пр. № 1-кс/759/2758/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні № 0009201 від 16.09.2016, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009201, внесеному 16.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з 2015 року по 16.08.2016 невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном, яке належить ОСОБА_5 .

В ході досудового слідства достеменно встановлено, що 15.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (свідоцтво на право заняття нотаріальною діяльністю №8674) яка здійснює приватну нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчено договір купівлі-продажу №169 від 16.05.2016, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями документів.

Згідно свідоцтва про право власності від 18.12.2007, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_5 .

Згідно реєстраційного посвідчення, квартира АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_7 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, встановлено, що земельна ділянка АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_5 .

Згідно договору купівлі продажу від 19.11.2007, встановлено, що садовий будинок АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_5 .

Слідчий вказував, що окрім цього, 24.11.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (свідоцтво на право заняття нотаріальною діяльністю №8674) яка здійснює приватну нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчено договір купівлі-продажу №555 від 24.11.2015, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується копіями документів.

Слідчий вказував, що окрім цього, 24.11.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (свідоцтво на право заняття нотаріальною діяльністю №8674) яка здійснює приватну нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчено договір купівлі-продажу №554 від 24.11.2015, предметом якого є земельна ділянка АДРЕСА_4 .

Слідчий вказував, що окрім цього, 24.11.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (свідоцтво на право заняття нотаріальною діяльністю №8674) яка здійснює приватну нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчено договір купівлі-продажу №553 від 24.11.2015, предметом якого є садовий будинок АДРЕСА_4 .

Слідчий вказував, що допитанйи в якості потрепілого ОСОБА_5 , повідомив, повідомив, що 04.07.2005 він взяв кредити в «Банку регіонального розвитку» в сумі 68 389 доларів США юдя придбання житла за адресою: АДРЕСА_5 , в ході чого надав в заставу свій автомобіль марки «Рено Еспас» н.з. НОМЕР_1 , (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу додаю), майнові права на вказану квартиру. Також по умовах договору його батьки, а саме мама ОСОБА_7 , 1944 року народження та батько ОСОБА_8 , 1942 року народження витупили поручителями та надали в заставу їхню однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 . Окрім цього по умовах договору він зобов`язувався виплачувати кредит щомісячно, але непізніше 10 числа. Кінцевий строк погашення кредиту по умовах договору був становлений до 03.07.2015. Однакх в ході виконання умов кредитного договору в грудні 2013 року представники АБ «Банк регіонального розвитку» повідомили, що банк ліквідовується тому кошти вони приймати вже не можуть. Про умови сплати кредити вони не повідомили, однак повідомили що до нього звернуться. В подальшому н6а його адресу надійшов лист ТОВ «Дельта М», згідного якого останні являється правонаступниками АБ «Банк регіонального розвитку», та кредит по договору 27/10-399І, належить їм. Також в даному листі містилась позовна заява до Святошинського суду міста Києва, щодо погашення кредиту. В подальшому за позовом ТОВ «Дельта М», було відкрито у Святошинському районному судді міста Києва, цивільну справу. В ході розгляду даної цивільної справи ТОВ «Дельта М» в судовому засідання внесли заяву, щодо зміни позивача з ТОВ «Дельта М» на ТОВ «Колекторська компанія «Гарант»» на підставі договору передання прав вимоги. 21.03.2016 Святошинським районним судом міста Києва, було винесено рішення, щодо часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Колекторська компанія «Гарант»» 06.07.2016 Апеляційний суд міста Києва виніс ухвалу про залишення без змін рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21.03.2016.

Виходячи з вище викладеного невстановлені особи, своїми діями незаконного привласнили майно яке належить ОСОБА_5 ..

Слідчий вказував, що враховуючи вище викладене, та приймаючи до уваги те що вище перелічене майно було незаконно відчужене та з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру № 20, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа, 6-Б; земельну ділянка №6, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ; садовий будинок АДРЕСА_4 , на строк проведення досудового розслідування та судового розгляду.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
7. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
8. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути спів мірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
9. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.
10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
12. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що враховуючи вище викладене та те, що вище вказане нерухоме майно має істотне значення як речовий доказ у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві та існує загроза його відчуження або пошкодженню, або інші тяжкі наслідки з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження, яке може перешкодити кримінальному провадженню.

В зв`язку із викладеним, керуючись ст. ст. 36, 131, 132, 170, 171 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , - задовольнити.

Накласти арешт на час досудового розслідування, та судового розгляду, на нерухоме майно, а саме;
-квартиру АДРЕСА_2 ;

-квартиру АДРЕСА_3 ;

-земельну ділянка АДРЕСА_4 ;

-садовий будинок АДРЕСА_4 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена через суд, який ухвалив судове рішення протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1