 , перебуваючи на проїзді Достоєвського у м. Харкові, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_4 який рухався по проїзду Достоєвського в сторону вул. Достоєвського, тримаючи в своїй правій руці поліетиленовий пакет, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вирішили відкрито заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, наздогнали ззаду ОСОБА_8 після чого ОСОБА_6 , наніс один удар кулаком правої руки потерпілому в область правого вуха, від чого останній впав на землю та уронив поліетиленовий пакет.

Після цього, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 почали бити ОСОБА_4 , нанісши останньому не менше 3-х ударів руками та ногами по різним частинам тіла кожен, спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді синців та саден на обличчі, синців на правій кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1982-ая/17 від 29.03.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 підняв з землі поліетиленовий пакет, який належав потерпілому ОСОБА_4 в якому знаходились три пластикових судка для їжі, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №2 від 25.04.2017 на суму 90 грн. та разом з ОСОБА_7 зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий надав цивільний позов, відповідно до якого просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн. Під час судового розгляду відмовився від позову.

Допитана у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Щодо цивільного позову, а саме призначення розміру моральної шкоди поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він дійсно 28.03.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. він разом із ОСОБА_7 , перебуваючи на проїзді Достоєвського у м. Харкові, побачили потерпілого, який рухався по проїзду Достоєвського в сторону вул. Достоєвського, тримаючи в своїй правій руці поліетиленовий пакет, яким він з ОСОБА_7 , вирішили заволодіти. Він разом з ОСОБА_7 наздогнали ззаду потерпілого після чого він наніс один удар кулаком правої руки потерпілому в область правого вуха, від чого останній впав на землю та уронив поліетиленовий пакет, з яким вони зникли.

У скоєному злочині розкається, вину визнає, просить строго не карати, добровільно відшкодував шкоду та вибачився перед потерпілим.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при, цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий., за місцем мешкання характеризується незадовільно.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає її щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , позиції сторони обвинувачення та потерпілого висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу статті 76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраного відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку

Суддя ОСОБА_1