Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/978/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2016 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
адвоката засудженого ОСОБА_8 ,
переглянула за участю засудженого у режимі відеоконференції із Петрівською виправною колонією № 49, у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, якою клопотання адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про застосування умовно-дострокового звільнення до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, безробітного, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє, за що наразі відбуває покарання:

-вироком Канівським міськрайонним судом м. Черкаси від 20.09.2011 року за ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць з конфіскацією майна,
задоволено, звільнено від відбування покарання умовно-достроково на вісім місяців двадцять п`ять днів.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області постановлено задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_8 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно, засудженого звільнено від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на вісім місяців двадцять п`ять днів.

В обґрунтування постановленого судового рішення судом першої інстанції зазначено наступне.

У судовому засіданні знайшли підтвердження ті факти, що засуджений ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. 81 КК України, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За характеристикою Петрівської виправної колонії № 49, засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, ставлення до праці - добре, за час відбування покарання має три заохочення та сорок одне стягнення, які погашені.

Наразі відбув ? строку призначеного покарання.

Вказані обставини надали суду першої інстанції підстав прийти до висновку про можливість застосування щодо засудженого положень ст. 81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Із судовим рішенням суду першої інстанції не погоджується прокурор у кримінальному провадженні, який оскаржує його в апеляційному порядку та в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить наступні доводи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки має місце невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не повною мірою враховано те, що разом із трьома заохоченнями, засуджений ОСОБА_7 має сорок одне стягнення, а також судом не взято до уваги ставлення до праці засудженого, оскільки сумлінне ставлення до праці характерне участю у суспільно-корисній праці на постійній основі, підвищенні виробничої кваліфікації, - що не було встановлено в судовому засіданні.

На апеляційну скаргу прокурора подано заперечення адвокатом засудженого, яка просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки переконана та зазначає, що засуджений за час відбування покарання довів те, що став на шлях виправлення своєю сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці.

Крім того, особа, яка подала апеляційну скаргу, зауважує, що у потерпілого відсутні претензії до засудженого, засуджений має сім`ю, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, засудженого ОСОБА_7 , та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , котрі заперечували задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 6 КВК України регламентовано: Виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбуванням ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Як свідчать матеріали клопотання, ОСОБА_7 востаннє засуджений вироком Канівського міськрайонного суду м. Черкаси від 20.09.2011 року за ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць з конфіскацією майна (означене покарання наразі відбуває засуджений).

В установах виконання покарань перебуває з 29 квітня 2011 року.

За час перебування в Черкаській установі виконання покарань характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, заохочень не мав.

З 09 квітня 2012 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії № 49.

За час відбування покарання має три заохочення у виді додаткового тривалого побачення, подяки та зняття раніше накладеного стягнення.

При цьому, має сорок п`ять стягнень за порушення режиму відбування покарання, зокрема: два попередження, двадцять чотири догани, десять суворих доган, вісім поміщень у дисциплінарний ізолятор, одне переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Засуджений не працевлаштований, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».

В цілому, засуджений характеризується посередньо.

ОСОБА_7 у минулому неодноразово судимий (чотири рази, без урахування тієї судимості, за яку відбуває наразі покарання, в переважній більшості за вчинення злочинів проти власності).

Як свідчать матеріали клопотання, у 2008 році засуджений Черкаським районним судом Черкаської області, звільнений умовно-достроково у березні 2011 року, проте, вже у вересні 2011 року знову засуджений за вчинення нового злочину.

Зважаючи на те, що, у відповідності до п. 1 згаданої вище Постанови Пленуму, умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - наведене вище надає колегії суддів підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 , вже будучи раніше звільненим умовно-достроково і після вчинивши новий злочин, на шлях виправлення стати не забажав.
Тобто, застосування до засудженого ОСОБА_7 такого виховного заходу як умовно-дострокове звільнення, виявляється неефективним, не досягає мети, за для якої застосовується, - для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, і засуджений не виправдовує висловленої до нього довіри, а тому застосування умовно-дострокового звільнення засудженого у даному випадку колегією суддів не визнається доцільним.
Враховуючи викладене, беручи до уваги велику кількість допущених засудженим за час відбування покарання стягнень, особу засудженого, ставлення до праці та навчання, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зазначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, і неналежно досліджені під час вирішення питання можливого звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, а відтак висновки суду першої інстанції про те, що засуджений став на шлях виправлення, довів це своєю бездоганною поведінкою та сумлінним ставленням до праці, а тому може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково, - є передчасними.

З приводу доводів апеляційної скарги адвоката відносно того, що судом не взято до уваги те, що у потерпілого відсутні претензії до засудженого, засуджений має сім`ю, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - зауважується наступне.

Підставою до застосування положень ст. 81 КК України, як те вже зазначалося вище, є підтвердження того, що засуджений став на шлях виправлення, про що свідчить бездоганна поведінка, сумлінне ставлення до праці, до умов та режиму відбування покарання, тощо.

Тоді ж як названі адвокатом обставини на можливість застосування положень ст. 82 КК України не впливають. Такі обставини враховуються, зокрема, при призначенні судом покарання.

За наведених обставин колегія суддів прийшла до висновку про слушність доводів апеляційної скарги, а тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, при цьому, у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково на вісім місяців двадцять п`ять днів скасувати.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього залишити без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: /підпис/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Відповідає оригіналу:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2