Справа № 138/309/17
Провадження №11-сс/772/113/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, до 07.04.2017 року відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1

громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,

не одруженого, раніше не судимого,

покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :
Згідно матеріалів провадження, 06.02.2017 року слідча СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що ОСОБА_8 11.12.2016, близько 02:00 години, перебуваючи біля приміщення будинку культури «Дружба», що по вул. Київській, 28/2 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, прагнучи протиставити себе суспільству та окремим громадянам за рахунок приниження інших осіб, вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_10 .

Зокрема, ОСОБА_8 взявши із багажного відділення автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак якого досудовим слідством не встановлено, що був припаркований по вулиці Київській, 30-а в м. Могилеві-Подільському заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яну биту та, підбігши з даною битою до ОСОБА_11 , тримаючи її в руках, непомітно для останнього, наніс один удар нею по його обличчю, внаслідок чого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження: забій м`яких тканин лівого ока та синець на верхньому повіці лівого ока, рана в лобній ділянці зліва, яка розташована від середини лівої брови вверх і вправо, які виникли одномоментно від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути і деревинна бита, можливо 11.12.2016 року та належать згідно висновку судово-медичного експерта № 413/123 від 27.12.2016 до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6 діб.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів до 07.04.2017 року та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК.

Ухвала мотивована тим, що слідчим та прокурором щодо ОСОБА_8 не обгрунтовано підозру за ч.4 ст.296 КК України, не мотивовано що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.02.2017 року прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Свої вимоги мотивує, тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.4 ст.296 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, не одружений, не має утриманців, не має офіційного місця роботи, що свідчить що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою зміни їхніх показів.

Крім того, прокурор вказує, що в ході розгляду клопотання слідчим суддею досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_13 згідно якого ОСОБА_8 чинив тиск з метою переконати свідка відмовитись від дачі показань проти нього.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; захисник-адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 заперечили проти апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 та просили відмовити в задоволенні його скарги.

Заслухавши доповідача, думку учасників процесу, перевіривши судові матеріали, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутація підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001062 від 12.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

03.02.2017 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

06.02.2017 року слідча СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , яке мотивовано тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України, наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

За результатами досліджених та оцінених доказів, які долучені до клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК.

Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах кримінального провадження, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, обґрунтована.
В ході апеляційного розгляду встановлено наявність ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, зокрема, ризик того, що підозрюваний, усвідомлюючи суворість можливого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_13 .

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час наявні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Визначаючись щодо виду запобіжного заходу, враховуючи відомості про особу ОСОБА_8 (відсутність судимості, проживання підозрюваного з ОСОБА_15 однією сім`єю, спільне виховання її малолітнього сина, працевлаштування водієм на громадських засадах, позитивні характеристики за місцем служби в лавах Збройних Сил України), які в сукупності характеризують його позитивно, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється (віднесений до категорії тяжких), наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, і на думку колегії суддів саме такий запобіжний захід в сукупності з тяжкістю злочину та його наслідками, існуючими ризиками, відомостями про особу підозрюваного є обґрунтованим, і забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню і не порушить права підозрюваного, передбачені нормами національного та міжнародного законодавства.

Відмовляючи у обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про застосування якого просить в своєму клопотанні слідчий,суд враховує вимоги ст.183 КПК України, згідно якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК.

Колегія суддів вважає, що ні слідчий в поданому клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні в першій та апеляційній інстанціях, не змогли довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема такого, як домашній арешт на певний період доби.
Крім того, слід зазначити що на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які судом вирішуються під час розгляду справи по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу, з огляду на що висновок слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про наявність в діях підозрюваного ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України є необґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 днів до 07 квітня 2017 року та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 задовольнити частково, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07 квітня 2017 року, заборонивши йому залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 години до 07:00 години.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки згідно п.п.2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .
Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .
Згідно з оригіналом