Справа № 1-п-14/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Макар С.В.

прокурора Дроня Р.З.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині кримінальну справу № 142737 за фактом таємного викрадення чужого майна,

встановив:

02 вересня 2011 року до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області надійшла кримінальна справа № 142737 з постановою слідчого СВ Рогатинського РВ УМВС ОСОБА_2, погодженою з в.о. прокурора Рогатинського району Дубинським В.Б. про закриття кримінальної справи, порушеної за ч.2 ст.140 КК України 1960 року за фактом таємного викрадення чужого майна, на підставі ч.3 ст.111 КПК України у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В попередньому судовому засіданні прокурор підтримав постанову слідчого про закриття кримінальної справи у звязку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що кримінальна справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що справа була порушена 09 вересня 1996 р. за фактом таємного викрадення чужого майна автопричепа до легкового автомобіля НОМЕР_1, на якому було три морозильні камери з морозивом та відро з оселедцем, загальною вартістю 380 млн. карб. з під будинку по вул. Липова в м. Рогатині Івано-Франківської області, який належав ОСОБА_3, яке мало місце в ніч з 29 на 30 серпня 1996 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р.

25 листопада 1996 р. досудове слідство зупинялось на підставі п. 3 ст. 206 КПК України до встановлення особи, яка вчинила злочин.

29 серпня 2011 р. провадження у справі було відновлено і перекваліфіковано склад злочину, вчиненого не встановленою слідством особою з ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р. на ч. 3 ст. 185 КК України 2001 р.

На момент передачі справи до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку із закінченням строків давності особу не встановлено, нікого до кримінальної відповідальності не притягнуто, обвинувальний висновок не складався.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК, якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у ч. 1 ст. 49 КК, не встановлено особу, яка вчинила злочин, суд управі справу закрити з підстави, передбаченої ч.2 ст.49 КК. Ця норма регулює особливості перебігу строків давності в разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства або суду, та передбачає, що така особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло 15 років (за винятком випадку, зазначеного в ч. 4 ст. 49 КК).

Оскільки у справі особи, що вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України 2001 р., не встановлено, а 15-річний термін із дня його вчинення минув, суд приходить до висновку, що постанова обґрунтована і підлягає до задоволення, а кримінальна справа закриттю у звязку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного, керуючись ст.49 КК України, ч.3 ст.111, 248 КПК України, суд,

постановив:

Кримінальну справу № 142737, порушену 09 вересня 1996 року за ч.2 ст.140 КК України 1960 р. за фактом таємного викрадення чужого майна, яке мало місце в ніч з 29 на 30 серпня 1996 року, закрити у звязку із закінченням строків давності.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її винесення.

Головуючий: О.О.Лошак