АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Апелянт зазначав, що визначені слідчим суддею підстави для повернення скарги, зокрема, відсутність договору із захисником, не відповідають вимогам чинного кримінального процесуального законодавства. Зазначав, що договір про надання правової допомоги ОСОБА_7 укладав не з ним, а з Адвокатським об`єднанням «Войченко і Дульський», на який у доданому до скарги ордері наявне відповідне посилання, а тому відсутність доданого до скарги договору про надання правової допомоги не є перешкодою для прийняття слідчим суддею до розгляду скарги.
Також захисник ОСОБА_6 зазначав, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 18 липня 2017 року, а тому строк апеляційного оскарження ним не пропущений.
У судове засідання ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин своєї неявки чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги суду не надали.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначено у апеляційній скарзі, копію ухвали слідчого судді апелянт отримав 18 липня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 19 липня 2017 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_6 з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що на підтвердження своїх повноважень як захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 долучив до скарги лише свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер, без надання договору про надання правової допомоги. Таким чином, ОСОБА_6 не надавнаявності повноважень на представництво інтересів ОСОБА_7 , що відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 304 КПК Україниє підставою для повернення скарги особі, яка її подала.
З такими висновкамислідчого судді погоджується і колегія суддів.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Зазначений перелік кола осіб, які можуть подати апеляційну скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, є вичерпним.
У відповідності до ст. 50 КК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, установлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.
Договір (доручення), згідно з яким одна сторона - адвокат, що практикує індивідуально або адвокатське об`єднання - приймає на себе доручення іншої сторони - клієнта, його представника або органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги - про надання клієнту юридичної допомоги обумовленого ним виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених угодою, а інша сторона - клієнт, його представник або орган (установа), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги - зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката з надання правової допомоги.
Таким чином, саме у договорі про надання правової допомоги зазначаються обсяг повноважень адвоката, та дані, у якій справі клієнт довірив представляти його інтереси.
При цьому, в ордері, який видається адвокатським об`єднанням після укладення договору про надання правової допомоги, зазначаються реквізити цього договору.
Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що сам по собі ордер, який самостійно виписується і засвідчується адвокатом, за відсутності договору, укладеного з особою на здійснення її захисту, не може підтверджувати повноваження захисника у кримінальному провадженні.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Як вірно встановив слідчий суддя, захисник ОСОБА_6 , звертаючись до слідчого судді в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України зі скаргою в інтересах ОСОБА_7 , на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів останнього, долучив лише копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію ордеру на надання правової допомоги.
Передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України договору про надання правової допомоги на підтвердження своїх повноважень як захисника ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 до скарги не долучив. Тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про повернення скарги особі, яка її подала.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_3