Ухвала іменем україни 23 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_4
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304, за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 червня 2016 року щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілліча Сергінського району Пермської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимостей не мав.

За оскаржуваним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 цього ж Кодексу до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він протягом серпня вересня 2013 року, обіймаючи посаду директора ФГ ВТФ «Борзна-Агробазис», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто будучи службовою особою, спільно

з директором ТОВ «Агросервіс», який також був службовою особою, у невстановленому слідством місці, знаючи про те, що станом на вказаний період у с. Плисках уже були побудовані 4 арочні теплиці, умисно склав, підписав і засвідчив печаткою такі документи: договір на виконання будівельних робіт від 29 липня 2013 року № 9, договірну ціну на будівництво тепличного комплексу на 4 теплиці, що здійснювалось

у 2013 році, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, акт без номеру прийняття-виконання будівельних робіт за вересень 2013 року, до яких були внесені завідомо неправдиві відомості про вартість, обсяг виконаних робіт, які на той момент фактично вже були виконані.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотні порушення кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто з огляду на межі касаційного розгляду твердження захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам, а також про неповноту й однобічність судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, такі доводи не підлягають перевірці.

Разом із тим, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду й оціненими згідно зі ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

За ст. 419 КПК України у мотивувальній частині апеляційного суду має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляції без задоволення підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з ухвали апеляційного суду, зазначених вимог закону

в цій справі належним чином не було виконано.

З матеріалів кримінального провадження видно, що апеляційний розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 проводився за апеляційною скаргою сторони захисту, а саме захисника

в інтересах засудженого.

При цьому апеляційний суд, залишаючи скаргу без задоволення, усупереч ст. 419 КПК України не надав вичерпної відповіді про те, на яких підставах, передбачених процесуальним чи матеріальним законами, він визнав наведені у ній доводи неспроможними.

Як видно зі змісту апеляційної скарги захисника, він порушував питання про необхідність скасування вироку щодо ОСОБА_5 , стверджуючи, що в діях останнього відсутній склад злочину. До того ж захисник указував на неналежність та недостовірність ряду доказів, які суд першої інстанції поклав в основу вироку. Крім того, сторона захисту наполягала на невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження, встановленим судом.

Проте суд апеляційної інстанції, залишаючи цю скаргу захисника без задоволення, детально зазначивши всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, належним чином на зазначив підстав, на яких він визнав цю скаргу необґрунтованою, не спростував всіх наведених у ній доводів, у тому числі щодо належності та достовірності доказів, використаних судом, при обгрунтуванні винуватості ОСОБА_5 .

Таким чином, з огляду на наведене рішення апеляційного суду через порушення ним вимог ст. 419 КПК України не можна вважати законним

та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен урахувати наведене в цій ухвалі, перевірити всі доводи, викладені в поданій апеляційній скарзі, оцінити кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області

від 16 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3