Справа № 368/268/17
Провадження № 1-кп/368/36/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" березня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000842 від 08.09.2013 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киданівка Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- сторони обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
- сторони захисту захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:
Відповідно до даного обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 07.09.2013 р. приблизно о 18 год. 00 хв. в денну пору доби, при сприятливих дорожніх умовах, в суху, сонячну погоду, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 від 08.05.2007 виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві є ОСОБА_8 , з причепом ПВА-У5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 20.11.2009, виданого Кагарлицьким МРЕВ при УДАІ ГУ МВС в Київській області, є ОСОБА_9 , які на той час перебували у його користуванні, рухався по автодорозі Київ - Знам`янка, в напрямку м. Знам`янка.
На 63 км. автодороги Київ - Знам`янка, в с. Леонівка Кагарлицького району Київської області, де на проїзній частині автодороги нанесена горизонтальна вузька суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_10 був не уважний до дорожніх обставин, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу.
Внаслідок своїх неумисних дій ОСОБА_10 , в порушення вимог правил дорожнього руху України, затверджених постановою кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), а саме:
?п. 2.3.6) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
?п. 11.2 ПДР України, відповідно до якого «нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини»;
?п. 11.9 ПДР України, відповідно до якого «забороняється виїжджати на розділювальну смугу»;
?п. 12.3. ПДР України, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
?п. 16.11 ПДР України, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, унаслідок чого втратив контроль над керуванням свого автомобіля, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. не переконавшись, що зміна напрямку руху є небезпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та, перетнувши суцільну лінію розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де спочатку допустив зіткнення з автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_11 , що рухався в зустрічному напрямку, потім з автомобілем «HYUNDAI GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_12 , що також рухався в зустрічному, який в свою чергу зіткнувся з стоячим на правому по ходу його руху узбіччі вантажним автомобілем «RENAULT PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_13 .
Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «HYUNDAI GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичного експерта № 39 від 01.10.2014 в ОСОБА_5 , 1956 р.н., мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого характеру переломів обох виростків правої великогомілкової кістки; закритого характеру переломів шилоподібних відростків правої променевої і правої ліктьової кісток. Наявні у ОСОБА_5 закритого характеру переломи обох виростків правої великогомілкової кістки та шилоподібних відростків правої променевої і правої ліктьової кісток відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як вони не становили небезпеки для життя потерпілого і призводять до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день.
Грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог дорожньої розмітки 1.1 та пунктів 2.3.6, 11.2, 11.9, 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді спричинення ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_14 вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Під час судового засідання захисник-адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засідання вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, підтримав клопотання свого захисника та не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України та закриття кримінальної справи, на підставі ст. 49 КК України.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури в судовому засіданні проти задоволення заявленого клопотання не заперечувала.
Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_15 при вирішенні клопотання поклалися на розсуд суду.
Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, потерпілого та її представника, вважає, що клопотання підлягає задоволенню та ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, а провадження по справі закрити з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості і санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортним засобом або без такого.
Злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, був вчинений у 07.09.2013 році, з цього часу минуло більше трьох років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.. 49 КК України.
Таким чином на даний момент строк давності за вказане кримінальне правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.
За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_3 , приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди заподіяної злочином залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід не обирався.
Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ - 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом ПВА-У5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться у обвинуваченого - залишити йому.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 285-288 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
ухвалив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 08.09.2013 р. стосовно ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ст.. 286 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності провадженням закрити.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль марки «ВАЗ - 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом ПВА-У5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на зберігання ОСОБА_3 , після набрання законної сили ухвали, - залишити ОСОБА_3 .
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи за видом експертної спеціальності 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № 288 від 04.12.2013 року в сумі 782 грн. 40 коп., вартість проведення судової експертизи за видом експертної спеціальності 10.4 «Транспортно трасологічне дослідження» № 513 від 03.12.2013 року в сумі 393 грн. 12 коп., вартість проведених трьох експертиз за видом експертної спеціальності 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо транспортної пригоди» № 514 від 05.12.2014 року, № 5-01/354 від 05.06.2015 року та № 8-02/228 від 17.03.2016 року в сумі 2 107 грн. 42 коп., а всього 3282 (три тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 94 коп.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди заподіяної злочином залишити без розгляду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1