АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/40/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/274/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25.01.2017 року про відмову у задоволені спільного клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та представника адміністрації Білозерської виправної колонії УДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі (№ 105) про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Херсона, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого;

-вироком Апеляційного суду Херсонської області від 08.12.2015 року за ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі;

-06.03.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. 190 ч. 2, ст.. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-12.06.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-17.09.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-21.03.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 190 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 9 місяців. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2016 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 09 вересня 2015 року по 04 листопада 2015 року, з 25 листопада 2015 року по 29 грудня 2015 року, з 21 березня 2016 року по 21 квітня 2016 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволені спільного клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та представника адміністрації Білозерської виправної колонії УДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі (№ 105) про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ст. 190 ч. 2 КК України

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення та неодноразово виявляв бажання працювати у промисловій зоні для погашення цивільного позову, проте вільних місць не було.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З досліджених судом першої інстанції характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 за час відбування покарання на виробництві установи працевлаштований не був. Протягом строку відбування покарання має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці від начальника відділення та установи (16 серпня 2016 р., 18 жовтня 2016 р., 16 грудня 2016 р.). Вимоги режиму відбування покарання порушував один раз (1 квітня 2016 р.), стягнення погашене в установленому законом порядку. Згідно вироків заподіяну злочином шкоду на загальну суму 153741, 36 грн. відшкодовано ним лише в сумі 300 грн.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано врахував відомості про поведінку засудженого і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не лише у період, що передував зверненню з поданням, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки він за весь період відбування покарання не виявив бажання працевлаштуватися, заохочення отримані безпосередньо перед вирішенням питання про умовно-дострокове звільнення. Дотримання вимог гігієни, зовнішнього вигляду, приймання участі в благоустрою відділення, як правильно вказав суд, є обов`язком засудженого та не може бути безумовною підставою для застосування відносно засудженого пільги у виді умовно-дострокового звільнення від покарання за відсутності підстав і умов, визначених у ст. 81 КК України.
З наведених підстав, рішення суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень кримінального процесуального закону при його постановленні не допущено, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, аухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25.01.2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_2