Ухвала
іменем україни
10 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2016 року,
вс т а н о в и л а:
Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 27, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2016 року вказаний вирок залишений без зміни.

16 лютого 2017 року засуджений звернувся із касаційною скаргою на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2016 року.
Також просить поновити йому строк на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень.

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження посилається на те, що він на початку жовтня 2016 року був етапований в Черкаську виправну колонію управління ДПС України в Черкаській області (№ 62), був позбавлений можливості спілкуватися зі своїм захисником ОСОБА_5 , і про те, що касаційну скаргу захисника було повернуто він дізнався лише 07 лютого 2017 року, також у нього були відсутні необхідні документи для надання оформленої належним чином касаційної скарги, а тому він не зміг своєчасно особисто подати касаційну скаргу. Лише 07 лютого 2017 року захисник ОСОБА_5 надіслав засудженому листа разом з копіями ухвал ВССУ щодо поданих в його інтересах касаційних скарг захисником, а також належним чином завірені копії оскаржуваних судових рішень.

Заслухавши доповідача, розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження засудженого, колегія суддів вважає, що в поновленні строку на касаційне оскарження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга підлягає поверненню, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження, а суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Частиною 2 ст. 426 КПК України встановлено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. Цей строк для усіх осіб є єдиним.
Як убачається з наданих копій судових рішень, вирок щодо

ОСОБА_4 набрав законної сили 19 липня 2016 року, а касаційну скаргу подано засудженим після закінчення визначеного ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження 16 лютого 2017 року.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини через які цей строк пропущено.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається зі змісту наданих судових рішень засудженим ОСОБА_4 , право його на захист було забезпечене в судах обох інстанцій. Реалізуючи своє право на оскарження ухвалених стосовно нього судових рішень, він уклав договір про надання правової допомоги (03 серпня 2016 року) із захисником ОСОБА_5 , який виконав умови цієї угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України засудженому ОСОБА_4 ніщо не перешкоджало подати самостійно касаційну скаргу.
З особистою касаційною скаргою засуджений ОСОБА_4 звернувся 16 лютого 2017 року, тобто майже через 7 місяців після проголошення ухвали апеляційного суду.
Доводи засудженого про те, що він отримав копії оскаржуваних судових рішень тільки 07 лютого 2017 року є необґрунтованими, оскільки за інформацією, яка надана працівником Приморського районного суду м. Одеси, в матеріалах особової справи засудженого наявна розписка про те, що ОСОБА_4 08 серпня 2016 року вручена копія ухвали Апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2016 року. Засуджений ОСОБА_4 не навів поважних причин, чому він у встановленому порядку не звернувся до ВССУ з касаційною скаргою, як самостійний учасник кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія вважає, що клопотання засудженого про поновлення йому строку на касаційне скарження ухвалених стосовно нього судових рішень не містить об`єктивних підстав, які перешкодили чи могли перешкодити скористатися правом на касаційне оскарження протягом строку, встановленого ч. 2 ст. 426 КПК України, а причини, на які посилається ОСОБА_4 не мають жодного підтвердження про поважність причин пропуску строку на подачу касаційної скарги.

Отже, з урахуванням наведеного, клопотання засудженого про поновлення строків на касаційне оскарження задоволенню не підлягає,

а його касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-VIII від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вирок Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2016 року.

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3