Справа № 548/550/17
Провадження №1-кс/548/103/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Начальник СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням начальника Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні вказувала, що досудовим розслідуванням установлено, що 17.04.2017 року близько 14-ої год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 , проїждаючи 243 км а/д Київ-Харків в напрямку м. Київ, з метоюуникнення зіткення із мопедом "Хонда Такт", б/н, яким керувала ОСОБА_6 , та яка попереду перетинала а/д Київ-Харків зі сторони с. Вишняки в сторону с. Попівка Хорольського рну на пішоходному переході, різко прийняв вліво та не впоравшись з керуванням допустив наїзд на лівий відбійник, після чого - на правий відбійник. Внаслідок ДТП водій автомобіля "КІА" отримав тілесні ушкодження
17.04.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 слідчим відділом ГУНП в Полтавській області внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 вилучено і поміщено на майданчик, що за адресою м. Хорол, вул. Незалежності, 80.

17.04.2017 року за постановою слідчого вказаний транспортний засіб - автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000183 від 17.04.2017 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.04.2013 року, автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_1 . На момент ДТП за кермом автомобіля був знайомий останнього ОСОБА_5 ,українець, громадянин України.

Слідчий зазначає, що згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучений автомобіль є майном на якому збереглися сліди злочину, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Як вказує слідчий для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з проведенням експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної та судової автотехнічної експертизи, для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди є потреба накладення арешту на автомобіль автомобіль марки "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 , в зв`язку з чим вона і звернулася до суду з даним клопотанням.
Начальник СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, дане клопотання підтримала повністю.

Власник майна ОСОБА_7 , щодо якого можливо буде застосовано арешт, а саме автомобіля марки "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повногозадоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2017 року близько 14-ої год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 , проїждаючи 243 км а/д Київ-Харків в напрямку м. Київ, з метою уникнення зіткнення із мопедом "Хонда Такт", б/н, яким керувала ОСОБА_6 , та яка попереду перетинала а/д Київ-Харків зі сторони с.Вишняки в сторону с.Попівка Хорольського району на пішоходному переході, різко прийняв вліво та не впоравшись з керуванням допустив наїзд на лівий відбійник, після чого - на правий відбійник. Внаслідок ДТП водій автомобіля "КІА" отримав тілесні ушкодження
17.04.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 слідчим відділом ГУНП в Полтавській області внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 вилучено і поміщено на майданчик, що за адресою м. Хорол, вул. Незалежності, 80.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.04.2013 року, автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_1 . На момент ДТП за кермом автомобіля був знайомий останнього ОСОБА_5 ,українець, громадянин України.

Постановою слідчого від 17.04.2017 року вказаний транспортний засіб - автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000183 від 17.04.2017 року.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000183 від 17.04.2017року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучений 17.04.2017року автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 є таким, що зберіг на собі сліди злочину і відповідно до ст. 98 КПК України виступає речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обгрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 17.04.2017року його визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КПК України, з метою заборони відчуження майна, маються підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначений у клопотанні автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, а вказаний в ньому автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на автомобіль "КІА Просід", д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися на території Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м. Хорол вул. Незалежності, 80, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали покласти на начальника СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Хорольського районного

суду Полтавської області: ОСОБА_1