Провадження №: 1-кп/752/873/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003521 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, зі слів проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.07.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік,

обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 02.05.2017 року приблизно о 18.40 годин, перебував в магазині «Ашан», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176.

Переконавшись, що поряд немає працівників магазину, та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв з прилавку 2 шт. форелі слабосоленої, вартістю 252, 19 коп., яку заховав за пояс штанів та направився до виходу.
Не оплативши, з товаром пройшов повз касу, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки з викраденим товаром був виявлений працівниками охорони.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме, замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 02.05.2017 року перебуваючи в магазині «Ашан», щоб викрасти, оскільки не було коштів, взяв 2 упаковки форелі та заховав за пояс штанів. Не оплативши, пройшов повз касу, проте був зупинений охороною, які виявили товар, який мав намір викрасти не маючи коштів на оплату. У вчиненому розкаюється.

Раніше був судимий і перебуває на іспитовому терміні, не може пояснити свого вчинку.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка відображена у обвинувальному акті та підтверджена судом.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду в цілому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має задовільний стан здоров`я та не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_5 визначити за правилами ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків. Приймаючи таке рішення суд враховує, що ОСОБА_5 04.07.2016 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва визнаний винним і засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, і до закінчення іспитового строку вчинив новий злочин в якому він обвинувачується і винність у вчиненні якого, доведена судом.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Ураховуючи вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2016 року, яким ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, за правилами ст. 71 КК України (сукупністю вироків), остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу.
Речовий доказ: форель в кількості 2 шт., що на зберіганні у СБ «Ашан», - залишити їм за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1