Провадження № 11-кп/780/291/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 15.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
15 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2017 року, про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2016 року відносно засудженого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2016р. ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2016 року.
Подання мотивовано тим, що засудженому 29.04.2016 року роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, роз`яснено правові наслідки порушення порядку відбування покарання. Під час іспитового терміну ОСОБА_7 порушив обов`язок суду та не з`являвся на реєстрацію до Білоцерківського МРВ КВІ: 31.08.2016 року, 27.09.2016 року, 29.11.2016 року, за що останньому винесено застереження у вигляді письмового попередження.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської від 10 січня 2017 року подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції - задоволено. В обґрунтування суд першої інстанції зазначив, що засуджений тричі, без поважних причин не з`являвся для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції, а тому має місце порушення покладених на нього судом обов`язків.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що перше несвоєчасне відвідування КВІ сталося через те, що виконавча служба змінила своє місцезнаходження, про що він не був повідомлений. Друге запізнення пов`язане з хворобою, але так як він офіційно не працює, за лікарняним він не звертався. Третє запізнення пов`язане із затримкою на роботі.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
За змістом ч.ч.3,4 ст.166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, визначених законом і покладених на нього судом, а систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2016р. засуджений за ч.2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, підставою для задоволення подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу КВІ стало те, що засуджений ОСОБА_7 за час перебування на обліку допустив умисне ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, а саме: не виконав покладений на нього судом обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, допустив три неявки на реєстрацію без поважних причин, що, на думку суду, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, такий висновок зроблений судом першої інстанції на неповно з"ясованих матеріалах справи і безспірно із ним погодитись не можливо.

Так, засуджений, під час розгляду подання в суді першої інстанції та при розгляді справи судом апеляційної інстанції пояснював, що він не прийшов до КВІ 31.08.2016р. у зв`язку з тим, що інспекція змінила адресу, про що його не було повідомлено, а тому, коли він прибув за тією адресою, де знаходилась КВІ, двері вже були зачинені. Тому він з`явився на реєстрацію наступного дня. 27.09.2016р. він хворів, а тому не мав можливості з`явитись до КВІ, при цьому він намагався повідомити про це інспектора по телефону, однак телефон не відповідав, а тому він не зміг належно повідомити про причини неявки. 29.11.2016р. він не з`явився на реєстрацію, оскільки працював, хоча і не офіційно, а коли звільнився та прийшов до КВІ, то двері вже були зачинені, тому він з`явився в інспекцію наступного дня вранці. Надати відповідні документи про хворобу та про перебування на роботі він не може, оскільки за медичною допомогою не звертався, а працює не офіційно.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з листків реєстрації (а.с.15, 41) засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 31.08.2016р. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 31.08.2016р. було винесено попередження за неяву до КВІ 30.08.2016р., про що його повідомлено під розписку та відібрані відповідні пояснення, які датовані 31.08.2016р.(а.с.32,33). Також ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 27.09.2016р., у зв`язку з чим йому винесено попередження 25.10.2016, про що його повідомлено під розписку (а.с.38). Крім того, ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 29.11.2016р., однак, як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2016р. ОСОБА_7 до КВІ з`явився та надав відповідні письмові пояснення (а.с.44).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вказані обставини не можуть свідчити про умисне невиконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків та про його небажання стати на шлях виправлення, крім того, як вбачається з рапорта ДОП Білоцерківського відділу поліції від 28.09.2016р. (а.с.35), засуджений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, стосунків з особами сумнівної поведінки не підтримує, як вбачається з довідки Реабілітаційного центру «Нове життя» від 30.06.2016р. (а.с.28) ОСОБА_7 з 06.01.2016р. пройшов курс когнітивної реабілітації від наркотичної залежності, спеціалістами центру характеризується позитивно, а тому суд дійшов передчасного висновку про необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання.

За таких обставин ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 не може визнаватись законною та обгрунтованою, та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 відмовити.

Судді:

______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4