Справа № 761/476/16-к
Провадження №1-кп/761/258/2017
В И Р О К
Іменем України
27 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 078 16, у якому

гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кошляки Попільнянського району Житомирської області, громадянин України, українець, перебуває у шлюбі, непрацездатних утриманців не має, з середньою освітою, водій ТОВ «Житлобуд», зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,
обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.122, ч. 1 ст.125 КК України;
та
гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Великі Селища Березнівського району Рівненської області, громадянин України, українець, перебуває у шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , раніше не засуджувався,
обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 125 КК України

у с т а н о в и в :
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення проти здоров`я людини за нижчевикладених обставин.

ОСОБА_9 03.07.2015 приблизно о 20-й год. спільно зі своїм знайомим ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_9 - на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , помітив свого сусіда потерпілого ОСОБА_6 , який на той момент перебував на земельній ділянці свого будинку за адресою АДРЕСА_3 .
У цей час у ОСОБА_9 на ґрунті неприязних стосунків виник протиправний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
У зв`язку з цим ОСОБА_9 направився на подвір`я потерпілого, ОСОБА_10 , не бажаючи залишати ОСОБА_9 одного, передбачаючи наявність значного ризику конфліктного розвитку подальших подій, прийняв рішення піти разом з ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 взяв дерев`яну палицю, ОСОБА_10 озброївся вилами з дерев`яним руків`ям.
Обвинувачені, зайшовши на подвір`я потерпілого, направилися в бік останнього. ОСОБА_6 , помітивши на своїй ділянці озброєних ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , побоюючись спричинення йому тілесних ушкоджень, почав тікати від них. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на краю садиби наздогнали ОСОБА_6 та почали завдавати йому ударів предметами, які тримали у руках. При цьому ОСОБА_9 знаходився з правого боку від потерпілого та наносив удари по правій частині його тіла, у тому числі по правій руці та пальцям правої руки. ОСОБА_10 , знаходячись з лівого боку від потерпілого, наносив удари переважно по лівій частини тіла ОСОБА_6 .
У результаті вказаних дій обвинувачених, згідно з висновком судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_12 № 1454/с від 31.08.2015 ОСОБА_6 спричинені:
- закрита травма правої кисті - перелом діалізу проксимальної фаланги другого пальця та основи проксимальної фаланги п`ятого пальця правої кисті (з незначним зміщенням уламків), що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості;
- два садна подовженої форми на тильній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третин; синець на тильній поверхні лівої кисті у проекції другої четвертої п`ясних кісток, з переходом в ділянку другого-четвертого п`ясно-фалангових суглобів, на тильно-променево-ліктьову поверхню основної фаланги другого пальця; синець на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині; синець на зовнішній поверхні лівого колінного суглоба; садно в правій лобно-тім`яній ділянці; садно на долонній поверхні правого передпліччя у верхній третині; садно на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна; садно на зовнішній поверхні лівого колінного суглоба; два садна на тильній поверхні основної фаланги другого пальця лівої кисті; садно у проекції четвертого грудного хребця між правою та лівою прихребетними лініями. Вказані тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи допитаний судом, свою вину визнав повністю, при цьому пояснив, що з потерпілим ОСОБА_6 у нього склалися неприязні стосунки, оскільки останній упродовж майже двох тижнів до описаних у цьому вироку подій, прибираючи свою ділянку, на подвір`ї спалював сміття, дим від якого заважав сусідам. Люди неодноразово звертались до ОСОБА_6 з проханням припинити ці дії, однак останній не реагував, а підпаливши купу сміття, їхав десь у своїх справах. На зауваження сусідів потерпілий рекомендував незадоволеним їхати відпочивати на Дніпро.
У день загострення конфлікту 03.07.2015 ОСОБА_6 продовжував спалювати сміття, від чого йшов їдкий сморід. У зв`язку з цим сусіди двічі викликали наряд міліції. Однак ОСОБА_6 не допускав працівників міліції на свою територію, розмовляв з ними грубо, вимагав надати документи, пояснити причину їх прибуття тощо.
Сам же ОСОБА_9 разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 упродовж того дня ремонтували дах його будинку. Оскільки вони увесь час перебували на подвір`ї, дим з ділянки ОСОБА_6 заважав їм працювати. ОСОБА_6 на його зауваження відреагував киданням у бік обвинуваченого грудок землі, а потім кинув по ньому вила, які застряли в паркані, при цьому одним зубцем пошкодили ОСОБА_9 лоб. Потерпілий, знаходячись на своїй території, тримав у руках вила та сокиру, голосно погрожував всіх повбивати.
Обвинувачені, будучи обурені такою зухвалою поведінкою ОСОБА_6 , не маючи при собі нічого, що можна було б використати для нанесення тілесних ушкоджень, вирішили заспокоїти потерпілого, тому пішли на його подвір`я. Зайшовши туди, зустріли ОСОБА_6 , який продовжував тримати у руках вила та сокиру. З метою захисту від можливого застосування ОСОБА_6 цих небезпечних предметів, вони на подвір`ї останнього підібрали з землі: ОСОБА_9 палицю, а ОСОБА_10 вила. Почали вимагати від потерпілого кинути сокиру та вила. Оскільки той не реагував на їх слова, стали намагатися палицею та вилами вибити з його рук зазначені предмети. ОСОБА_9 стояв з правого боку від потерпілого, ОСОБА_10 з лівого. Коли він завдавав ударів палицею по держаку сокири, палиця сковзнула по сокирі та вдарила по правій руці ОСОБА_6 . На думку ОСОБА_9 , саме цим ударом він і пошкодив пальці на руці ОСОБА_6 . ОСОБА_10 у такий же спосіб намагався вибити з рук ОСОБА_6 вила. Після того, як потерпілий впав, вони викинули свої знаряддя та пішли з подвір`я. Описане тривало не більше трьох-чотирьох хвилин. ОСОБА_10 він з собою не кликав, той пішов сам, ніякої попередньої домовленості між ним та ОСОБА_10 не було. З тих подій обвинувачений зробив висновки, вважає, що вчинив неправильно. Цивільний позов не визнав через недоведеність позовних вимог.
Обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини не визнав, пояснивши суду, що 03.07.2015 він на запрошення ОСОБА_9 прийшов допомогти лагодити дах. Упродовж дня саме цим і займалися. Оскільки напередодні не досягли згоди з ОСОБА_6 щодо обсягу робіт на даху, той декілька разів викликав міліцію, повідомляючи, що вони порушують порядок, руйнують його власність. Під кінець дня, коли обвинувачені збирали інструмент, ОСОБА_6 кинув у бік ОСОБА_9 вила, які вдарились в огорожу та пошкодили ОСОБА_9 лоб. Останній зайшов у дім, змив з обличчя кров і після цього направився до подвір`я ОСОБА_6 . Він ОСОБА_10 також вирішив піти разом з ОСОБА_9 . Потерпілий і того дня, і раніше погрожував усіх повбивати. На ділянці ОСОБА_6 зустріли потерпілого, який у руках тримав сокиру та вила. ОСОБА_10 схопив з землі палицю, якою зміг вивернути вила з рук ОСОБА_6 . Останній почав тікати вглиб ділянки, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 стали його переслідувати, щоб забрати сокиру. У цей час на подвір`я прийшла дружина ОСОБА_9 , на вимогу якої вони припинили свої дії. ОСОБА_6 він не бив, тому заперечує, що тілесні ушкодження у потерпілого є наслідком його дій. З цієї ж причини не визнав цивільного позову.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що вищезазначена бійка є результатом неприязного ставлення до нього з боку сусідів. Конфліктними також є його стосунки з ОСОБА_9 , який не виконав своєї обіцянки, яку давав, купуючи будинок, у якому тепер живе. Коли потерпілий отримав у спадок будинок разом з земельною ділянкою, побачив, що на спільній частини ведуться якісь будівельні роботи. На звернення до ОСОБА_9 отримав відповідь, що це не його справа. Тому був вимушений викликати міліцію. Напередодні гострої фази конфлікту 02.07.2015 до нього прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вимагаючи дати згоду на будівництво другого поверху, при цьому про ремонт даху мова не йшла. Враховуючи, що будинок старий, він не погодився на цю пропозицію. ОСОБА_9 повідомив, що все-одно буде робити так, як вирішив. Потерпілий 03.07.2015 на своїй території спалював непотріб, на що почув від ОСОБА_9 зауваження у лайливій формі. Також до нього звернулась якась сусідка з скаргами на задимленість, на що він дійсно порекомендував їй поїхати відпочити на Дніпро. Продовжуючи працювати, почув, що його хтось гукає. Підійшовши до калитки, побачив приблизно п`ятнадцятьох людей та міліціонера. Розуміючи, що наміри вказаних осіб не є добрими, не дозволив працівнику міліції зайти на подвір`я. Потім на своїй території помітив ОСОБА_9 , який в образливій формі почав звертатися до потерпілого та кинув у його бік шматок шиферу, також був ОСОБА_10 . Потерпілий почав тікати, обвинувачені переслідували його. Захищаючись, взяв до рук сокиру та вила. Обвинувачені стали бити його, він оборонявся, використовуючи вила. ОСОБА_9 наштрикнувся на них та вибіг з його ділянки. За ОСОБА_9 також вийшов з території потерпілого і ОСОБА_10 . Через нетривалий час обвинувачені знову зайшли на його подвір`я та з погрозами накинулися на нього. Він втікав на задню частину ділянки, обвинувачені переслідували його, наздогнавши, стали завдавати удари палками по усіх частинах тіла. Бійка закінчилась після того, як ОСОБА_9 завдав йому удар у лоба і потерпілий втратив свідомість. ОСОБА_9 наніс йому удар палкою по правій руці, ОСОБА_10 бив палкою по лівій частині тіла, у тому числі по лівій нозі.
Внаслідок вищезазначених спільних дій обвинувачених він на два місяці втратив працездатність, крім того був пошкоджений його одяг - реглан, штани, загублений золотий ланцюжок, він також витратився на придбання медичних препаратів та ремонт пошкодженого ОСОБА_10 автомобіля. З огляду на це потерпілий просив стягнути з обвинувачених 6 677, 74 грн. матеріальної шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди, 6 000 грн. судових витрат.
Наявність неприязних стосунків між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , окремі деталі бійки між ними 03.07.2015 підтвердили допитані судом свідки.

Зокрема, свідок ОСОБА_13 пояснив, що у день конфлікту він та його товариш ОСОБА_14 проводили у будинку ОСОБА_6 ремонтні роботи. У якийсь момент на подвір`я потерпілого забігли двоє чоловіків, які стали махати перед ОСОБА_6 палками, а той, чимось озброївшись, зміг від них відбитися. Згодом зазначені чоловіки повернулися, відтіснили ОСОБА_6 у дальній кут ділянки і коли потерпілий впав, почали його бити. Вказані особи були озброєні палкою та вилами. Всі події ОСОБА_14 фіксував мобільним телефоном.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що причина конфлікту полягає у неправильній поведінці ОСОБА_6 , який, хазяйнуючи на свої ділянці, підпалював зібране сміття, а потім їхав з двору, залишаючи багаття тліти, дим від якого дуже заважав оточуючим. На її прохання припинити задимлювати територію, потерпілий сказав їй їхати на Дніпро і там відпочивати. У зв`язку з цим вона скаржилася своєму чоловіку, який 03.07.2015 викликав міліцію. Однак наряд нічого не зміг зробити, оскільки ОСОБА_6 на їх приїзд відреагував агресивно. Через деякий час почула, що нібито ОСОБА_6 кинув у ОСОБА_9 вила. Зі свого вікна бачила, що обвинувачені махали перед потерпілим ОСОБА_9 палкою, а ОСОБА_10 вилами. У руках ОСОБА_6 були вила і він кликав на допомогу, кричав, що його вбивають.

Аналогічні показання дав суду свідок ОСОБА_16 , пояснивши, що до нього зі скаргами на ОСОБА_6 звернулася його дружина, яка повідомила, що останній не гасить розведене ним же багаття, від якого неможливо дихати. У зв`язку з цим свідок викликав міліцію. Коли викликаний ним наряд поїхав, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відбувся конфлікт, у результаті якого у ОСОБА_9 був пошкоджений лоб, текла кров. Потім свідок бачив як обвинувачені бігли до двору ОСОБА_6 , в руках у них нічого не було.

Допитана судом свідок ОСОБА_17 про події 03.07.2015 повідомила, що ввечері прийшов її син та повідомив, що викликав міліцію тому, що ОСОБА_6 упродовж більше тижня спалює сміття, від чого йде неприємний запах, який не дає дихати. Неодноразові зауваження сусідів на ОСОБА_6 ніяким чином не впливали. У зазначений день свідок бачила, що ОСОБА_6 підбігав з сокирою до паркану, також вона пам`ятає, що між обвинуваченими та ОСОБА_6 відбувався конфлікт на подвір`ї останнього. У руках ОСОБА_18 вона бачила вила, у ОСОБА_9 був закривавлений лоб. Зі слів ОСОБА_10 їй відомо, що вилами у ОСОБА_9 кинув потерпілий. ОСОБА_17 бачила, що обвинувачені поверталися з двору потерпілого, не тримаючи у руках ніяких предметів. Причиною бійки вважає провокаційні дії ОСОБА_6

ОСОБА_19 , надаючи показання як свідок, повідомив суду, що 03.07.2015 близько 20-ї години представники кожної з конфліктуючих сторін перебували на своїй території. ОСОБА_6 спровокував конфлікт, словесно ображаючи ОСОБА_9 . Спочатку кидав в бік останнього палки, а потім кинув вила, якими завдав ушкодження на обличчі ОСОБА_9 . Зазначене свідок бачив на власні очі, перебуваючи на незначній відстані. Після того, як ОСОБА_9 обмив обличчя, він разом з ОСОБА_10 пішли до подвір`я потерпілого, де розпочалася сварка.

Свідок ОСОБА_20 надала показання про те, що ОСОБА_6 увесь день 03.07.2015 спалював на своїй ділянці сміття, у зв`язку з цим він зробив тому зауваження, спочатку той припинив, а ближче до вечора знову продовжив тій ж дії. Ввечері він почув крики та побачив, що потерпілий погрожував сокирою. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 забігали на подвір`я потерпілого. На обличчі ОСОБА_9 свідок бачив рану, однак за яких обставин той отримав пошкодження не знає.

Показання вищезазначених свідків підтвердила також свідок ОСОБА_21 , яка повідомила, що 03.07.2015 бачила, як з рани на голові ОСОБА_9 йшла кров. На її запитання останній повідомив, що ОСОБА_6 кинув по ньому вила. На її думку, причиною конфлікту є ігнорування потерпілим прохань сусідів припинити спалювати сміття на своєму подвір`ї через те, що від цього утворювався нестерпний сморід. Оскільки стояла спекотна погода, люди відкривали вікна, однак через них до будинків потрапляв дим з двору ОСОБА_6 .

Оцінка безпосередньо досліджених судом доказів у їх сукупності та взаємному зв`язку приводять суд до висновку, що вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєнні ними злочину проти здоров`я людини доведена.

Крім вищезазначених доказів, вина вказаних осіб підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.07.2015, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 повідомив Шевченківському РУ ГУМВС України в м. Києві про отримання ним тілесних ушкоджень.

Протоколом огляду місця події від 17.12.2015 та фототаблицею до нього зафіксовані розташування будівель та споруд на подвір`ї ОСОБА_6 , що відповідає показанням як потерпілого, так і обвинувачених та підтверджує обставини скоєння злочину, викладені у цьому вироку.

Протоколом огляду відеозапису від 05.10.2015, а також безпосереднім дослідженням у судовому засіданні змісту технічного носія CD-R диску підтверджуються події 03.07.2015, що сталися на подвір`ї ОСОБА_6 , а саме - обставини нанесення обвинуваченими ударів потерпілому ОСОБА_6 .

Показання ОСОБА_9 про спричинення йому тілесних ушкоджень, крім показань свідків, також підтверджені картою виїзду швидкої медичної допомоги від 03.07.2015, згідно з якою у ОСОБА_9 виявлені садно на лобній ділянці голови, гіпертонічний криз.

Згідно з висновком судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро СМЕ ОСОБА_12 № 1454/с від 31.08.2015 у ОСОБА_6 констатовані:

- закрита травма правої кисті - перелом діалізу проксимальної фаланги другого пальця та основи проксимальної фаланги п`ятого пальця правої кисті (з незначним зміщенням уламків). Ці ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;
- два садна подовженої форми на тильній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третин; синець на тильній поверхні лівої кисті у проекції другої четвертої п`ясних кісток з переходом в ділянку другого-четвертого п`ясно-фалангових суглобів, на тильно-променево-ліктьову поверхню основної фаланги другого пальця. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
- синець на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині; синець на зовнішній поверхні лівого колінного суглоба; садно в правій лобно-тім`яній ділянці; садно на долонній поверхні правого передпліччя у верхній третині; садно на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна; садно на зовнішній поверхні лівого колінного суглоба; два садна на тильній поверхні основної фаланги другого пальця лівої кисті; садно у проекції четвертого грудного хребця між правою та лівою прихребетними лініями. Зазначені тілесні ушкодження є легкими тілесними ушкодженнями.
Обговорюючи питання кваліфікації, суд відмічає, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 прокурором кваліфіковані за ч.1 ст.122 та ч.1 ст.125 КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.1 та ч. 2 ст. 125 КК України.

Отже, в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сторона обвинувачення вбачає сукупність злочинів.

У той же час, відповідно до ст. 33 КК сукупністю злочинів є вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини Кримінального кодексу.

Обставини, за яких обвинуваченими вчинені інкриміновані їм діяння, свідчать, що тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_6 отримав під час однієї бійки, без наявності будь-якого розриву у часі, спрямованість умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 характеризувалась їх бажанням завдати шкоди здоров`ю потерпілого, не відокремлюючи при цьому та не визначаючи наперед ступінь можливих ушкоджень.

Таким чином, дії обвинувачених необхідно кваліфікувати за тією статтею або частиною статті, яка передбачає відповідальність за спричинення більш серйозного тілесного ушкодження, оскільки така правова норма охоплює і менші за ступенем тяжкості тілесні ушкодження.

Наведене приводить суд до висновку, що дії ОСОБА_9 мають кваліфікуватися за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він своїми діями крім спричинення ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`ю, також умисно завдав потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України з огляду на те, що дослідженими судом доказами доведено, що вказана особа умисно заподіяла потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Після зміни прокурором обвинувачення, потерпілий ОСОБА_6 не погодився з таким рішенням та наполягав на тому, що дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст.296 КК, а дії ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 та ч.1 ст.122 КК, тому підтримував обвинувачення у його первісному вигляді.

Вирішуючи питання наявності у діях обвинувачених ознак кримінально караного хуліганства, суд бере до уваги, що постановою від 04.10.2012 у справі №5-17кс12 щодо відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я Верховний Суд України зазначив, що об`єктом захисту норм ст. 296 КК є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод тощо.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу кожного з цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою і потерпілим.

Мотиви хуліганства полягають у відсутності будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість, чи розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

У силу ч.1 ст.458 КПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов`язковим для всіх судів загальної юрисдикції.

Оцінюючи стосунки, які склалися між потерпілим та обвинуваченими, суд враховує наявність між ними попереднього конфлікту та неприязних відносин.

Також суд бере до уваги, що мотивом дій обвинувачених не було прагнення продемонструвати свою зневагу до усталених норм поведінки у суспільстві, бажання проявити свою винятковість тощо.

За таких обставин суд не вбачає у діях обвинувачених хуліганських спонукань, тому вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч.1 ст. 122 КК, ОСОБА_10 за ч.2 ст.125 КК.

Вивченням особи обвинувачених встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 раніше не засуджувалися, характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд вважає вчинення злочину внаслідок неправомірних дій потерпілого.

Обставини, які згідно з ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, а саме те, що дії обвинувачених носили цілеспрямований характер, об`єктом їх посягання було здоров`я ОСОБА_6 , до якого вони відчували неприязнь, через що обрали злочинний спосіб вирішення існуючого конфлікту.

Суд також враховує характер та ступінь суспільної небезпеки інкримінованих обвинуваченим правопорушень, об`єктом злочинного посягання яких є здоров`я людини та які ст.12 КК України віднесені до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинувачених, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів застосування до ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі, до ОСОБА_10 у виді штрафу у межах санкцій інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , наявність обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_9 без відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов, суд відмічає, що згідно з ст. 3 Конституції України найвищою соціальною цінністю визнане, зокрема здоров`я людини.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Глави 21 ЦК право на життя та здоров`я є особистим немайновим правом, що забезпечує природне існування фізичної особи.

У силу ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому визначено, що збитками, з-поміж іншого, є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Суд, встановивши вину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у протиправному заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, зазначає, що ОСОБА_6 для відновлення свого здоров`я міг здійснити грошові витрати на придбання ліків та реабілітацію, однак доказів на підтвердження цих обставин сторона обвинувачення, потерпілий і його представник суду не надали.

Також не надані суду докази того, що потерпілий поніс грошові витрати на правову допомогу.

Статтею 23 ЦК встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я.
Частиною 3 статті 23 ЦК передбачена можливість відшкодування моральної шкоди грішми. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає, що потерпілий внаслідок ушкодження його здоров`я зазнав певних фізичних страждань.
Враховуючи характер правопорушення та обсяг цих страждань, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає, що достатнім для компенсації моральної шкоди є стягнення з обвинувачених на користь потерпілого 8 тис. грн.
Речові докази - CD-R диск зберігати при матеріалах судового провадження, вила, які зберігаються у камері схову Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знищити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.122, ч. 2 ст.125, ст. 53, 61, 65 КК України, ст. 1166 ЦК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази - CD-R диск зберігати при матеріалах судового провадження, вила, які зберігаються у камері схову Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знищити.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути на його користь з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на відшкодування моральної шкоди 8000 (вісім тисяч) грн., у задоволенні решти вимог відмовити через їх недоведеність.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1