№336/2862/17
пр.№1-кс/336/420/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту
26 травня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 старшого радника юстиції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту за матеріалами відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина РФ НОМЕР_1 виданий ФМС 09001 від 10.10.2012, уродженця Карачаєво-Черкеської Республіки, росіянина, громадянина Російської Федерації, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 старшого радника юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту за матеріалами відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У клопотанні зазначено, що 25.05.2017 року о 17 годині 52 хвилині в пункті пропуску для авіаційного сполучення Запоріжжя співробітниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст.ст.208, 582 КПК України затримано ОСОБА_6 , розшукуваного НЦБ Москви РФ для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.205.3 КК Російської Федерації (проходження навчання в цілях здійснення терористичної діяльності).
Після цього, 25.05.2017 року в період з 21 годині 00 хвилин до 21 години 30 хвилин, слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 в приміщенні службового кабінету №16 Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: місто Запоріжжя, вулиця 8-березня, будинок 31 (дата, час та місце фактичного затримання особи: 25.05.2017 о 17 годині 52 хвилин в пункті пропуску для авіаційного сполучення Запоріжжя), у присутності захисника ОСОБА_4 (свідоцтво №556 від 02.03.2006), відповідно до ст.ст.41, 104, 131, 132, 191, 208, 210, 213, 582 КПК України затримано ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) паспорт громадянина РФ НОМЕР_1 виданий ФМС 09001 від 10.10.2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Карачаєво-Черкеської Республіки, росіянина, громадянина Російської Федерації, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого на території РФ (зі слів, стаття невідома).
Згідно з анкетою Інтерполу «Individual Report» (документом, на підставі якого здійснюється розшук підозрюваної (обвинуваченої) особи та її затримання до вирішення питання про екстрадицію) 04.06.2015 відносно ОСОБА_6 Карачаевским міським судом Карачаєво-Черкесської Республіки РФ обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вказана особа перебуває у міжнародному розшуку.
За злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 компетентними органами Російської Федерації, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі.
Після затримання ОСОБА_6 поміщено до ІТТ ГУНП м.Запоріжжя.
Ініціатору розшуку 25.05.2017 каналами Інтерполу повідомлено про затримання ОСОБА_6 . У відповідь від ініціатора розшуку надійшло підтвердження про отримання вказаного повідомлення та поінформовано про готовність надати документи на підтвердження розшуку ОСОБА_6 та подальший намір клопотати про видачу (екстрадицію) останнього до Російської Федерації.
Таким чином встановлено, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку за вчинення злочинів за які, відповідно до законодавства Російської Федерації передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Керівник Запорізької місцевої прокуратури №1 старший радник юстиції ОСОБА_5 просить слідчого суддю застосувати відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина РФ НОМЕР_1 виданий ФМС 09001 від 10.10.2012, уродженця Карачаєво-Черкеської Республіки, росіянина, громадянина Російської Федерації, який перебуває у розшуку за Управлінням ФСБ Росії по Карачаєво-Черкеській Республіці в м. Карачаївську, для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 205.3 КК Російської Федерації арешт до 40 діб.
У судовому засіданні прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 клопотання підтримав.
ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в 2005 році йому були підклали зброю в Російській Федерації, у зв`язку з чим, він втік до України, оскільки боявся переслідувань з боку своєї держави. Потім перебуваючи в Російській Федерації, він поїхав до Туреччини в м. Стамбул. Вказує, що не має жодного відношення до висунутого йому обвинувачення в Російській Федерації, на підставі якого він перебуває у міжнародному розшуку. Просив пом`якшити йому запобіжний захід.
Захисник затриманого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачення проти її підзахисного у Російській Федерації, на підставі якого він перебуває у міжнародному розшуку сфабриковано. Просила суд не застосовувати арешт, а застосовувати домашній арешт за місцем його мешкання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до положення ч.2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства та застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовується Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифікована Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, Протоколом до неї від 29.03.1997, ратифікованим Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР, Європейська Конвенція по видачу правопорушників 1957 року. Зазначені міжнародні договори набрали законної сили як для України, так і для Російської Федерації.
Згідно зі ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ч. 1 ст. 573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.
Статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (в редакції Протоколу до неї від 29.03.1997) передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.
Згідно з ч. 1 ст. 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ч.ч. 1, 2 ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути взята під варту і до одержання вимоги про видачу. У клопотанні повинно міститись посилання на постанову про взяття під варту або на вирок, що набрав законної сили і вказівка на те, що вимога про видачу буде представлена додатково. Клопотання про взяття під варту до одержання вимоги про видачу може бути передано поштою, телеграфом, телексом або телефаксом.
Відповідно до ст. 62 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (в редакції Протоколу до неї від 28.03.1997) особа, взята під варту згідно з п. 1 ст. 61, має бути звільнена, якщо надійде повідомлення запитуючої Договірної Сторони про необхідність звільнення цієї особи, або вимога про видачу з усіма доданими до нього документами не буде отримано запитуваною Договірною Стороною протягом 40 днів з дня взяття під варту.
Згідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до 40 діб або інший, встановлений відповідним міжнародним договором строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений ч. 1 ст. 583 КПК України, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.
Таким чином встановлено, наявність всіх законних підстав для застосування відносно ОСОБА_6 тимчасового арешту на 40 діб.
Керуючись ст. ст. 9, 29 Конституції України, ст. ст. 56, 60, 61, 62 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, Протоколом до неї від 28.03.1997, ст. ст. 1, 2, 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. ст. 543, 582, 583 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 старшого радника юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту за матеріалами відносно громадянина Російської Федерації Застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Карачаєво-Черкеської Республіки Російської Федерації, документованого паспортом громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон № НОМЕР_1 виданий ФМС 09001 від 10.10.2012, який розшукується НЦБ Москви РФ для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.205.3 КК Російської Федерації запобіжний захід у вигляді тимчасового арешту терміном на 40 (СОРОК ) діб у Запорізькому СІЗО.
Строк тимчасового арешту ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислюється з 25 травня 2017 року з 17 години 52 хвилини.
Термін дії ухвали закінчується 04 липня 2017 року до 17 години 52 хвилини.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Копію ухвали отримав: _________________ ОСОБА_6 (Bogatyrev Albert), «26» 05.2017 року