Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/119/17
Провадження № 1-кп/670/15/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000170 від 13.10.2016 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав, Львівської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 порушуючи встановлений порядок вирощування рослин коноплі, без передбаченого ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 дозволу (ліцензії) на здійснення такої діяльності, на власних присадибних земельних ділянках, що в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , займався незаконним вирощуванням рослин коноплі для власних потреб.

Так, на початку квітня 2016 року ОСОБА_4 , помітивши на своїх присадибних земельних ділянках в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , рослини коноплі, достовірно знаючи про те, що для вирощування вказаних рослин слід мати спеціальний дозвіл, проводив їх обробіток.

З метою вирощування рослин коноплі ОСОБА_4 забезпечив їх дозрівання, для чого упродовж квітня-липня 2016 року систематично, проводячи роботу по догляду за площею, на якій росла городина, прополював навколо рослин коноплі бур`яни, чим забезпечував безперешкодний їх ріст і тим самим проводив незаконне вирощування рослин коноплі. 19.08.2016 року працівниками поліції під час обшуку домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,19 га в АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 441 рослини коноплі, які містять тетрагідроканабінол і є рослинами роду конопель.

Суд визнає доведеним подію кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а саме незаконному вирощуванні конопель в кількості п`ятдесят і більше рослин.
28.02.2017 року у вказаному кримінальному провадженні між прокурором -- начальником Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
В угоді про визнання винуватості викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 310 КК України, які ніким не оспорюються, зазначено істотні для розглядуваного кримінального провадження обставини.
За умовами вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 310 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, щиро покаявся, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту під час судового розгляду та співпрацювати у викритті вказаного кримінального правопорушення. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 310 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України дійшли згоди про його звільнення від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку на один рік та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України визнав повністю, підтвердив, що злочин вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, розкаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, зрозумілі,також він усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник не заперечував проти затвердження вказаної угоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 470 КПК України та підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в її затверджені не встановлено.
Узгоджена між прокурором та обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів.
На підставі наведеного, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором -- начальником Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України підлягають знищенню, процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 314, ст. 368, ст. 370, ст. 373, ст. 374, ст. 474, ст. 475 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 000170 від 13.10.2016 року, укладену між прокурором -- начальником Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік та зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету 527,76 гривень судових витрат за проведення експертизи.

Речові докази, рослини роду конопель у кількості 441 рослин, які передано на зберігання до ВЛМТЗ ГУНП у Хмельницькій області, - знищити.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1