Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 0616/1-16/2012 Головуючий у 1 інстанції суддя Кузьменко В.В.
Категорія: 121 ч. 1 КК
Ухвала

Іменем України

18вересня 2012 року. м. Житомир.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Ткача С.О. суддів: СлісарчукаЯ.А., ОСОБА_1

з участю:

прокурора Селюченко І.І. засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 квітня 2012 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше судимого:

-16.01.2003 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ст. ст. 122 ч. І, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком терміном 1 рік шість місяців. Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 13 березня 2003 року звільнення від відбування покарання скасовано і засудженого направлено в місця позбавлення волі.

-19.06.2003 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 1, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 13 вересня 2005 року з Ізяслівської ВК Хмельницької області по відбуттю строку покарання;

-27.11.2007 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ст. 309 ч. 1 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого умовно - достроково 25.09.2009 року з не відбутим терміном покарання 8 місяців 10 днів з Жовтневої ВК № 71 Харківської області;

-11.10.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

засудженого за ст. 122 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст. 121 ч. 1 КК України на 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначене покарання 6 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за попереднім вироком суду вів 11.10.2010 року, остаточно визначене покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Суд визнав ОСОБА_2 винним і засудив за те, що він близько 15 години 23 жовтня 2009 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, у дворі будинку № 3 по вул. Л. Українки в місті Новоград-Волинський, під час сварки умисно наніс удари кулаками та ногою по голові потерпілому ОСОБА_3.

Злочинними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3А були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, у вигляді: черепно-мозкової-лицевої травмами із саднами на обличчі, розривом передньо-верхньої стінки зовнішнього слухового ходу з переходом на барабанну перетинку лівого вуха, перелом основи черепа в ділянці піраміди лівої вискової кістки, гемарогічним забоєм лобної долі правої півкулі головного мозку, епідуральними гематомами в правій висковій та лівій висково-тімяній ділянках.

Близько 18 години 30 хв. 22 вересня 2010 року, ОСОБА_2В перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на сходинковій площадці пятого поверху в підїзді будинку № 15 на площі імені JI.Українки міста Новоград-Волинський, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс пять ударів кулаками рук та ногами по обличчю ОСОБА_4, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді переломів нижньої щелепи, синця в ділянці нижньої щелепи зправа та зліва на підборідді, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя, а також тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, синця на спинці носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя та тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, на передній поверхні шиї. в лівій підключечній ділянці, що належать до легких тілесних ушкоджень.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вважає вину не доведеною, просить скасувати вирок суду, у звязку з порушенням вимог кримінально процесуального законодавства під час розслідування кримінальної справи та при розгляді її судом. Стверджує, що дільничний інспектор використав ОСОБА_3 ОСОБА_4 для фальсифікації доказів. Тілесне ушкодження потерпілий ОСОБА_3 отримав не від нанесеного йому удару, а внаслідок падіння на бардюр. ОСОБА_4 тілесні ушкодження отримала внаслідок падіння пяною на бетон сходинкової площадки.

Зазначає, що в суді ОСОБА_4 відмовилась від позову про стягнення моральної шкоди і ствердила, що була пяна та перша затіяла бійку. Зазначене свідчить про відсутність в його діях умислу на вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2, який підтримав вимоги викладені в апеляції, міркування прокурора про законність вироку

суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент заподіяння ОСОБА_3 та умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_4, є обґрунтований, правильний, відповідає фактичним обставинам справи, стверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні злочинів згідно предявленого обвинувачення, у вироку суд послався на показання потерпілих, свідків та досліджені матеріали справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав частково, а в останньому слові вину не визнав, свої дії пояснив нібито противоправними діями потерпілих. Таку поведінку підсудного, суд розцінив як намір уникнути покарання, оскільки його доводи спростовані дослідженими доказами.

Під час судового слідства ОСОБА_2 пояснив свої дії щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень потерпілим агресивними діями ОСОБА_3, який намагався його вдарити так і агресивними діями ОСОБА_4, яка спровокувала його на бійку.

Суд дав належну оцінку показам ОСОБА_2 і вказав, чому не взяв їх до уваги, а поклав в основу обвинувального вироку інші досліджені докази, якими стверджується його винність.

Суд послався на показання потерпілого ОСОБА_3 який показав суду, що він був побитий 23 жовтня 2009 року. Від отриманих тілесних ушкоджень став інвалідом 2-ї групи і втратив память. Під час очної ставки ОСОБА_3 з ОСОБА_2, потерпілий вказав на останнього як особу, що побила його.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що 28 жовтня 2009 року працівники реанімаційного відділення Новоград-Волинського ТМО повідомили її про перебування у відділенні брата, доставленого у тяжкому стані. Від отриманих травм брат став інвалідом, у повсякденному житті потребує сторонньої допомоги.

У вироку суд також послався на показання свідка ОСОБА_7, яка була очевидцем побиття ОСОБА_3 і вказала на ОСОБА_2 як людину, яка 23 жовтня 2009 року близько 13 години у дворі будинку № 3 на площі ОСОБА_8 в місті Новоград-Волинський побила потерпілого. Під час досудового слідства свідок підтвердила свої покази на очній ставці з обвинуваченим ОСОБА_2 (а. с. 45-46, 51-53 т. 1).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 391 від 10.12.2009 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_3 у вигляді відкритої черепно-лицевої травми із саднами на обличчі, розривом передньо-верхньої мозкової-лицевої верхньої стінки зовнішнього слухового ходу з переходом на барабанну перетинку лівого вуха, перелом основи черепа в ділянці піраміди лівої вискової кістки, гемарогічним забоєм лобної долі правої півкулі головного мозку, епідуральними гематомами в правій висковій та лівій висково-тімяній ділянках, субдоральною гематомою в лівій лобно-висково-тімяній ділянках, утворились від дії тупого(их) предмета(ів), давністю можливо 23.10.2009 року, належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Вказані тілесні ушкодження могли утворитись не менш ніж від двох дій (ударів) травмуючого предмета.

Не виключена можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 при ударах, нанесених ОСОБА_2 та описаних ним при відтворенні обстановки та обставин події.

Не могли утворитись такі тілесні ушкодження при падінні ОСОБА_3 та ударі задньою частиною голови об асфальт, як вказував ОСОБА_2 при відтворенні обстановки та обставин подій (т. 1 а.с. 35, 36).

Таким чином спростовані покази засудженого про отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень внаслідок падіння і встановлено, що тілесні ушкодження утворились в результаті злочинних дій підсудного.

В судовому засіданні спростована також заява ОСОБА_2 про те. що ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження внаслідок падіння.

У вироку суд послався на показання потерпілої ОСОБА_4 яка показала, що 22 вересня 2010 року близько 18 год. 30 хв. в її квартиру № 13 на площі ОСОБА_8, 15 в місті Новоград-Волинський прийшов ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного спяніння. Він кулаком руки вдарив її в ніс, з якого пішла кров. Стала прикривати носа руками, тоді ОСОБА_2 витягнув її за одяг з квартири на сходинкову площадку, де вона від його поштовху впала, а він став кулаками рук, ногами бити її в обличчя, по нижній щелепі, підборіддю, в праве око, брав руками за шию.

З сусідньої квартири вийшла ОСОБА_9 стала кричати на ОСОБА_2 і той втік з підїзду будинку. Викликали швидку допомогу, працівники якої надали їй медичну допомогу та доставили в травматологічне відділення районної лікарні. Пізніше, через декілька днів ОСОБА_2Е наказав їй, щоб вона слідчому не розповідала про вчинене ним і показала, ш: сама собі заподіяла перелом щелепи і тілесні ушкодження.

Суд також послався на показання свідка ОСОБА_9, яка підтвердила покази потерпілої. Пояснила суду, що бачила 22 вересня 201 і року на сходинковій площадці близько 18 години 30 хв. як ОСОБА_2Е бив ОСОБА_4 ногами і руками по тілу, обличчю. З носа йшла крон потерпіла кричала й просила щоб ОСОБА_2 перестав бити. Побачивши свідка ОСОБА_2 втік з місця злочину.

Згідно висновку експерта № 1259 від 15 жовтня 2010 року та № 1274 від

18жовтня 2010 року, потерпілій ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: переломів тіла нижньої щелепи, синця в ділянці нижньої щелепи зправа та зліва на підборідді, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя; також тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, синця на спинці носа, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя; тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, на передній поверхні шиї, в лівій підключечній ділянці, що належать до легких тілесних ушкоджень.

Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись не менш ніж від 4-5 разової травмуючої дії, можливо і від ударів руками чи ногами, можливо і при обставинах на які вказує ОСОБА_4 під час відтворення обстановки та обставин події.

Судовий експерт виключає можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень при одноразовому падінні з положення стоячи на тверду поверхню (т. 3 а. с. 19, 52).

Таким чином судом незаперечно встановлений факт заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_4.

Внаслідок перевірки матеріалів справи колегія суддів дійшла висновку, що вина засудженого доведена повністю і дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковані правильно.

Підстав для скасування вироку суду з мотивів зазначених в апеляції ОСОБА_2, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 квітня 2012 року щодо нього - без зміни.

Судді: