Справа № 152/1485/16-к
13 лютого 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
керівника Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинувальним актом від 30.09.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,
- клопотання першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про зміну обсягу та порядку дослідження доказів,
Підготовче судове засідання призначено, згідно з ухвалою від 06.10.2016 року, на 19.10.2016 року, яке проведено і справа призначена до судового розгляду, в який викликано учасників судового провадження та свідків обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за клопотання прокурора.
Судові засідання 27.10.2016 року, 14.11.2016 року, 02.12.2016 року, 21.12.2016 року, 11.01.2017 року відкладалися через, в тому числі, неявку свідка ОСОБА_9 , у зв`язку із чим 11.01.2017 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до свідка привід через органи Національної поліції України (а.с.53-54 т.ІІ).
Ухвала суду про привід свідка ОСОБА_9 не виконана, що підтверджується матеріалами, надісланими до суду Попільнянським ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області, так як свідок за адресою, що вказана у реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутній, житловий будинок за означеною адресою напівзруйнований, в ньому ніхто не проживає, місце знаходження свідка невідоме (а.с.82-83, 87 т.ІІ).

Перший заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на якого, відповідно до ухвали суду покладено контроль за виконанням цієї ухвали, повідомив суду, що встановити місце знаходження свідка ОСОБА_9 не представляється можливим, у зв`язку із чим ухвалу суду про привід свідка не виконано. Враховуючи, що свідок ОСОБА_9 є свідком обвинувачення, то він, виходячи із принципів законності, рівності, перед судом, та безпосередності дослідження доказів, просить суд змінити обсяг та порядок дослідження доказів, зокрема, виключити із порядку дослідження доказів допит свідка ОСОБА_9 , так як на виклику останньої він не наполягає внаслідок обставин, що склалися через неможливість встановити місце знаходження свідка. При цьому, показання свідка ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні не можуть прийматися судом до уваги.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 при розгляді клопотання прокурора пояснив, що свідок ОСОБА_9 є свідком сторони обвинувачення і зазначена стороною обвинувачення свідком у реєстрі матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Клопотання про виклик свідка ОСОБА_9 для допиту в судовому засіданні у підготовчому судовому засіданні заявлено стороною обвинувачення. Відсутність свідка за місцем проживання, вказаним в реєстрі матеріалів досудового розслідування, не є підставою для оголошення розшуку свідка. Крім того, прокурор має право, відповідно до норм КПК України, заявляти клопотання про зміну обсягу доказів, не наполягати на виклику певного свідка обвинувачення, у зв`язку із чим вказаний доказ не береться судом до уваги взагалі.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує щодо клопотання прокурора, зсилаючись на те, що відповідно до ст.63 Конституції України, має право на допит свідків.

Вислухавши клопотання прокурора та думки обвинувачених, захисника з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

В підготовчому судовому засіданні 19.10.2016 року судом задоволено клопотання сторони обвинувачення прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та викликано в судовий розгляд для допиту в якості свідка ОСОБА_9 (а.с.40-41 т.І), яка зазначена свідком обвинувачення відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с.9 т.І).

Свідок ОСОБА_9 на виклики в судовий розгляд не з`являлася.

Згідно із вимогами ч.1 ст.327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок…, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбаченими главами 11 та 12 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали суду від 11.01.2017 року судом застосовано привід до свідка обвинувачення ОСОБА_9 (а.с.53-54 т.ІІ).

Ухвала суду про привід свідка не виконана через відсутність свідка обвинувачення ОСОБА_9 за місцем проживання, вказаним в реєстрі матеріалів досудового розслідування (а.с.82-84, 87 т.ІІ), у зв`язку із чим прокурор, в силу вимог ст.23 КПК України, не наполягає на виклику вказаного свідка, просить виключити його допит із обсягу та порядку обвинувачення.

Частиною 1 ст.23 КПК України встановлено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, що передбачено ч.2 ст.23 КПК України.

Виходячи з аналізу вказаної норми, показання свідка обвинувачення ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні не можуть братися судом до уваги і не можуть бути покладені в основу вироку суду за наслідками розгляду кримінального провадження, так як не були предметом безпосереднього дослідження судом.

На досудовому розслідуванні, при відкритті матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду справи сторона захисту не заявляла клопотань про допит свідків захисту.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

При цьому суд зауважує, що посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на вимоги ст.63 Конституції України при наполяганні на виклику свідка ОСОБА_9 , свідчення якої стороною обвинувачення виключається як доказ обвинувачення, є безпідставним, оскільки вказана норма Конституції передбачає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів.

При задоволенні клопотання прокурора про зміну обсягу та порядку дослідження доказів права обвинуваченого ОСОБА_4 не порушуються, виходячи із принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального провадження, встановленого ст.23 КПК України, та із принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, встановленого ст.22 КПК України.

Крім того, на думку суду, у даному випадку не порушено гарантії права обвинуваченого ОСОБА_4 на справедливий суд за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, оскільки показання свідка ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні, в силу вимог ст.23 КПК України, не можуть братися судом як доказ на обґрунтування висунутого проти ОСОБА_4 кримінального обвинувачення.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини, який в рішеннях у справах «Рудніченко проти України» від 11.07.2013 року, «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року, «Олег Колесник проти України`зазначає, що у випадку, якщо суд не допитував свідків обвинувачення під час відкритих судових засідань за присутності обвинуваченого з метою забезпечення змагальності процесу, то у випадку засудження обвинуваченого обвинувачення не повинно базуватися виключно або значною мірою на свідченнях вказаних свідків.

Керуючись ст.ст.349, 350, 369, 372 КПК України,

ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Змінити обсяг та порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні, виключивши із обсягу та порядку дослідження доказів допит свідка обвинувачення ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1