Справа № 477/1034/17
Провадження № 1-кп/477/126/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, дітей не має, не судимого, не працюючого, освіта неповна середня,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
01 червня 2017 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України із угодою про визнання винуватості.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , будучи призовником, 15.09.2016 пройшов обласну медичну комісію на збірному пункті Миколаївської області та був визнаний придатним до військової служби.
Згідно картки медичного огляду призовника на призовній дільниці Жовтневого району Миколаївської області від 23.08.2016 та довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 15.09.2016 пройшов медичний оглядна на Жовтневій районній призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнаний придатним до строкової військової служби на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 21.09.2016 ОСОБА_3 був призначений для відправки в команду № НОМЕР_1 та отримав під особистий розпис бойову повістку від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої ОСОБА_3 був зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 год. 23.11.2016 для відправлення на збірний пункт та подальшого проходження військової служби у зв`язку з призовом на строкову військову службу.
Незважаючи на те, що у вказаній повістці ОСОБА_3 був попереджений про наслідки неприбуття на відправку для проходження строкової військової служби, а саме: притягнення до кримінальної відповідальності, останній, з метою ухилення від виконання свого військового обов`язку, передбаченого Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», не маючи передбачених вказаним Законом України підстав, які б звільняли його від призову на строкову військову службу, без поважних на те причин, не прибув 23.11.2016 на 08:00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на строкову військову службу у Збройні Сили України для подальшого проходження військової служби, та не повідомив причини своєї неявки, чим ухилився від призову на строкову військову службу.
Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 335 КК України як ухилення від призову на військову службу.
Під час проведення досудового розслідування, 29 травня 2017 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнає вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та сторони узгодили покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік, та виконанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, та згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вищевказаної угоди.
Захисник висловив таку ж позицію.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні також наполягала на затвердженні вищевказаної угоди про винуватість, укладеної із ОСОБА_3 29 травня 2017 року.
Вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, суд дійшов висновку, що укладення сторонами угоди про винуватість є добровільним та обвинувачений розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вірну кваліфікацію дій обвинуваченої, відповідність угоди нормам кримінального процесуального кодексу України, зокрема зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та містить визначену сторонами міру покарання, яка відповідає закону України про кримінальну відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, з чого суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вищевказаної угоди про винуватість.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2017 року між прокурором прокуратури Жовтневого району Миколаївської області та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробування терміном на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області, через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1