АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

19 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000193 від 23.06.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, було частково задоволено клопотання слідчого слідчої групи ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на 1/2 частину автомобіля марки Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонено здійснювати його відчуження.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст. 170 КПК України, з метою недопущення його подальшого відчуження та забезпечення відшкодування завданих збитків.

В апеляційній скарзі власники майна вважають ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2017 р. необґрунтованою, невмотивованою, а тому просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянти вказують на те, що ухвала слідчим суддею постановлена з порушенням вимог закону, без дослідження підстав, визначених ч. 2 ст. 171 КПК України, на підставі яких орган досудового розслідування прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно.

Також власники майна наголошують на тому, що слідчим суддею при постановленні ухвали про накладення арешту на майно було порушено право власника майна ОСОБА_5 та не враховані інтереси підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Крім того, апелянти звертають увагу суду на те, що в судовому засіданні не було досліджено, а в ухвалі місцевого суду відсутні посилання на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним чи третіми особами таким майном.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власників майна, та останніми через канцелярію Печерського районного суду м. Києва власноруч 05.05.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, підозрюваного та власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 29.03.2017 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000193 від 23.06.2016 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що начальник інспекції Головний державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Київської області ОСОБА_6 , за посередництва начальника відділу екологічного контролю за дотриманням природоохоронного законодавства в зоні відчуження ЧАЕС Державної екологічної інспекції у Київській області ОСОБА_11 , вимагали від голови Іванківської сільської ради Київської області ОСОБА_12 неправомірну вигоду у великому розмірі (у формі винесення рішення про відведення у власність СП «Славутич» земельної ділянки, площею 0,5 га, кадастровий номер :01:040:0038) за не притягнення до відповідальності за порушення вимог екологічного законодавства. Зацікавленими особами від СП «Славутич» виступали ОСОБА_13 та ОСОБА_14

05.10.2016 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди у великому розмірі для третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Досудовим розслідуванням також було встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в паспорті ОСОБА_5 (попереднє прізвище ОСОБА_15 ), між нею та ОСОБА_6 Щасливською сільською радою Бориспільського району, Київської області зареєстровано шлюб 15.03.2013 року та згідно паспорту встановлено, що спільне прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_16 .

Крім того, органом досудового розслідування, відповідно до витягу, отриманого з Єдиного Державного реєстру МВС України, було встановлено, що за ОСОБА_5 зареєстровано на праві приватної власності автомобіль марки Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

28.03.2017 р. слідчий слідчої групи ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно та накладено арешт на 1/2 частину автомобіля марки Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна, а тому з метою забезпечення вироку в частині можливої конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль, який набутий подружжям у шлюбі, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

29.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на 1/2 частину автомобіля марки Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , заборонивши здійснювати його відчуження.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому були вислухані доводи слідчого, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, достатність даних, які вказують на вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 , а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апелянтів про те, що ухвала слідчим суддею постановлена з порушенням вимог закону,без дослідження підстав, визначених ч. 2 ст. 171 КПК України, на підставі яких орган досудового розслідування прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Посилання апелянтів на ті обставини, що слідчим суддею при постановленні ухвали про накладення арешту на майно було порушено право власника майна ОСОБА_5 та не враховані інтереси підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не обґрунтовані, оскільки виходячи з положень ст. 60 СК України, відповідно до якої кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на 1/2 частину вказаного автомобіля та дійшов обґрунтованого висновку, що в матеріалах кримінального провадження наявна справжня потреба в накладенні арешту на майно, а саме на автомобіль Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Не обґрунтованими є також і посилання апелянтів, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, на те, що в судовому засіданні не було досліджено, а в ухвалі місцевого суду відсутні посилання на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, з огляду на те, що право власності ОСОБА_5 на автомобіль Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 підтверджується результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, який міститься в матеріалах судового провадження (а.с. 28).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити власникам майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2017 року.

Ухвалу слідчого суді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000193 від 23.06.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, якою було частково задоволено клопотання слідчого слідчої групи ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на 1/2 частину автомобіля марки Porsche Cayenne, vin НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонено здійснювати його відчуження, залишити без змін.

Апеляційну скаргу власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 и б а к