УХВАЛА
Справа № 126/1429/17

Провадження № 1-кс/126/416/2017

"25" травня 2017 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

прокурор Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання старшого слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 24.05.2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

24.05.2017 року в провадження слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 24.05.2017 року.

Слідчий клопотання мотивує тим, що до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що в с. Джулинка Бершадського району Вінницької області і по вул. Центральна, біля домогосподарства № 59, велосипедист ОСОБА_5 , з тротуару виїхав на проїздну частину зустрічної смуги руху, де відбулось зіткнення з автомобілем "Фіат Скудо" р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку.

23.05.2017 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено легковий автомобіль «Фіат Скудо» р/н НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_7 та двоколісний велосипед, що належить ОСОБА_5 , які поміщено до майданчику тимчасового утримання Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Бершадь по вул. Будкевича, 13.

Відомості по даному факту старшим слідчим СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 24.05.2017 за ознаками злочину передбаченого ст. 286 ч. І КК України.

На даний час виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене під час проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди майно, так як воно є речовим доказом по кримінальному провадженню, несе на собі сліди вчинення злочину, також з метою проведення об`єктивного розслідування, встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні та визначення механізму наїзду на велосипедиста необхідно провести експертизу технічного стану автомобіля, та авто технічну експертизу, що потребує значної затрати часу, а не накладення арешту на вилучене майно може призвести до зникнення, знищення, приховування та інших негативних наслідків, що зашкодить кримінальному провадженню, а тому слідчий просить задоволити внесене клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши слідчого та прокурора, які висловилися за задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням того, що в даному кримінальному провадженні не встановлено ні підозрюваного ні потерпілого, накладати арешт на майно, про яке просить слідчий буде неправомірним порушенням прав особи на власність, крім того, з копії матеріалів, якими обґрунтовує своє клопотання слідчий зробити будь-які висновки неможливо, наявність будь-яких ризиків в клопотанні слідчим жодним чином не підтверджено, тому приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про накладення арешту необхідно відмовити.

Враховуючи викладене , керуючись ст.ст. 167,170,171,172 КПК України ,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 24.05.2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1