У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
14 березня 2017 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши доповнення до апеляційної скарги прокурора, що брав участь у розгляді матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_2 (далі-прокурор) на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0000296 відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Також, застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду. Строк відбуття покарання засудженому вирішено рахувати з 17 січня 2017 року.

Не погодившись з вироком, прокурор подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга прокурора не відповідала вимогам ст.396 КПК України, оскільки останній, зокрема, висловивши прохання про зміну вироку, всупереч ст.ст. 407, 408 КПК України, просив суд апеляційної інстанції ухвалити рішення, яким фактично погіршиться становище обвинуваченого та, висловивши прохання про зміну вироку з подальшим застосуванням до ОСОБА_3 закону України про кримінальну відповідальність в частині повторності вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не вказав, яким чином суд апеляційної інстанції повинен застосовувати такий закон, то ухвалою судді-доповідача від 24 лютого 2017 року апеляційна скарга була залишена без руху і прокурору був наданий семиденний строк для усунення її недоліків, який починав вираховуватись з дня отримання копії ухвали.

На виконання ухвали судді-доповідача про залишення апеляційної скарги без руху, прокурор подав до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги з усуненими, на його думку, недоліками.

Разом з тим, в ухвалі судді-доповідача від 24 лютого 2017 року наголошувалось про необхідність подачі уточнюючої апеляційної скарги, зміст якої повинен відповідати вимогам ст.396 КПК України. Натомість прокурор подав доповнення до апеляційної скарги, що суперечить вимогам ст.399 КПК.

Однак, як вбачається з доповнень до апеляційної скарги, прокурор знову ж таки просить вирок Рівненського міського суду від 17 січня 2017 року (в доповненнях до апеляційної скарги вказано від 17 лютого 2017 року) відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України змінити та внести в нього зміни щодо повторності вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що суперечить вимогам ст.ст. 407, 408 КПК України та позбавляє апеляційний суд прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Проаналізувавши доповнення до апеляційної скарги прокурора вважаю, що останній не виконав ухвалу судді-доповідача від 24 лютого 2017 року та недоліки первинної апеляційної скарги не усунув, а тому апеляційну скаргу слід йому повернути, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підстави для зміни, повного чи часткового скасування вироку суду першої інстанції з подальшим ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції, скасування вироку суду першої інстанції з подальшим закриттям кримінального провадження або скасування вироку суду першої інстанції судом апеляційної інстанції з подальшим призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, визначені в ст.ст. 408, 409, 415, 417, 420 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, зокрема, і у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення.

Стаття ж, 35 КК України, встановлює певні правові наслідки для особи при повторності, сукупності та рецидиву злочинів, а саме - повторність, сукупність та рецидив злочинів враховуються при кваліфікації злочинів та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Твердження прокурора про те, що в ході внесення змін щодо повторності вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з постановленням судом апеляційної інстанції ухвали про зміну вироку, не погіршить становища обвинуваченого, оскільки його вже засуджено за цей злочин, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема Главі 31 КПК України та вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула її недоліки, яку залишено без руху, в установлений строк.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0000296 відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України - йому повернути.

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати прокурору на адресу Рівненської місцевої прокуратури: вул.Гарна, 29, м.Рівне, 33001.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя - ОСОБА_1