Провадження №1-кс/127/7145/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, зокрема автомобіля MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , накладеного у кримінальному провадженні № 0000538 від 29.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України,накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у справі № 127/5988/14-к,-

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2017 року до суду надійшло вищевказане клопотання ОСОБА_4 , яким остання просила скасувати арешт майна, зокрема автомобіля MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , накладеного у кримінальному провадженні № 0000538 від 29.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України,ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що 29 січня 2014 року до правоохоронних органів звернувся гр. ОСОБА_6 з заявою про кримінальне правопорушення з приводу незаконного заволодіння транспортним засобом MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , який знаходився в його користуванні, на підставі довіреності від 26.09.2012 року на право керування та розпорядження даним автомобілем, виданої власником даного автомобіля гр. ОСОБА_4 на ім`я гр. ОСОБА_6 , а також ОСОБА_4 передала ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , видане Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 14.04.2010 року.
За даним фактом 29.01.2014 року СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000538 від 29.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження автомобіль MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 було знайдено співробітниками поліції, але право власності на нього було зареєстровано на іншу особу.
Під час огляду встановлено марку автомобіля «MERCEDES-BENZ», модель «S400 CDI» та номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 . Після огляду автомобіль було тимчасово вилучено та передано на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_6

26.03.2014 відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області на автомобіль MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 накладено арешт.

09 лютого 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято рішення у цивільній справі № 127/17530/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання договорів доручення недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.
Даним рішенням визнано недійсними: договір доручення, укладений в усній формі між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та довіреність від 10.09.2013 року, видану ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_9 , посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим номером 9445; договір доручення, укладений в усній формі між ОСОБА_9 , який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності, та ОСОБА_10 та довіреність від 19.09.2013 року, видану ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_10 , посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 4457.
24 травня 2017 року Крижопільським районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 127/17221/16-ц, яким за ОСОБА_4 визнано право власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, шасі (кузов, рама) НОМЕР_5 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля від 19.11.2013 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через ТОВ «Оренон-Трейд» у формі довідки-рахунку серії ВІА № 120139 від 19.11.2013 року. Дане рішення набуло законної сили 05 червня 2017 року.
ОСОБА_4 звернулась до Територіального сервісного центру МВС 0541 м. Вінниця з питанням про реєстрацію за нею права власності на вказаний вище автомобіль, де їй повідомили, що на даний час така реєстрація є неможливою, оскільки на автомобіль накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання, суду пояснив, що на даний час слідчим повернуто на руки ОСОБА_4 оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Вінницьким ВРЕР 14.04.2010 року, вилучене в рамках даного кримінального провадження, але вона не має можливості реалізувати своє право власності на зазначений автомобіль, в зв`язку із чинністю вказаного вище арешту та враховуючи вказані вище судові рішення, ухваленні у цивільних справах, вважає, що на теперішній час потреба у арешті вказаного автомобіля відпала та він має бути скасований.
Слідча ОСОБА_5 не заперечила щодо даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_5 , суд знаходить, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2014 року СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000538 від 29.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, зокрема: 17 серпня 2013 року близько 23.50 години невідомі особи незаконно заволоділи автомобілем MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , який знаходився в користуванні ОСОБА_6 , на підставі довіреності від 26.09.2012 року на право керування та розпорядження даним автомобілем, виданої власником даного автомобіля гр. ОСОБА_4 на ім`я гр. ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

У кримінальному провадженні № 0000538ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб.

З пояснень учасників процесуальної дії та з матеріалів доданих до клопотання судом вбачається, що ініціатор клопотання є власником автомобіля MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , згідно заочного рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.05.2017 року, а тому у подальшому застосуванні арешту транспортного засобу відпала потреба.

Згідно ст. 41 Конституції України, ні хто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Подальше обмеження у праві користування належним майном є втручанням у вільне володіння особи своїм майном.

Так, в п. 42 Рішення від 19.12.1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії» вказується, що право власності включає «три чіткі правила» («three distinct rules»): (1) мирного володіння власністю; (2) позбавлення права власності лише у визначених випадках; (3) держава має право контролювати користування власністю у відповідності до загального «публічного» інтересу, шляхом прийняття відповідних загальносуспільним інтересам законів.

У п. 49 Рішення від 22.11.2007 р. у справі «Україна-Тюмень» проти України», суд вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» (subject to the conditions provided for by law), а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».

У п. 55 надано тлумачення «пропорційності втручання» в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» (fair balance) між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Рішення від 06.11.2008 р. у справі «Ісмаїлов проти Росії», будь-яке втручання органу влади у безперешкодне володіння майном повинно бути «законним»: друге речення § 1 передбачає, що позбавлення майна можливе лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи стає значимим, якщо встановлено, що під час втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У п.п. 42 44 Рішення від 07.07.2011 р. у справі «Серков проти України», ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство має відповідати вимозі «якості» закону, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що доводи ініціатора клопотання знайшли своє підтвердження, є обгрунтованими та підставними, що дає підстави задоволити клопотання в повному обсязі, а саме: слід скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року на автомобіль MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , у кримінальному провадженні № 0000538 від 29.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки ініціатором клопотання доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16 Конституції України, ст.ст. 170-174 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у справі № 127/5988/14-к на автомобіль MERCEDES-BENZ S400 CDI, рік випуску 2003, тип кузова легковий седан НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 у кримінальному провадженні № 0000538 від 29.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: