Справа №639/3833/17
Провадження №1-кс/639/1206/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , слідчо-заарештованої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 про порушення прав та свобод ув`язненої адміністрацією Харківської установи виконання покарань №27 УДПтСУ в Харківській області під час утримання під вартоюв умовах Харківській установі виконання покарань № 27 УДПтСУ в Харківській області,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 про порушення прав та свобод ув`язненої адміністрацією Харківської установи виконання покарань №27УДПтСУ в Харківській області під час утримання під вартоюв умовах Харківській установі виконання покарань № 27 УДПтСУ в Харківській області (в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова).
В поданому клопотанні заявник просить: 1) дозволити здійснювати телефоні дзвінки з Харківської установи виконання покарань №27; 2) притягнути до адміністративної відповідальності працівників Харківської установи виконання покарань №27 за неповідомлення близьких родичів про її місце перебування.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що вимоги які зазначила заявник в своїй скарзі не відповідають чинному законодавству .
У судовому засіданні слідчо - заарештована ОСОБА_4 просила скаргу, яка була подана в порядку ст. 206 КПК України задовольнити.
Представник ХУВП № 27 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні клопотання просила відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судової справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» особи, взяті під варту, мають право на захист своїх прав та інтересів особисто або за допомогою захисника з моменту затримання або взяття під варту, а також на повідомлення під час взяття під варту підстав та мотивів взяття під варту, оскаржувати їх у суді, отримати в друкованому вигляді роз`яснення положень статей 28, 29, 55, 56, 59, 62 та 63
Конституції України, цієї статті та інших прав затриманих або взятих під варту, встановлених законом, у тому числі права здійснювати захист своїх прав та інтересів особисто або за допомогою захисника з моменту затримання або арешту (взяття
під варту) особи, права відмовитися від надання будь-яких пояснень
або свідчень до прибуття захисника; знайомитися з правилами тримання під вартою; на щоденну прогулянку тривалістю одна година. Вагітним жінкам і жінкам, які мають при собі дітей, неповнолітнім, а також хворим з дозволу лікаря та за їх згодою тривалість щоденної прогулянки встановлюється до двох годин; одержувати передачі або посилки та грошові перекази і передачі; купувати протягом місяця за безготівковим розрахунком продукти харчування і предмети першої необхідності на суму до
одного мінімального розміру заробітної плати та без обмежень письмове приладдя, газети, книги через торговельну мережу на замовлення; користуватися власним одягом і взуттям, мати при собі документи і записи, що стосуються кримінального провадження; користуватися телевізорами, одержаними від родичів або інших
осіб, настільними іграми, газетами і книгами з бібліотеки місця попереднього ув`язнення та придбаними через торговельну мережу; на душпастирську опіку, що здійснюється священнослужителями (капеланами); відправляти в індивідуальному порядку релігійні обряди і користуватися релігійною літературою та властивими їх віруванню
предметами релігійного культу, виготовленими з малоцінних матеріалів, якщо при цьому не порушується встановлений у місцях попереднього ув`язнення порядок, а також не обмежуються права інших осіб; на восьмигодинний сон в нічний час, під час якого не допускається залучення до участі в процесуальних та інших діях, за
винятком невідкладних випадків; звертатись із скаргами, заявами та листами до Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних
організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених
осіб таких міжнародних організацій, державних органів і службових
осіб у порядку, встановленому статтею 13 цього Закону; взяті під варту жінки вправі мати при собі дітей віком до трьох років. Взяті під варту молоді громадяни (віком від 14 до 35 років) мають право на отримування психолого-педагогічної допомоги від
спеціалістів центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Осіб, які відбувають покарання у місцях позбавлення волі, вразі обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з іншим кримінальним провадженням або в разі
прийняття рішення про тимчасову видачу іншій державі, тримають відповідно до правил, установлених цим Законом. Одержання цими особами посилок і передач, а так само купівля ними продуктів харчування і предметів першої необхідності здійснюються в порядку, встановленому Кримінально-виконавчим кодексом України
для рівня безпеки виправної колонії, призначеного їм центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. Перелік продуктів харчування і предметів першої необхідності, які забороняється передавати особам, взятим під варту, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань,
Міністерством оборони України.
Вказаний перелік прав осіб, взятих під варту є виключним.
Відповідно до наказу Міністерстава Юстиції України «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» адміністрація установи виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонних розмов без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час. З метою реалізації права на телефонні розмови усіх засуджених, які відбувають покарання в установі, тривалість розмови одного засудженого не повинна перевищувати 15 хвилин.
З огляду на наведене, враховуючи що ОСОБА_4 на даний час не є засудженою, її доводи щодо порушення її прав та свобод з боку адміністрації Харківської установи виконання покарань (№27) не знайшли свого підтвердження при розгляді скарги, яка, таким чином, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги , яка подана в порядку ст.206 КПК України, щодо порушення прав і свобод ув`язненої особи в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань №27» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1