печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9122/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в порядку п1 ч1 ст.303 КПК України щодо бездіяльності старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді із скаргою та просять зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 повернути тимчасово вилучене майно згідно протоколу обшуку від 25 січня 2017 року з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Скарга підтримана адвокатом ОСОБА_6 під час її розгляду, та обґрунтована наступним. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року (справа № 757/3156/17-к) частково задовольнено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення обшуку в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000498, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 289 КК України. І надано старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 , старшому слідчому СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , слідчому СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 дозвіл на проведення обшуку в квартирі та підсобних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: номерних знаків від викрадених транспортних засобів, ключів від замків запалювання, замків запалювання, вузлів, агрегатів викрадених транспортних засобів, підроблених свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, незаповнених бланків свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, спеціальних плівок, які використовуються для виготовлення підроблених свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, бланків висновків експерта, обладнання, інструментів, електронних та технічних засобів, що можуть бути використані для незаконного заволодіння та переобладнання транспортних засобів, металевих вставок, що прикріплюються до рам викрадених автомобілів, наклейок видані від імені заводів - виробників про присвоєння ідентифікаційного номеру УШ; мобільних телефонів, сім-карток, ноутбуків, носіїв інформації з системних блоків, моноблоків, магнітних носіїв електронної інформації, флеш накопичувачів, предметів, документів, чорнових записів, які містять або можуть містити дані про незаконне заволодіння транспортними засобами та їх подальше узаконення, а також печаток, документів із вільними зразками підписів та почерку ОСОБА_4 , банківських карток, довіреностей, договорів, довідок-рахунків, штампів, кліше, що використовувались та використовуються особами причетними до вищевказаних кримінальних правопорушень у своїй злочинній діяльності, грошових коштів, щодо яких відсутні документальні підтвердження законності їх походження, а також інших документів та речей, які містять на собі сліди кримінального правопорушення і являються речовими доказами та є необхідними для всебічного, повного, швидкого та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

25 січня 2017 старшим слідчим СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та оперуповноваженими в присутності понятих виконано вищезазначену ухвалу слідчого судді, проведено обшук в квартирі та підсобних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого предметів, які вилучені законом з обігу, а також документів та речей, які містять на собі сліди кримінального правопорушення не виявлено, однак виявлено і вилучено банківські картки, документи, грошові кошти, флеш носії, мобільні телефони, паспорта й інші речі. При цьому в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року (справа № 757/3156/17-к) про дозвіл на проведення обшуку не вказано переліку речей і документів, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання, а тому вилучені речі та документи з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вважаються тимчасово вилученим майном в розумінні ч.7 ст. 235 КПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.І ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, окрім іншого, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Ст. 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою, прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст. 171 КПК України, ч.б ст. 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.

Згідно вимог ч.5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 год. після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до положень ч.б ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Заявники вказують на те, що вони не є учасниками у кримінальному провадженні №0000498, однак якщо старші слідчі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 мали протилежну думку, то вони повинні б були звернутись з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді протягом 48 год. після вилучення майна, тобто не пізніше 09 год. 55 хв. 27 січня 2017 року, а слідчий суддя постановити ухвалу не пізніше 09 год. 55 хв. ЗО січня 2017 року згідно викладеного вище.

Ч.4 ст. 172 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь- які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

В той же час жодних повідомлень з суду стосовно розгляду клопотання про арешт вилученого у нас майна заявники не отримували.

Відтак, як зазначено у вказаній ч.5 ст. 171 КПК України, у разі відсутності клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, таке має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено після спливу 48 год.

Крім цього, старший слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , виконуючи ухвалу слідчого судді, вилучив грошові кошти, всупереч ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року, на які наявні документальні підтвердження законності їх походження - платіжні доручення банку , отже грошові кошти вилучені незаконно.

Слідчі, що здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явились та не надали допустимих і достатніх в розумінні ст. 86, 87 КПК України доказів, які б свідчили про те, що вилучене за місцем проживання заявників під час обшуку майно стосується предмету досудового розслідування в кримінальному проваджені.

Більше того, системний аналіз змісту ухвали слідчого судді від 19 січня 2017 року та протоколу обшуку від 25 січня 2017 року беззаперечно вказує на те, що вилучене майно не міститься в переліку предметів та документів, які зазначені до відшукання в ухвалі слідчого судді про обшук.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги слідує, і зазначені обставини не спростовані, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. ст. 170-172 КПК України про арешт вилучено під час обшуку 14.12.2016 майна, а відтак останнє має режим тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 повернути тимчасово вилучене майно згідно протоколу обшуку від 25 січня 2017 року з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1