Єдиний унікальний номер справи 185/2535/17
Провадження № 1-кп/185/235/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000417 від 12 лютого 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11 березня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із випробувальним терміном на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2017 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_4 , зірвавши замок, проник в середину розподільчої шафи, яка знаходиться біля будинку № 8 по вул. Комарова м. Павлограда, та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом механічного пошкодження за допомогою ножа намагався викрасти розподільчий кабель зв`язку марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 4 метри, вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 824-17 від 20 лютого 2017 року складає 385,68 грн. без урахування ПДВ, який належить Комбінованому центру телекомунікацій № 524 Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», але з викраденим майном був затриманий працівниками охорони та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. В результаті чого, ОСОБА_4 міг би спричинити КЦТ № 524 ДФ ПАТ «Укртелеком» матеріального збитку на загальну суму 385,68 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Представник потерпілого ОСОБА_5 надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, зазначивши, що цивільний позов підтримує в повному обсязі, міру покарання просила призначити на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
В тексті обвинувачення (обвинувальному акті) не вказана кваліфікуюча ознака - повторність, прокурор в судовому засіданні обвинувачення не змінив, а суд, ухвалюючи вирок, не може вийти за межі обвинувачення.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, в період випробувального терміну вчинив тяжкий злочин, відповідно до ст. 12 КК України. Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не виявлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України.
Розглядаючи питання цивільного позову, суд приходить до висновку, що заявлений представником потерпілого ПАТ «Укртелеком» цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з тих підстав, що викрадене майно не повернуто, а вартість відновлювальних робіт підтверджується актом приймання передачі виконаних будівельних робіт на поновлення лінії зв`язку по АДРЕСА_2 .

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої, дактилоскопічної та трасологічної експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року та призначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення експертиз у сумі 3521,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комбінованого центру телекомунікацій № 524 Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на відшкодування матеріальної шкоди 6304,09 грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1