Справа № 357/91/15-к
1-кп/357/14/16
У Х В А Л А
26.12.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

законного представника потерпілих ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква клопотання захисника ОСОБА_8 про визнання недопустимості доказів та клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по кримінальному провадженні № 0004476 від 01.10.2014 року відносно ОСОБА_9 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 126, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 126, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 115 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 12.102015 року надав суду клопотання про визнання недопустимості доказів по вказаному кримінальному провадженні, а саме:

1- визнання істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_9 зокрема такі діяння:

- здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду , без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

- отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

- порушення права особи на захист.

- Визнання недопустимими доказів, а саме: речей, вилучених під час несанкціонованого огляду ( обшуку) помешкання: спортивних штанів, калош чорного кольору, спортивної куртки світлого кольору та кофти.

Представник потерпілих захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також заявив клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, та поставити експертам питання:

- Чи співпадають генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 з генетичними ознаками крові, виявленої на кофті, що вилучена у ОСОБА_9 під час його затримання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_8 та просить також визнати недопустимим доказом протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_9 в частині вилучення в ОСОБА_9 під час затримання спортивних штанів, галош чорного кольору та спортивної куртки світлого кольору, так як слідчим під час затримання така слідча дія слідчим не проводилася.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши необхідні матеріали кримінального провадження суд вважає за необхідне задовільнити клопотання захисника ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_7 та відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 по слідуючих підставах.

Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2014 року 0 23 годині 55 хвилині від лікаря ЩМД Бондар надійшло повідомлення про виявлення поблизу будинку № 61 по вул. М. Раскової в м. Біла Церква трупу невідомого чоловіка з ознаками насильницької смерті. Вказане повідомлення було внесене до ЄДДР 18.10.2014 року за ст. 115 ч.1 КК України.

21.10.2014 року близько 13 годи 30 хв. оперативні працівники Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області прибули по місцю роботи ОСОБА_9 в с. Блощинці, Білоцерківського району та фактично затримали останнього за підозрою у вчиненні вказаного злочину, і близько 14 години цього ж дня доставили до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, де проводили допити щодо причасності до вчинення вбивства. Близько 19 години 21.10.2014 року ОСОБА_9 був доставлений до слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_12 , який о 19 годині 18 хв. розпочав допит ОСОБА_9 з фіксування допиту на відеокамеру.

21.10.2014 о 20 годині слідчий ОСОБА_12 в присутності захисника ОСОБА_13 в приміщенні кабінету № 54 Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області склав протокол про затримання ОСОБА_9 , в якому указав фактичний час його затримання о 14 годині 21.10.2014 року. В вказаному протоколі затримання слідчий вказав, що під час затримання ОСОБА_9 в присутності двох понятих було проведено його обшук, під час якого було виявлено та вилучено: спортивні штани, галоші чорного кольору та спортивну куртку світлого кольору. При цьому в протоколі затримання слідчий не вказав підстави затримання.

21.10.2014 року слідчий ОСОБА_12 склав протокол огляду місця події, відповідно до якого він в присутності понятих з 21години 35 хв. по 22 годину у відсутності ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_14 за дозволом ОСОБА_15 проведено огляд кв. АДРЕСА_1 . При цьому в протоколі не вказані буть які підстави для проведення такого огляду та вказано, що при огляді нічого не вилучалося.

Відповідно до ст. 167 ч.1 п.3 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207,208 КПК України.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язаний скласти відповідний протокол.

Відповідно до ст. 171 ч.5 КПК України не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна слідчий зобов`язаний звернутися з клопотанням про арешт вказаного майна слідчим суддею, інакше майно має бути повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із наданих суду прокурором матеріалів досудового слідства та встановлено в судовому засіданні слідчим ОСОБА_12 було порушено вказаний порядок тимчасового вилучення майна обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме:

- Слідчим не складався окремий протокол про тимчасове вилучення майна, не вказувалися процесуальні дії по вилученню таких речей, та поміщення їх на тимчасове зберігання.

- Слідчий не звертався із клопотанням до слідчого судді про арешт вказаного майна, та не повернув в установленому закон порядку вказане майно власнику по цей час.

- Слідчий фактично вилучав речі обвинуваченого в його присутності під час огляду квартири АДРЕСА_1 21.10.2014 року, без будь яких правових підстав до цього, не склавши про це відповідного протоколу, вказавши , що вказані речі були вилучені раніше на в іншому процесуальному документі під час затримання обвинуваченого. В той же час з відео протоколу допиту обвинуваченого від 21.102014 року, який проведено до складання протоколу затримання обвинуваченого, вбачається, що одяг обвинуваченого був іншим, чим вилучений.

- Не дивлячись на те, що власниками кв. АДРЕСА_1 є обвинувачений ОСОБА_9 та його батько, слідчий для огляду цієї власності не взяв їх дозволу на проникнення до квартири, хоча робив таке проникнення тримаючи під тимчасовим затриманням обвинуваченого та в його присутності, за згодою іншої особи, яка не є власником, та яка перед цим була також затримана слідчим та за їх примусом, про шо 29.10.2014 року була надана заява ОСОБА_15 до прокуратури м. Біла Церква, яка не вирішена по суді по даний час.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

- Здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

- Отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

- Порушення прав особи на захист.

Враховуючи вище наведені обставини суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 89 КПК України визнати вказаний доказ, як то вилучені спортивні штани, галоші чорного кольору та спортивну куртку світлого кольору визнати недопустимими, та протокол затримання ОСОБА_9 від 21.10.2014 року в частині вказівки про вилучення вказаних речових доказів в приміщенні кабінету № 54 Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області під час особистого обшуку в зв`язку із встановленням очевидної їх недопустимості, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні.

Саме виходячи із вказаних обставин визнання судом недопустимості доказів вилученого майна не підлягає до задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 щодо призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з використанням вилученої кофти у ОСОБА_9 під час затримання.

Керуючись ст.ст.86,87,89, 167.168,169,171 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання сторони захисту задовольнити та визнати очевидну недопустимість доказів обвинувачення наданих суду прокурором , а саме вилучених слідчим ОСОБА_12 21.10.2014 року під час складання протоколу затримання обвинуваченого ОСОБА_9 спортивних штанів, галош чорного кольору та спортивної куртку світлого кольору, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу в судовому засіданні.

В задоволенні клопотання представник потерпілих захисник ОСОБА_6 про призначення молекулярно-генетичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_2