Провадження по справі № 1-кп/401/42/17
Справа № 401/2763/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_13 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000617 від 07.04.2016 року відносно:

неповнолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Власівка м. Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого , не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23.02.2016 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області, за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.105 КК України застосовано примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на один рік ,-

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 19.09.2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ст. 185 ч. 2 КК України, кримінальна справа припинена по ст. 9 КПК України (застосовано примусові заходи виховного характеру);

- 05.11.2013 року тим же судом за ст. 185 ч.1, 185 ч. 2 КК України, до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 26.12.2013 року Крюківським районним судом міста Кременчук Полтавської області, за ст. 289 ч. 2 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 1 рік;

- 19.08.2016 року Світловодським міськрайонний судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та щомісячно з`являтися в зазначені органи для реєстрації,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені неповнолітній ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. Крім того, ОСОБА_16 втягнув неповнолітнього ОСОБА_15 в злочинну діяльність. Злочини ними скоєні за наступних обставин:

06 квітня 2016 року, близько 23 години 00 хвилин, точного часу як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_16 разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_15 , проходячи повз житловий будинок АДРЕСА_5 , помітили невідомого чоловіка, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, яким в подальшому виявився ОСОБА_10 та який рухався попереду них, при цьому тримаючи у руці мобільний телефон.

В цей час у ОСОБА_16 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний задум направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, для власного збагачення, яке було у ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний задум до кінця, ОСОБА_16 з метою більш ефективного розподілу сил під час вчинення злочину, скорочення часу вчинення кримінального правопорушення, подолання можливого опору потерпілого, для швидкого відшукання матеріальних цінностей, запропонував раніше знайомому неповнолітньому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинити відкрите викрадення чужого майна. У свою чергу неповнолітній ОСОБА_15 повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх намірів, бажаючи настання суспільно-негативних наслідків, вступив у злочинну змову з ОСОБА_16 , направлену на повторне, незаконне заволодіння майном гр. ОСОБА_10 .

Після цього, обвинувачені ОСОБА_16 та неповнолітній ОСОБА_15 наздогнали ОСОБА_10 . В свою чергу ОСОБА_16 штовхнув потерпілого в спину в результаті чого ОСОБА_10 впав на землю, а неповнолітній ОСОБА_15 , побачивши біля потерпілого на землі предмет незаконного збагачення - мобільний телефон марки «Samsung GT I8552B» вартістю 2579 гривень з вмонтованими сім-карткою оператора мобільного зв`язку абонента «Київстар» вартістю 22 гривні, сім-карткою оператора мобільного зв`язку абонента «МТС» вартістю 22 гривні та картою пам`яті microSD об`ємом 8 Гб., вартістю 168 гривень, який від поштовху випав з рук у ОСОБА_10 , підняв його з землі. Утримуючи при собі відкрито викрадене майно з місця вчинення злочину обвинувачені зникли, розпорядилися ним на свій власний розсуд, а саме в подальшому ОСОБА_16 продав мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_17 , спричинивши власнику майна ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2791 гривень.

Крім того, в лютому місяці 2016 року, точної дати як під час досудового розслідування так і в судовому засіданні встановити не надалось можливим, громадянин ОСОБА_18 який є знайомим ОСОБА_16 , звернувся до останнього з проханням про допомогу перевезти речі з мікрорайону Ревівка м. Світловодськ Кіровоградської області до будинку по АДРЕСА_6 , на що останній погодився. Перевізши речі до квартири АДРЕСА_7 , власник квартири на ім`я ОСОБА_19 (яким в подальшому виявився ОСОБА_20 ), чоловік похилого віку, розраховуючись за виконану роботу привернув увагу ОСОБА_16 великою сумою коштів у національній валюті.

15 квітня 2016 року у ОСОБА_16 з корисливих мотивів, повторно, виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння коштами та іншим майном гр. ОСОБА_20 , який проживав в квартирі АДРЕСА_7 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, обвинувачений ОСОБА_16 знаходячись в приміщенні кімнати АДРЕСА_8 запропонував неповнолітньому ОСОБА_15 вчинити розбійний напад. У свою чергу неповнолітній ОСОБА_15 повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх намірів, бажаючи настання суспільно-негативних наслідків, вступив у злочинну змову з ОСОБА_16 , направлену на повторне, незаконне заволодіння майном гр. ОСОБА_20 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, 16 квітня 2016 року, близько 02 години 00 хвилин, точного часу як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні встановити не надалось можливим, обвинувачені прибули до будинку АДРЕСА_6 , де проживає гр. ОСОБА_20 . Розуміючи, що господар вищевказаної квартири знаходиться вдома та обговоривши подолання можливого опору господаря, по газовій трубі вдвох піднялися на дах балкону, що знаходився на першому поверсі вищезазначеної адреси.

Діючи згідно злочинного умислу, обвинувачені, перебуваючи на даху вказаного вище балкону, за допомогою канцелярського ножу, який заздалегідь взяв з собою ОСОБА_15 , відчинили вікно та проникли до балкону квартири АДРЕСА_7 , що знаходилась на другому поверсі зазначеного будинку поряд з дахом на якому вони знаходилися. Перебуваючи на балконі вище вказаної квартири, неповнолітній ОСОБА_15 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , застосовуючи власну фізичну силу, відчинили металопластикові двері балкону та незаконно проникли до приміщення квартири. Знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири повторно, з метою вчинення розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, неповнолітній ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , побачили господаря помешкання гр. ОСОБА_20 . Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_16 , повторно, діючи згідно розподілу злочинних ролей, напав на гр. ОСОБА_20 та для подолання можливого опору потерпілого, наніс йому один удар в область обличчя, внаслідок чого останній впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, подолання можливого опору з боку гр. ОСОБА_20 , ОСОБА_16 почав наносити удари по тулубу та обличчю потерпілого, щоб господар квартири перестав кричати. Після чого, неповнолітній ОСОБА_15 , діючи згідно чіткого розподілу ролей насильно утримував біля себе ОСОБА_20 . В цей час ОСОБА_16 , повторно, діючи згідно злочинної домовленості, здійснював пошук та заволодіння товарно-матеріальних цінностей по квартирі. У свою чергу, неповнолітній ОСОБА_15 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, продовжував вимагати від ОСОБА_20 видати їм з ОСОБА_16 грошові кошти та для переконливості своїх злочинних намірів умисно наніс ОСОБА_20 два удари руками в область обличчя та 2 удари по тулубу. В результаті злочинних дій останніх, потерпілому ОСОБА_20 було нанесено тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі; відкритий перелом кісток носа з нерівномірним крововиливом лівої половини голови, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 65 від 18.05.2016 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що могли спричинити короткочасний розлад здоров`я.

Під час вчинення даного розбійного нападу обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , незаконно заволоділи наступними товарно-матеріальними цінностями:

-готівковими коштами в сумі 200 гривень;

-мобільним телефоном «SamsungE1080i», вартістю 68 гривень з вмонтованою сім карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 12 гривень;

-двома наручними чоловічими годинниками, вартістю по 50 гривень кожен.

З місця вчинення злочину зникли, розпорядившись чужим майном на свій власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_20 на загальну суму 380 гривень.

Крім того, як 06.04.2016 року так і 16.04.2016 року ОСОБА_16 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_15 являється неповнолітнім, так як протягом тривалого часу перебував з ним в дружніх стосунках і знав, що на момент зазначених дат ОСОБА_15 виповнилося 16 років, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна та незаконне заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, розуміючи, що власними силами не зможе заволодіти майном, запропонував неповнолітньому ОСОБА_15 відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_10 , з метою подальшого збагачення, а також заволодіти майном з приміщення квартири АДРЕСА_7 , на що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 надав свою згоду. Зазначені злочини скоєні обвинуваченими за вищевказаних обставин, викладених вище в даному вироку. Тим самим обвинувачений ОСОБА_16 своїми умисними протиправними діями вчинив втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність направлену на відкрите викрадення чужого майна та незаконне заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 вину в інкримінованих йому злочинах не визнав і пояснив, що вони з матір`ю ОСОБА_21 спочатку мешкали у с. Омельник, де він закінчив 9 класів місцевої школи, потім почав навчатися в ПТУ м. Кременчук Полтавської області, але його було виключено. Навчатися не зміг, оскільки матері було важко матеріально самій утримувати його. Дійсно, протягом тривалого часу він підтримував дружні стосунки з ОСОБА_16 .. У них є певне коло спільних знайомих, з якими вони проводили своє дозвілля. Про те, що він є неповнолітнім, ОСОБА_22 було відомо. Починаючи з лютого 2016 року він мешкав у квартирі свого приятеля ОСОБА_23 , за адресою: АДРЕСА_2 , працював різноробочим у ТОВ «Королівський Смак». Якось навесні 2016 року, точного часу він вже не пам`ятає до них з ОСОБА_23 завітав ОСОБА_24 і запропонував здійснити злочин, а саме, піти на квартиру адвоката та заволодіти його майном, оскільки він бачив у останнього значну суму грошей, а також різне майно, яке перевозив з одного помешкання в інше, але вони відмовились. Потім, через деякий час дізнались про скоєний злочин. Їх забрали у поліцію і тримали там три дні. Особисто його бив працівник карного розшуку поліції на прізвище ОСОБА_25 . Він злякався і тому погодився на пропозицію працівників поліції написати явку з повинною. Що саме слід зазначити йому казали працівники поліції. Про те, що його били він не казав ні матері, ні захиснику, який з`явився вже після його допитів в поліції. Він приймав участь у слідчих діях, пов`язаних з відтворенням обставин злочину, але що казати і як діяти робив по підказці оперативних працівників поліції. Стосовно злочину відносно потерпілого ОСОБА_26 пояснити нічого не може, так як даного злочину не скоював. Позови потерпілих про стягнення з нього на їх користь матеріальної та моральної шкоди не визнає, так як злочинів не скоював.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 вину в інкримінований злочинах визнавав частково, а саме тільки в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та суду повідомив, що дійсно протягом тривалого часу знайомий з ОСОБА_27 , але про неповнолітній вік останнього не знав. ОСОБА_23 знає так як навчалися разом у школі, гуляли в одній компанії. Точної дати та часу він вже не пам`ятає, на прохання знайомого надавав допомогу двічі в перевезенні речей якомусь адвокату. Останній раз з ОСОБА_28 до будинку, що знаходиться на Бульварі Дніпровському в м. Світловодську, під час розрахунку за надані послуги він бачив у останнього значну грошову суму тому і вирішив скоїти злочин, заволодіти майном цього чоловіка. Через деякий час, весною 2016 року, у нічний час, він прийшов до вказаного будинку, заліз по газовій трубі на дах балкону, що знаходиться на першому поверсі і за допомогою викрутки відкрив балконні двері квартири на другому поверсі, де жив той чоловік і проник в житло. В квартирі було темно, господар спав, він побачив на прикроватній тумбочці мобільний телефон, наручні чоловічі часи, а також гроші в сумі приблизно 200.00 грн. Ці речі він забрав, потім проснувся господар і почав на нього кричати, хто він такий, чого прийшов, намагався схопити за одяг, але він його штовхнув, при цьому зірвав з шиї чоловіка ланцюжок з хрестиком, чоловік впав на підлогу і хотів піднятися, але не зміг, він ще раз штовхнув його і через балкон вискочив з квартири, так як за дверима житла чулися голоси сусідів. Ніяких ударів по тілу господаря квартири він не наносив. Заліз в квартиру з метою вкрасти майно господаря, але не думав, що той в цей час буде вдома. Викрадений телефон розбив, годинник викинув у полі, рукавички в яких був, викинув на дах будівлі по АДРЕСА_9 , ланцюжок загубив при втечі з квартири, гроші витратив на власні потреби. Щиро розкаюється в тому, що вчинив. Стосовно злочину, в скоєнні якого його обвинувачують, а саме у відкритому викраденні чужого майна, в квітні 2016 року у ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Samsung GT» може повідомити, що даний злочин не скоював. Телефон він придбав у незнайомого чоловіка в районі ринку м. Світловодськ. Не визнає він також своєї вини з приводу втягнення неповнолітнього ОСОБА_29 в злочинну діяльність, оскільки вважав його своїм однолітком. Цивільний позов потерпілих ОСОБА_30 визначає частково в межах завданої його діями матеріальної шкоди, моральну шкоду не визнає.

Не зважаючи на такі покази обвинувачених, їх винуватість у вчинених злочинах підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що точної дати за збігом часу не пам`ятає, але це було на початку квітня 2016 року, коли він повертався додому дворами, на вулиці Ювілейній, біля будинку № 6 м. Світловодськ, його наздогнали двоє хлопців, напали зі спини. Від поштовху в спину він впав на землю при цьому з руки випав його мобільний телефон. Нападники забрали телефон марки «Samsung GT НОМЕР_1 » і зникли. Про те, що трапилось з ним, він повідомив поліцію. Восени йому працівники поліції повернули телефон. Цивільний позов до обвинувачених не пред`являв, а вирішення питання про міру покарання відносно останніх, залишає на розсуд суду.

Показами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в судовому засіданні пояснили, що про напад на житло їхнього батька та чоловіка ОСОБА_20 дізналися від слідчого Світловодського ВП. Останній дійсно мешкав в квартирі АДРЕСА_7 . При огляді квартири було виявлено, що в прихожій на столі стояв плазмовий телевізор чорного кольору, який в останній раз вони бачили 11.04.2016 року і він стояв на своєму місці у залі на дерев`яній тумбочці у лівому кутку кімнати, при огляді кімнати також ними виявлено, що усі речі розкидані та відсутній мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, наручний годинник, грошові кошти та банківські картки. Зі слів сусідів в ніч з 15.04.2016 року на 16.04.2016 року в квартирі чули нехарактерні крики, в зв`язку з чим сусіди викликали працівників поліції. Просили суд задовольнити їх цивільні позови та стягнути на користь ОСОБА_9 з обвинувачених у відшкодування матеріальної шкоди 500.00 грн. у відшкодування моральної шкоди 50000.00 грн. На користь потерпілої ОСОБА_8 стягнути моральну шкоду в розмірі 50000.00 грн. Наполягають на суровій мірі покарання відносно обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 засвідчив, що він проживав разом з ОСОБА_32 в одній квартирі за АДРЕСА_8 . Це житло його батьків. ОСОБА_33 він також знає, оскільки навчалися в одній школі, мали спільних знайомих та друзів, проводили разом дозвілля. Взимку 2016 року йому зателефонував ОСОБА_24 і запросив допомогти перевезти одному чоловіку речі за гроші. Казав, що його самого про це просив знайомий ОСОБА_18 . На пропозицію він погодився і надав відповідні послуги, за що отримав гроші. Речі перевозили з мікрорайону Ревівка м. Світловодськ до будинку по АДРЕСА_6 , власнику квартири на ім`я ОСОБА_19 . Потім, приблизно через 2 місяця на квартиру, де вони мешкали разом з ОСОБА_27 завітав ОСОБА_24 та запропонував вчинити крадіжку у квартирі, до якої вони перевозили узимку речі. Особисто він відмовився, а ОСОБА_34 погодився. В цей же день вночі, ОСОБА_24 та ОСОБА_34 пішли вчиняти злочин, коли повернулись додому, повідомили, що господар квартири був вдома, винесли з квартири мобільний телефон, наручні годинники, а рукавички в яких вони були у квартирі викинули. Більш детальніше нічого не казали, але були дуже налякані.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що мобільний телефон «Samsung GT-18552 В», який у нього 25.06.2016 року вилучено у військовій частині слідчим, він придбав у свого знайомого ОСОБА_16 в квітні 2016 року за 800.00 грн., при цьому останній сказав, що це його власний телефон, а продає, тому що треба гроші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що раніше знав ОСОБА_20 .. Він неодноразово звертався до нього з проханням про надання послуг з перевезення майна. Для цього він запрошував своїх знайомих, а серед них був і ОСОБА_24 , який підробляв вантажником. Речі перевозили декілька разів, при цьому ОСОБА_20 розраховувався з вантажниками сам. Проте, що далі сталося з ОСОБА_20 , довідався з місцевих новин та від працівників поліції.

Крім вищезазначених показань потерпілих та свідків, вина обвинувачених неповнолітнього ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у інкримінованих злочинах доводиться оголошеними та дослідженими в судовому засіданні:

Витягом з кримінального провадження № 000017, яким підтверджується, що 07.04.2016 року до ЄРДР внесено інформацію про відкрите викрадення 06.04.2016 року близько 23.00 години майна у потерпілого ОСОБА_10 , а саме: мобільного телефону марки «Самсунг», за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (т. 1 а.с. 232).

Витягом з даного кримінального провадження, яким підтверджується, що 17.04.2016 року до ЄРДР внесено інформацію про те, що 16.04.2016 року до чергової частини Світловодського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що 16.04.2016 року невідомі особи з метою розбійного нападу проникли до приміщення квартири під АДРЕСА_7 з метою заволодіння майном, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_20 , який зазнав нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій) звідки викрали мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, готівкові кошти 200.00 грн. та два наручних чоловічих годинники, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 233 т.1).

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06 квітня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 зробив заяву про відкрите викрадення у нього майна, а саме телефону марки «Самсунг» чорного кольору (а.с. 45 т. 2).

Протоколом огляду місця події від 16.04.2016 року, з якого вбачається, що місцем огляду є територія на розі будинку № 6 по вул. Ювілейна міста Світловодська Кіровоградської області. Під час огляду даного місця потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що саме на цьому місці він зазнав нападу невідомих двох хлопців, які забрали із собою його мобільний телефон (а.с. 46, 47 т. 2).

Протоколом огляду місця події від 25 червня 2016 року встановлено, що ОСОБА_17 , який проходить військову службу у військовій частині міста Одеса № 3012 розташованої по АДРЕСА_10 в присутності двох понятих добровільно видав мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 . Під час видачі вказаного телефону ОСОБА_17 повідомив, що на початку травня 2016 року придбав даний телефон у свого знайомого ОСОБА_35 за 800 грн. (а.с. 48,49 т. 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 червня 2016 року встановлено, що свідок ОСОБА_17 упізнав з осіб зображених на фотознімках (на знімку № 3) особу, котра продала йому мобільний телефон марки «Самсунг» (а.с. 50, 51 т. 2).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29 червня 2016 року (а.с. 53 т. 2 ), з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 в присутності двох понятих серед пред`явлених речей для впізнання, а саме мобільних телефонів під № НОМЕР_4 , упізнав належний йому мобільний телефон марки «Самсунг».

Висновком експерта від 30 червня 2016 року (а.с. 54 т. 2), яким визначено вартість викраденого у ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Samsung GT-18552B» у сумі 2579 грн., сім-картка оператора мобільного зв`язку абонента «Київстар» бувша у користуванні вартістю 22 грн., сім-карта оператора мобільного зв`язку абонента «МТС» бувша у користуванні вартістю 22 грн., карта пам`яті microSD вартістю 168 грн.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.04.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 зробила заяву про скоєння злочину за вищезазначеною адресою (а.с. 240 т.1).

Протоколом огляду місця події від 16.04.2016 року, з якого вбачається, що місцем огляду є приміщення жилої квартири під АДРЕСА_7 , яка розташована на другому поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку в 4-му під`їзді, в коридорі даної квартири стоїть плазмовий телевізор, в кімнаті на підлозі розкидані різноманітні речі та одяг, в кімнаті знаходиться труп, котрий лежить на животі, руки відведені від тулубу (а.с. 242-247 т. 1).

За висновком експерта № 65 від 18.05.2016 року при експертизі трупа ОСОБА_20 виявлені наступні тілесні ушкодження: садна на лобі; відкритий перелом кісток носа з нерівним крововиливом лівої половини голови, які по ступені тяжкості (якби ОСОБА_20 був живий), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що виникли від дії тупих предметів. В даному випадку прямого причинного зв`язку зі смертю ОСОБА_36 не мають, смерть останнього настала від серцевої недостатності обумовленої хронічною ішемічною хворобою серця у виді постінфарктного кардіосклерозу (а.с.189-190 т.2).

Судово-медичний експерт ОСОБА_37 в судовому засіданні висновок підтримав та додатково пояснив, що від одного падіння ОСОБА_20 не могли виникнути дані ушкодження, бо було не менше 3-х контактів з тупими твердими предметами. Перелом кісток носу відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Він приймав участь у слідчому експерименті під час якого як ОСОБА_15 так і ОСОБА_16 вказували на кількість нанесених ударів ОСОБА_20 . Покази давали добровільно, із присутніх працівників поліції на них ніхто не тиснув.

Відеозаписом слідчого експерименту, який проведено 06.06.2016 року за участю неповнолітнього ОСОБА_15 , його законного представника ОСОБА_21 та його захисника ОСОБА_12 а також за участю експерта ОСОБА_38 , під час якого неповнолітній ОСОБА_15 вказував на кількість нанесених ударів ОСОБА_20 ним та обвинуваченим ОСОБА_16 (а.с.146т.2).

Відеозаписом слідчого експерименту, який було проведено 07.06.2016 року за участю ОСОБА_16 його захисника ОСОБА_11 та за участю судово-медичного експерта ОСОБА_38 під час якого обвинувачений ОСОБА_39 вказував на кількість нанесених ударів ОСОБА_20 ним та обвинуваченим ОСОБА_15 (а.с.147 т.2).

Висновком експерта від 30 червеня 2016 року про вартість викраденого майна у ОСОБА_20 , встановлено, що вартість мобільного телефону марки «Samsung Е1080і» - 68 грн., вартість сім карти мобільного оператора «Київстар» вартістю 12 грн., двоє наручних чоловічих годинників загальною вартістю 100 грн. (а.с. 36 т. 2)

З листів про опрацювання технічної інформації про з`єднання мобільного терміналу ІМЕІ НОМЕР_5 вбачається, що належить ІМЕІ телефону «Samsung Е1080і» в який вставлялась сім-картка НОМЕР_6 , яка працювала 16.04.2016 року з 12.11 год. до 15.23 год., НОМЕР_7 , яка працювала з 17.04.2016 року з 13.59 год. до 16.43 год., НОМЕР_8 , яка працювала 17.04.2016 року з 16.33 год. до 16.34 год. по результатам вказаних з`єднань були встановлені вихідні дзвінки ОСОБА_40 , з яким постійно спілкувався та товаришував ОСОБА_16 (а.с.27-30 т.2).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах проти власності» - небезпечним для життя та здоров`я насильство визначається умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.

Суд не приймає за докази відеозаписи:

ОМП від 01.06.2016 року за участю ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_11 , ОМП від 01.06.2016 року за участю ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_11 .

ОМП від 01.06.2016 року за участю ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_11 та територія поля по вулиці Миру.

DVD-диск, який містить аудіо, відео-контроль від 01.06.2016 року за участю ОСОБА_16 та ОСОБА_41 .

Вищевказані дії органом досудового розслідування зафіксовані на відповідних носіях, проведені за участю ОСОБА_16 та ОСОБА_15 без участі захисників, без роз`яснення прав, оскільки останні ще не мали станом на 01.06.2016 року відповідного статусу. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень 02.06.2016 року, відповідно саме з цієї дати особи отримали статус підозрюваних.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння, порушення права особи на захист, отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання або їх отримання з порушенням цього права підлягає визнанню судом недопустимим доказом.

Відповідно до ч. 3 ст. 87 КПК України, докази, передбачені цією статтею, повинні визначатися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості отримані.

В зв`язку з чим такі докази не можуть вважатися належними та допустимими в розумінні ст. 87 КПК України, як такі, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В судовому засіданні переглянуто відеозаписи негласних слідчих дій від 01.06.2016 року за участю ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні Світловодського ВП, без роз`яснення будь-яких процесуальних прав, надають пояснення особі, яка є співробітником Світловодського відділу поліції.

Ст. 260 КПК України визначено, що аудіо, відео контроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з діяльністю або місцем перебування, тощо можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Як повідомили в судовому засіданні обвинувачені, вони були затримані працівниками поліції за три дні до повідомлення про підозру, у продовж цього часу з ними проводили бесіди працівники поліції без участі захисників. Суд вважає, що така бесіда не може вважатися негласною слідчою дією проведеною в рамках ст. 260 КПК України. Надання показань працівникам поліції, згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, не можуть бути обґрунтуванням судового рішення. З огляду на вищевикладене, вказані докази отримані з порушенням права особи на захист, а отже є недопустимими.

Суд критично оцінює покази обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , надані в судовому засіданні відносно невизнання ними вини в скоєних злочинах, а також в частині побиття їх під час проведення досудового слідства працівниками поліції і розцінює їх як спосіб уникнути відповідальності за свої злочинні дії. Оскільки їх покази спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а також показами свідка ОСОБА_42 (а.с.176-177).

Таким чином, даючи оцінку результатам судового розгляду справи колегія суддів визнає, що вина обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_15 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю, його дії колегія суддів кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками як напад з метою заволодіння чужим майном поєднане з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій) вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Вина обвинуваченого ОСОБА_16 є доведеною і його дії колегія суддів кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками як напад з метою заволодіння чужим майном поєднане з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій) вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло; за ч. 1 ст. 304 КК України за ознаками втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання суд, відповідно до ст. 65, 98, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, рівень його розвитку та інші особливості обвинувачених.

Неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_43 вчинені умисні корисливі злочини, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. На профілактичному обліку дітей перебував до 02.03.2016 року у Світловодському ВП ГУНП України в Кіровоградській області. Неповнолітній ОСОБА_15 навчався в Кременчуцькому професійно-технічному училищі № 7 Полтавської області, з якого був відрахований за невідвідування навчального закладу (а.с. 82-86 т. 2).

З довідки Світловодського міськрайцентру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді (а.с.86 т.2) слідує, що сім?я ОСОБА_15 , як сім?я яка опинилась в складних життєвих обставинах, не перебуває.

З довідки (а.с. 89 т. 2) служби у справах дітей при виконавчому комітеті Світловодської міської ради слідує, що неповнолітній ОСОБА_15 на обліку не перебував та не перебуває.

Судом досліджено звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, складений відповідно до вимог ст. ст. 485, 487 КПК України, з якого вбачається, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 має матір - ОСОБА_21 , батько - ОСОБА_44 помер. ОСОБА_15 мешкав у свого приятеля за адресою: АДРЕСА_2 . Соматично здоровий, за даними соціально-психологічними рисами спокійний, врівноважений, доброзичливий. Соціального інспектування та необхідного взяття під соціальний супровід не потребує (а.с.117-118 т.2).

Обвинуваченим ОСОБА_16 вчинені умисні корисливі злочини, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжкої та особливо-тяжкої. Він раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, постійного джерела заробітку не має, за місцем реєстрації не проживає. За місцем свого фактичного мешкання характеризується посередньо. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не значиться. Перебував на профілактичному обліку в Світловодському ВП ГУНП України в Кіровоградській області з 01.10.2012 року (а.с.61-71 т.2).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_15 суд визнає вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставиною в порядку ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15 судом визнається вчинення злочину останнього щодо особи похилого віку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_16 суд визнає його щире каяття у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 187 КК України.

Обставиною в порядку ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_16 судом визнається вчинення злочину останнього щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст.ст. 65, 50 КК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи обставини справи, особи обвинувачених, пом`якшуючі і обтяжуючі їх вину обставини, суд вважає за необхідне призначити кожному з обвинувачених покарання в межах санкції статей, за якими вони визнаються винуватими з необхідністю міри покарання, пов`язаної з ізоляцією їх від суспільства.

В строк відбутого покарання зараховується строк попереднього ув`язнення обвинуваченого згідно правил статті 72 КК України. Відповідно до положень частини 5 зазначеної статті зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В межах даного кримінального провадження ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 03 червня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_16 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 20 год. 10 хв. 03 червня 2016 року.

В межах даного кримінального провадження ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 03 червня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_15 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 00 год. 00 хв. 04 червня 2016 року.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлений до обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 цивільний позов, в якому остання просить стягнути з обвинувачених на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 500 (п`ятсот) грн., у відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. в судовому засіданні потерпілою вимоги цивільного позову підтримано в повному обсязі.

Потерпілою ОСОБА_8 в процесі розгляду даної справи заявлений до обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 цивільний позов про стягнення на її користь у відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., вимоги якого підтримані нею в судовому засіданні.

Суд вважає, що позови потерпілих підлягають задоволенню частково, в межах доведеного, враховуючи тяжкість та тривалість моральних страждань, суд вважає суму моральної шкоди завищеною та приходить до висновку, що достатньою компенсацією є сума по 25000 грн. кожному потерпілому.

Судові витрати пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи та судово-трасологічної експертизи покласти на обвинувачених.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 127-129, 368, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;
за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 102 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років без конфіскації майна.
На час апеляційного оскарження до набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_15 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 00:00 годин 04 червня 2016 року.

В межах даного кримінального провадження зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_15 з 00:00 годин 04 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 статті 72 КК України.

ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 304 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;
за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією майна;
за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_16 у виді 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2016 року визначити ОСОБА_16 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.
На час апеляційного оскарження до набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_16 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 20:10 годин 03 червня 2016 року.

В межах даного кримінального провадження зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_16 з 20:10 годин 03 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 статті 72 КК України.

Стягнути солідарно з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 330 (триста тридцять) грн., моральної шкоди в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 витрати пов"язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 351 грн. 84 коп. та судово-трасологічної експертизи 351 грн. 84 коп. на користь держави.

Речові докази а саме: вилучена під час огляду місця події, проведеного в період часу з 15 години 00 хвилини по 17 годину 14 хвилин 01.06.2016 року на даху під`їзду АДРЕСА_12 за участю ОСОБА_16 одна пара перчаток, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області, вилучена під час огляду місця події, проведеного в період часу з 18 години 46 хвилини по 19 годину 36 хвилин 01.06.2016 року на даху павільйону розташованого на території Центру дитячої творчості по АДРЕСА_6 за участю неповнолітнього ОСОБА_15 одна пара перчаток, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити; вилучений під час огляду місця події, проведеного в період часу з 18 години 46 хвилини по 19 годину 36 хвилин 01.06.2016 року на полі розташованого по вулиці Миру, міста Світловодськ, Кіровоградської області за участю неповнолітнього ОСОБА_15 чоловічий наручний годинник, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути за належністю ОСОБА_9 ; вилучений під час огляду місця події, проведеного в період часу з 12 години 00 хвилини по 12 годину 30 хвилин 25.06.2016 року на території військової частини № НОМЕР_9 розташованої по АДРЕСА_10 у громадянина ОСОБА_17 мобільний телефон марки «SamsungGT-I8552B», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 - залишити власнику ОСОБА_10 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
16.06.2017