ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/31/17
провадження № 1-в/753/13/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять Київської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 15.12.2015 р. вироком Московського обласного суду за ст. 276 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 11 років з відбуванням покарання у випраній колонії суворого режиму,-

ВСТАНОВИВ:

03.01.2017 р. до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Московського обласного суду від 15.12.2015 р. стосовно засудженого ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України.
Дослідженням клопотання та додатків до нього, зокрема вироку Московського обласного суду від 15.12.2015 р. та ухвали Верховного суду РФ від 31.03.2016 р. встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 276 КК РФ, а саме збирання та зберігання з метою передачі представнику іноземної держави відомостей, що становлять державну таємницю, тобто шпигунство.
Вироком Московського обласного суду від 15.12.2015 р., який залишений без змін ухвалою Верховного суду РФ від 31.03.2016 р. ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 276 КК РФ та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років з відбуванням покарання у випраній колонії суворого режиму. Строк покарання обчислюється з 18.09.2014 року.
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, про час, день, місяць, рік і місце розгляду клопотання повідомлений належний чином, шляхом вручення повідомлення про виклик уповноваженій особі. У самому клопотанні міститься прохання про розгляд клопотання без участі представника.
Заслухавши думку сторін, які не заперечували щодо розгляду клопотання за відсутності представника Міністерства юстиції України, суд ухвалив провести судовий розгляд та розглянути клопотання за відсутності представника Міністерства юстиції України.
У судовому засіданні прокурор клопотання Міністерства юстиції України підтримала та не заперечувала проти його задоволення.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання Міністерства юстиції України та, фактично не заперечуючи вирок Московського обласного суду від 15.12.2015 р., яким був засуджений ОСОБА_6 , зауважив, що у випадку задоволення клопотання Міністерства юстиції України та при вирішенні питання щодо подальшого направлення ОСОБА_6 для відбуття покарання на територію України, ризики щодо розголошення державної таємниці Російської Федерації відсутні, оскільки як вирок Московського обласного суду від 15.12.2015 р., так і матеріали справи, на підставі яких було проведено досудове розслідування, зокрема докази, не містять жодних відомостей, які б становили державну таємницю у зв`язку з тим, що при документуванні діяльності ОСОБА_7 та при його затриманні був застосований слідчий експеримент без використання документів, які б містили інформацію, що становить державну таємницю, а з їх заміною на такі, які не містять такої інформації.
Аналогічну позицію підтримав в судовому засіданні захисник ОСОБА_4 .
Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд приходить до висновку про те, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом b) ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.
Згідно із п.п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.
Разом з цим, положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.
Положеннями ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.
Як вбачається з клопотання та додатків до нього, ОСОБА_6 є громадянином України відповідно до копії паспорту на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданого 01.09.1999 р. /а.с.30/.
Відповідно до листа департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ДМС України останнім місцем реєстрації ОСОБА_6 є АДРЕСА_1 . /а.с.29/.
Відповідно до письмової заяви ОСОБА_6 має бажання не відбутий строк покарання відбувати на території України(а.с.23).
Відповідно до довідки з місця відбування покарання засуджений ОСОБА_6 відбув строк кримінального покарання 01 рік 08 місяців 09 днів. Невідбута частина покарання складає 09 років 03 місяці 20 днів. Зазначене покарання ОСОБА_6 відбуває в ФКУ ИК-11 УФСИН Росії по Кіровській області. Кінець строку відбуття покарання 17.09.2025 р. /а.с.25/.
Діяння ОСОБА_6 за вироком Московського обласного суду від 15.12.2015 р. кваліфікуються за ст. 276 КК РФ, яка передбачає відповідальність за збирання та зберігання з метою передачі представнику іноземної держави відомостей, що становлять державну таємницю, тобто шпигунство. За вказаною статтею ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.
Відповідно до положень Кримінального кодексу України дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 114 КК України, як збирання з метою передачі представнику іноземної держави відомостей, що становлять державну таємницю, вчинене особою, яка є іноземцем. Санкція частини 1 ст. 114 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 610 КПК України - при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
Аналіз наведених вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність призначення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 114 КК України покарання у вигляді позбавленні волі із дотриманням тривалості покарання призначеного вироком Московського обласного суду від 15.12.2015 р., а саме у вигляді 11 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983, ст.ст. 606-610 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :
Клопотання Міністерства юстиції України - задовольнити.
Вирок Московського обласного суду від 15.12.2015 р., яким громадянина України ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 276 КК Російської Федерації до покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, привести у відповідність із законодавством України.
Визначити, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при продовженні відбування покарання на території України, повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч.1 ст. 114 КК України у виді 11 /одинадцяти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 18.09.2014 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1