АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1965/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/35/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2016 року якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кам`янка Житомирського району Житомирської області, українки, громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, не працюючої, до засудження мешкала по АДРЕСА_1 , раніше не судимої

щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7

засуджена - ОСОБА_6

захисник - адвокат ОСОБА_8

представник Орджонікідзевського ВЦ № 79 - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року ОСОБА_6 була засуджена за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України до 1 року обмеження волі із позбавленням права здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарчих функцій на 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 березня 2016 року вищезазначений вирок суду першої інстанції залишено без змін.
07 листопада 2016 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від засудженої ОСОБА_6 надійшло клопотання про її умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2016 року у задоволенні клопотання засудженої було відмовлено, та своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджена ОСОБА_6 своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення та перевиховання, за період відбування покарання в Орджонікідзевському ВЦ №79 характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, не приділяє уваги й неохідного дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, достатніх навичок для самостійного виконання не має, не бере участь у роботі самодіяльної організації, не проявляє соціально корисну активність в організації роботи, не входить до складу ради колективу засуджених, а тому, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, відсутні передбачені законом підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив їй в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що, на думку апелянта, є усі підстави. Так, як зазначає в апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 , вона працює прибиральницею, в обов`язки якої входить прибирання туалетної кімнати, миття підлоги та прибирання сміття, а у вільний від прибирання час вона займається підготовкою фурнітури до курточок; приймала активну участь в роботі самодіяльності, не має стягнень, правил внутрішнього розпорядку не порушує. Крім того, як зазначає в апеляційній скарзі засуджена, вона хворіє на хворобу цукрового діабету 2 типу і є інсулінозалежною. Крім цього, апелянт зосереджує увагу на тому, що прокурор, в судовому засіданні заперечуючи проти задоволення її клопотання, жодним чином не мотивував своє рішення.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді засуджена та її захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 та вважали її такою, яка підлягає задоволенню; прокурор та представник Орджонікідзевського виправного центру №79 заперечували проти апеляційної скарги засудженої ОСОБА_6 та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженої ОСОБА_6 , обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а клопотання засудженої ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 , раніше не судима, відбуває покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарчих функцій на 1 рік, в Орджонікідзевському виправному центрі управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області ( №79), яке призначене їй за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року за ч.2 ст. 191 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, а згідно п.1 ч.3 цієї ж ст. 81 КК України засуджений до позбавлення волі за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений умовно-достроково після фактичного відбуття не менше половини строку покарання.
За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
На час розгляду справи засуджена ОСОБА_6 фактично відбула ? частину призначеного їй покарання, оскільки відповідно до довідки начальника Орджонікідзевського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області ( №79) станом на 18 січня 2017 року відбутий строк покарання за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року засудженою ОСОБА_6 становить 8 місяців 24 дні.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином не дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі не врахував поведінку засудженої під час відбування покарання і становлення її на шлях виправлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , суд першої інстанції послався на те, що засуджена своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення, при цьому не навів переконливих мотивів прийнятого ним рішення.
З цим висновком колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам кримінального провадження, матеріалам особової справи засудженої, копії яких долучені до матеріалів кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів виходить з того, що засуджена, не має стягнень, раніше була не судима і скоїла злочин середньої тяжкості, характеризується посередньо, працевлаштована у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна; дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи; умови відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку не порушує, ліжко та при ліжкову тумбочку намагається утримує в чистоті і порядку, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; виконавчі листи відносно засудженої ОСОБА_6 не надходили (а.к.п. 11, 12, 38, зворот 38, 39, 40,41), підтримує соціально-корисні зв`язки, а тому на думку колегії суддів є всі підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання.
Крім того, засуджена хворіє на захворювання цукрового діабету 2 ступеню, компенсований і потребує лікування.

Колегія суддів вважає, що доводи адміністрації установи та суду першої інстанції про те, що засуджена не виконує норми виробітку не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .
За викладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу засудженої, ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити клопотання ОСОБА_6 щодо її умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання на невідбуту частину - 3 місяці 7 днів відповідно до довідки Орджонікідзевського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області ( №79).
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання скасувати.
Задовольнити клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання, призначеного за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року, умовно-достроково на невідбутий строк за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року на 3 (три) місяці 7 (сім) днів відповідно до довідки Орджонікідзевського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області ( №79).
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає..

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4