Справа № 363/1168/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/307/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 07.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
07 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження №0000295 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 червня 2017 року включно,

В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні розбійного нападу, а саме, у тому, що 26 березня 2017 року близько 22 години 30 хвилин, за попередньою змовою групою осіб по АДРЕСА_1 спільно проникли до вказаного будинку з метою незаконного заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, вчинивши напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В подальшому через опір потерпілого ОСОБА_11 місце події залишили.
27 березня 2017 року дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000295, правова кваліфікація ч. 3 ст. 187 КК України.
28 березня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 травня 2017 року.
Постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 19 травня 2017 року строк досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження було продовжено до трьох місяців, тобто до 27 червня 2017 року.
22 травня 2017 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 30 діб, тобто на строк досудового слідства.
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської від 23 травня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 27 червня 2017 року.
Своє рішення суд мотивував необхідністю отримання висновків судових експертиз та вчиненням інших обов`язкових процесуальних дій. Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження підозрюваному виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки продовження строку тримання підозрюваному під вартою в межах строку досудового розслідування не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів слідства й обмежень прав особи на вільне пересування і такий строк тримання під вартою є прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи підозрюваного. При цьому суд врахував наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої підозрюваному та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню, незаконному впливу на потерпілих, ухилення від слідства та суду. При розгляді зазначеного клопотання суд також врахував особу підозрюваного, який має дружину та трьох малолітніх дітей, які орендують житло в м. Києві, відсутність даних про законність джерел доходів, рід занять, репутацію підозрюваного.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу від 23 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, відповідно до закону. Вимоги обґрунтовує тим, що у клопотанні органу розслідування про продовження строку тримання під вартою, обставини події, що мали місце 26 березня 2017 року біля та у помешканні будинку АДРЕСА_1 , викладені не повно і як такі, що не відповідають дійсним обставинам події. Зокрема, зазначає, що не вказано факту перебування осіб біля та на території садиби майже годину. У клопотанні зазначено, що в протиправних діях приймало участь 5 осіб, а фактично на місці події було 6; слідством не взято до уваги показання, надані підозрюваними, які підтверджуються відеозаписом з камер спостереження, які знаходяться на території господарства будинку АДРЕСА_1 , який слідством суду надано не було. На думку захисника, відсутні будь-які докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує наявність підозри щодо ОСОБА_7 , оскільки він на стадії готування до крадіжки, за власної волі добровільно відмовився від крадіжки. Зазначає, що ці доводи було проігноровано судом першої інстанції, а наявність реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 , не підтверджена, оскільки він має постійне місце проживання, трьох малолітніх дітей і дружина потребує постійної допомоги, у зв`язку з чим, наведені в ухвалі ризики є малоймовірними.
Заслухавши доповідача, думку захисника та підозрюваного, які повністю підтримали подану захисником апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Частиною 1 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В клопотанні заступника начальника СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 30 діб, тобто на строк досудового слідства, вказаних вимог кримінального процесуального законодавства було дотримано.

Зокрема, відповідно до постанови керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області молодшого радника юстиції ОСОБА_13 від 19 травня 2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000295 від 27 березня 2017 року було продовжено до трьох місяців, тобто до 27 червня 2017 року у зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих дій /а.п.52/.

В клопотанні слідчого було зазначено, а в судовому засіданні в подальшому доведено, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 не зменшилась.

Так, судом першої інстанції було враховано дані про особу підозрюваного, зокрема, той факт, що він має дружину, трьох малолітніх дітей, винаймає житло у в м. Києві, і зроблено правильний висновок стосовно того, що ці відомості певною мірою знижують згадані ризики, проте, з урахуванням обставин, викладених у клопотанні слідчого, зокрема, й щодо наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та за відсутності даних про усталений спосіб життя підозрюваного, законності джерел доходів, суспільно-корисної діяльності, роду занять, не можуть бути достатніми стримуючими факторами для обрання менш суворого запобіжного заходу.
Вказівка захисника на недостатню встановленість судом першої інстанції фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 не може розцінюватися як порушення вимог законодавства, оскільки на даній стадії не вирішується питання про доведеність чи недоведеність його вини.
Що стосується поданого в судовому засіданні клопотання про передачу ОСОБА_7 на поруки, то слід зазначити наступне.
Так, ст. 180 КПК України передбачено такий запобіжний захід як особиста порука. Проте, письмове зобов`язання народного депутата України ОСОБА_14 було надано колегії суддів не особисто ним, а захисником, що не дає можливості встановити походження та достовірність вказаного документу, а також порушує принцип безпосередності дослідження доказів.
Також відсутність самого поручителя перешкоджає роз`ясненню колегією суддів його прав та обов`язків, передбачених ст. 180 КПК України, що є істотним порушенням його прав.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для передачі підозрюваного ОСОБА_7 на поруки.
При вирішенні питання про задоволення клопотання слідчого судом першої інстанції враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п.1, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України, які на день розгляду клопотання не зменшилися.

Беручи до уваги наведене, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що може загрожувати підозрюваному, у разі визнання його винуватим, наявність факторів, що свідчать про існування ризиків, які були підставою при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і дані ризики не зменшилися, колегія суддів приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

З огляду на наведене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 червня 2017 року включно залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

__________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4