Справа № 515/1153/16-к
Провадження № 1-кп/515/35/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

06 квітня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретарів ОСОБА_2

ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

законного представника потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8

психолога ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області об`єд- нані в одне провадження матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досу- дових розслідувань за №№: 0000150 від 22.03.2016 р. та 0000394 від 22.07. 2016 р., за обвинуваченням

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.

Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, бо-

лгарина, громадянина Украіни, не військовозобов`язаного,

з неповною середньою освітою, перебуває у фактичних

шлюбних відносинах, має двох малолітніх дітей, раніше

судимого: 20.05.2004 р. Татарбунарським районним судом

Одеської області за ч.1 ст.296, ч.2 ст.15- ч.1 ст.186, ч.2 ст.

186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений

22.09.2005 р. за амністією; 16.03.2007 р. Ізмаїльським мі-

ським судом Одеської області за ч.2 ст.15-ч.2 ст.186, ч.2

ст.186 КК України з застосуванням ст.71 КК України до

4 років та 8 місяців позбавлення волі, звільнився 14.09.

2011 р. за відбуттям строку покарання; 23.05.2012 р. Та-

тарбунарським районним судом Одеської області за ч.1

ст.152 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнив-

ся 24.11.2015 р. за відбуттям строку покарання, до затри-

мання працював за наймом, проживав в

АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.156 КК Украї- ни,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2016 року приблизно о 21 год.40 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в провулку між вули- цями Леніна та 28 Червня, напроти будинку АДРЕСА_3 , з метою відкритого заволодіння чужим майном, підбіг ззаду до ОСОБА_12 та, закривши лівою рукою її обличчя, намагався вирвати належну їй жіночу сумку. В ході боротьби ОСОБА_13 впала на землю і тоді ОСОБА_10 застосував до неї фізичне насилля, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, яке виразилось у нанесенні не менше 2-3 ударів кула- ками рук в область голови. Від отриманих ударів ОСОБА_13 злегка випустила з рук свою сумку вартістю 150 грн., в якій знаходились: телефон марки «Нокіа», вартістю 500 грн., з чіпом оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_1 , вартістю 20 грн., з грошовими ко- штами в сумі 20 грн.; блок живлення до ноутбуку вартістю 1000 грн.; грошові кошти в сумі 27 грн.; модем інтернет-зв`язку вартістю 500 грн.; гаманець вартістю 30 грн.; три картки ПАТ КБ «Приват банк»; окуляри вартістю 150 грн.; 3 книги вартістю 120 грн. кожна на суму 360 грн.; два блокноти вартістю 50 грн. кожен на суму 100 грн.; ліхтарик вартістю 350 грн. Скориставшись цим, ОСОБА_10 вирвав з рук ОСОБА_13 сумку з вищевказаним майном, заподіявши збиток ос- танній на загальну суму 3107 грн., після чого зник з місця події, розпорядившись викраденим май- ном на власний розсуд.

21 липня 2016 року приблизно о 19 год.40 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в лісосмузі між с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області та м.Татарбунари, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкод- жень, умисно наніс чотири удари кулаком в обличчя неповнолітній ОСОБА_6 , 2002 р. народ- ження, заподіявши тим самим потерпілій тілесні ушкодження у вигляді 2-х синців в обох параор- бітальних областях; синця та садна на спинці носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; перелому кісток носа, яке не було небезпечним для життя, має незначні, скороминучі наслідки, що тривають більше 6 діб, але не більше 21 дня, і за цим критерієм відноситься до кате- горії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свої протиправні дії, 21 липня 2016 року приблизно о 19 год.50 хв. ОСОБА_10 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в лісосмузі між с.Дмитрівка Татарбу- нарського району Одеської області та м.Татарбунари, умисно, з метою вчинення розпусних дій щодо неповнолітньої особи, використовуючи безлюдну обстановку, напав на неповнолітню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проїздила поблизу на велосипеді, після чого усадив не- повнолітню ОСОБА_6 на землю біля себе та, знявши з себе одяг, оголив свої статеві органи, якими торкався до її тазу.

Далі ОСОБА_10 одягся, ліг поруч зі ОСОБА_6 та своїми руками непристойно торкався її статевих органів через одяг, який був на потерпілій. Після цього ОСОБА_10 з метою схилення не- повнолітньої ОСОБА_6 до вчинення з ним певних сексуальних дій та вчинення з ним стате- вих зносин, продовжував непристойно торкатися до її статевих органів через одяг та пропонував ОСОБА_6 цілувати її статеві органи. Його протиправні дії тривали майже до 22 год., після чого він відпустив потерпілу.

Обвинувачений ОСОБА_10 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і детально розповів про обставини заподіяного.

Обставини справи за даним епізодом обвинувачення ніким із учасників судового провадження не оспорювались, тому судом було визнано недоцільним дослідження наступних доказів - показів потерпілої та свідків, матеріалів провадження, проти чого не заперечували учасники судового про- вадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 погодився з тим, щоб судовий розгляд за зазначеним епізодом об- винувачення було обмежено його допитом та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. Йому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляються права оскаржити в апеля- ційному порядку фактичні обставини справи за даним епізодом обвинувачення.

Дії ОСОБА_10 за зазначеним епізодом обвинувачення суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він повторно вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_10 не визнав свою вину у вчиненні розпусних дій щодо 14-літньої ОСОБА_14 та заподіянні їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, пояснивши наступне. 21 липня 2016 року він до обіду перебував у своїх батьків, яким допомагав заносити зерно, після чого повернувся додому, де і знаходився до ранку. Ранком 22 ли- пня від тестя йому стало відомо. що його розшукує поліція. Він злякався, подумав, що за грабіж майна ОСОБА_15 його хочуть взяти під варту, тому втік. Ніяких дій стосовно неповнолітньої ОСОБА_6 він не вчиняв.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопору- шень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.156 КК України, його винуватість у їх вчиненні підтверджу- ється сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів:

--- свідченнями потерпілої ОСОБА_6 , про те, що 21.07.2016 р. приблизно о 19 год.30 хв.вона прогулювалась на велосипеді, що робить кожного дня. Їхала по дорозі на с.Дмитрівка. Назустріч їхав обвинувачений на мопеді. Після того, як вони розминулись, ОСОБА_10 розвернувся і поїхав за нею. Вона заїхала за лісосмугу, обвинувачений послідував за нею. Він забрав у неї велосипед і відкинув його в сторону, після чого потяг її на пагорб. Вона вдарила його грудкою землі в голову, він кулаком двічі сильно вдарив її в обличчя, від чого з носу пішла кров. Обвинувачений нама- гався повалити її, зняти з неї одяг, але вона противилась. Перебуваючи позаду неї, ОСОБА_10 зняв з себе нижній одяг, торкався своїм статевим органом її тіла, торкався руками її статевих органів, робив якісь поступальні рухи нижньою частиною тіла. Знову повалив, роздівав, намагався згвал- тувати. Вона сказала, що не заслуговує на таке відношення до себе, після чого обвинувачений її відпустив, це було приблизно о 22 год. Вона його добре запам`ятала, у нього були залисини, у від- діленні поліції вона впізнала його по фотознімку серед інших фотознімків. Обвинувачений вдарив її кілька разів в область носа, лоба. обличчя;

--- показами свідка ОСОБА_16 , з яких слідує, що 21.07.2016 р. її дочка ОСОБА_6 , як завжди, на велосипеді поїхала на прогулянку. Оскільки її довго не було, вона почала турбуватись. Дочка повернулась приблизно о 22 год., була подавленою, її вигляд говорив про те, що сталось щось погане. Вона була побита, ніс - зламаний, на одязі - спортивному костюмі - була кров, бруд. Їй та чоловікові дочка розповіла, що зустріла обвинуваченого, який проїхав її на мопеді, а потім розвернувся і поїхав за нею. За лісосмугою він перегородив дочці дорогу, викинув її велосипед і повалив її на землю. Дочка відбивалась, вдарила нападника грудкою землі по голові, а він вдарив її в обличчя кулаком кілька разів. Потім обвинувачений потягнув дочку у лісосмугу далі від доро- ги, він намагався її роздягнути, торкався її статевих органів. Разом з дочкою і чоловіком вони пої- хали до відділення поліції, звідки їх направили до лікарні. Там її оглянув черговий лікар;

--- показами свідка ОСОБА_17 , відповідно до яких, 21.07.2016 р. приблизно о 22 год. до лікар- ні, де він виконував обов`язки чергового лікаря, разом з батьками прибула ОСОБА_6 . При її огляді було вичвлено тілесні ушкодження - перелом кісток носа, садна на туловищі та нижніх кін- цівках. Її одяг був у крові. Було надано необхідну допомогу, зроблено рентген-знімки голови. По- терпіла пояснила, що її було побито невідомим у лісосмузі біля дороги на с.Дмитрівка, був замах на її згвалтування. Про подію він повідомив до поліції, приїхав слідчий;

--- показами свідка ОСОБА_18 , яка пояснила. що ранком 22.07.2016 р. до них приїхали праців- ники поліції, які шукали її цивільного чоловіка ОСОБА_10 , обвинувачуючи його у вчиненні яки- хось дій. В обід того ж дня вона повернулась з роботи додому і батько повідомив їй, що ОСОБА_10 кудись подівся, його шукала поліція. Після зникнення чоловіка і до його затримання вона з ним не спілкувалась.

Також винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень під- тверджується матеріалами кримінального провадження:

--- витягом з кримінального провадження № 0000394 від 21.07.2016 р. (а.с.108);

--- заявою ОСОБА_6 про те, що 21.07.2016 р. о 19 год.30 хв. невідома їй особа між м.Татар- бунари та с.Дмитрівка Татарбунарського району нанесла їй тілесні ушкодження та торкалася рука- ми її статевих органів (а.с.109, 238);

--- фотознімками потерпілої ОСОБА_6 після вчинення щодо неї злочинів (а.с.209);

--- висновком експерта № 164 (судово-медична експертиза) про те що у ОСОБА_6 було вияв- лено тілесні ушкодження: 2 синці в обох параорбітальних областях, синець та садно на спинці но- са, перелом кісток носа, які могли бути утворені 21.07.2016 р. Ушкодження у вигляді синців та са- дна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді перелому кісток носа не було небезпечним для життя, має незначні, скороминучі наслідки, що тривають більше 6 діб, але не більше 21 дня, і за цим критерієм відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.239-240);

--- протоколом огляду предметів від 22.07.2016 р. - спортивного костюму (штанів та куртки), коф- ти, які була на потерпілій ОСОБА_6 під час нападу на неї 21.07.2017 р., з плямами речовини бурого кольору (а. с.242-249);

--- протоколом про визнання оглянутих речей речовими доказами та передачу їх на зберігання від 22.07.2016 р. (а.с.250,251);

--- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2016 р. (а.с.252-254). В процесі даної слідчої дії потерпіла ОСОБА_6 за сукупністю ознак впізнала ОСОБА_10 , зображеного на фото № 2, як особу, що вчинила на неї напад;

--- протоколом огляду місця події від 22.07.2016 р. (а.с.255-261) за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

--- заявою потерпілої ОСОБА_6 від 04.01.2017 р. (а.с.262) про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , який 21.07.2016 р. силоміць затяг її в лісосмугу між м.Татарбунари і с.Дмитрівка та вчинив стосовно неї розпусні дії;

--- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2017 р. (а.с.263-265) за участю підоз- рюваного ОСОБА_10 , який в процесі даної слідчої дії добровільно, без примусу розповів про об- ставини заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та вчинення стосовно неї роз- пусних дій. Зокрема, він пояснив, 21.07.2016 р. о 19 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проїздив на мопеді в напрямку м.Татарбунари з с.Дмитрівка. Назустріч йому на велоси- педі їхала невідома дівчина, яку він вирішив наздогнати на познайомитись. Дівчина намагалася втекти від нього і звернула ліворуч на польову дорогу. Він схопив велосипед дівчини та відкинув його в сторону. Дівчина почала чинити опір, це його роздратувало і він повалив її на землю та від- тяг на пагорб. Він сів на дівчину зверху і намагався стягнути з неї штани, щоб торкнутись її тіла, ґвалтувати її не хотів. Дівчина вирвалась і почала тікати, він побіг слідом сказати, що не має на- міру скривдити її. Коли він наздогнав дівчину, вона грудкою землі вдарила його по голові. Це його роздратувало і він двічі вдарив її кулаком в обличчя, але вона знову взяла груду землі і вдарила його по голові, від чого у нього на лобі виступила кров. У відповідь він знову вдарив дівчину двічі кулаком в обличчя, у неї з носа пішла кров, знову між ними виникла боротьба. Знаходячись позаду дівчини, він спустив донизу бриджі та труси, в яких був, і своїм статевим членом торкався тазу дівчини, не маючи наміру ґвалтувати її. Він цілував її в шию, через одяг мацав руками її груди, намагався зняти з неї штани аби помацати тіло, але дівчина чинила активний опір. Потім він знову торкався руками статевих органів дівчини через її одяг, від чого дівчина почала плакати, а він заспокоював її. Вважаючи, що вона хоче вступити з ним в статеві зносини, він запропонував їй поцілувати її в статеві органи, від чого вона відмовилась. Після цього приблизно о 22 год. він від- пустив дівчину, яка сіла на свій велосипед та поїхала у напрямку м.Татарбунари. В статеві зносини з нею він не вступав. Через розуміння того, що за розбещення дівчини його можуть посадити до в`язниці, вирішив втекти з дому, переховувався у м.Ізмаїл, де його і знайшли працівники поліції. Тілесні ушкодження дівчині він спричинив умисно, так як його обурив супротив з її сторони;

--- копію протоколу про затримання ОСОБА_10 , що мало місце 03.01.2017 р. (а.с.276-279);

--- копіями вироків, за якими обвинувачений засуджувався, в тому числі і за ч.2 ст.186 КК України (а.с.176-177, 178-182, 183-187).

Оцінюючи зібранні у справі докази у їх сукупності, суд вважає їх достовірними, не суперечли- вими, вони узгоджуються між собою.

За заподіяння потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад її здоров`я, ОСОБА_10 підлягає відповідальності за ч.2 ст.125 КК України.

Дії ОСОБА_10 за третім епізодом обвинувачення суд кваліфікує за ч.1 ст.156 КК України, оскі- льки він вчинив розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні зазначених злочинів суд повязує з вибором захисної позиції та намаганням уникнути відповідальності за вчинене.

Ствердження обвинуваченого та його захисника про те, що при досудовому розслідуванні зло- чинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.156 КК України, було порушено право на захист, суд вважає неспроможними, та не може прийняти їх до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженими та добутими у судовому засіданні доказами, а саме: протоколами роз`яснення права на захист, орде- ром адвоката, постановами про прийняття відмови підозрюваного від участі захисника (а.с.280, 281,282, т.1; 19,11,12, т.2), з яких слідує, що перед оголошенням про підозру у вчиненні злочинів. передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.156 КК України, ОСОБА_10 було розяснено його право на квалі- фіковану правову допомогу. яке він може реалізувати обравши собі захисника або призначення йому захисника безоплатно за ра- хунок держави. На що ОСОБА_10 заявив, що на даному етапі слідства від захисника відмовляється, свої права буде захищати сам, про що в протоколах зазна- чив власноруч, у зв`язку з чим було ухвалено постанови про прийняття відмови від участі захис- ника

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 , який здійснював досудове роз- слідування, підтвердив відомості, що містяться у зазначених протоколах та постановах, зазначив- ши, що відмову від захисника ОСОБА_10 мотивував тим, що він усвідомлює, що за вчинене треба відповідати, а тому послуг захисника не потребує.

До показів свідка ОСОБА_18 в тій частині, що обвинувачений 21.07.2016 р. повернувся додо- му від батьків, яким допомагав заносити зерно, біля 20 год., після чого нікуди не відлучався і зна- ходився дома, суд відноситься критично і не може прийняти їх до уваги, оскільки даний свідок є цивільною дружиною обвинуваченого, з яким у неї двоє дітей, і є особою, що зацікавлена в резу- льтатах розгляду справи.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого обви- нуваченим, дані про його особу, думку потерпілої та її представників про необхідність призначен- ня обвинуваченому суворого покарання та всі обставини справи.

ОСОБА_10 активно сприяв розкриттю злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доброві- льно відшкодував завданий збиток. Він посередньо характеризується за місцем мекання, виховує трьох дітей, являючись батьком двох з них.

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений двоє з інкримінованих йому діянь вчинив у стані сп`яніння, вчиняв злочини раніше.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_10 , обставин, що пом`як- шують та обтяжують покарання, суд вважає, що цілі його покарання та виправлення будуть досяг- нуті тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати обвинуваченому у строк від- буття покарання строк попереднього ув`язнення.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_7 з урахуванням, у відповід- ності до ст.23 ЦК України, характеру вчинених стосовно потерпілої злочинів, глибини її фізич- них та душевних страждань, ступеню вини обвинуваченого, діями якого завдано моральної шкоди, його матеріального становища, приймаючи до увагни вимоги розумності і справедливості, підля- гають частковому задоволенню.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, перед- бачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.156 України, та призначити йому покарання:

--- за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 6 місяців;

--- за ч.2 ст.125 КК України - у виді арешту строком на 6 місяців;

--- за ч.1 ст.156 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_10 покарання - 6 (шість) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій ус- танові закритого типу.

Строк покарання засудженому обчислювати з дня його затримання - з 03 січня 2017 року, запо- біжним заходом стосовно нього до набрання вироком законної сили залишити тримання під вар- тою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати засудженому у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення - з 03 січня 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі: оптичний носій інформації - DVD диск (а.с.170) - залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Нокіа 1600» (а.с.171,172) - залишити по- терпілій ОСОБА_13 ; сім картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_1 , яку долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с.171) - повернути потерпілій ОСОБА_20 ; спортивний костюм та кофту, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області (а.с.250,251) - повернути потерпілій ОСОБА_21 .

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , який діє як законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , грошову компе- нсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 60000 грн.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Тимошенко