Справа № 303/1050/17
1-кп/303/210/17
Номер рядка стат. звіту - 55
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2015 року за №0000153 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Корецького району Рівненської області, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, робітник підсобний військової частини ПП НОМЕР_1 , молодший сержант,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
з участю : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 18.03.2015 року самовільно залишив військову частину під час дії особливого періоду та без поважних причин був відсутній на військовій службі по 16.02.2017 року, перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військової частини та проводячи час на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, самовільне залишення
Стр. 2 із 3
військової частини та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби), крім воєнного стану.
Під час досудового розслідування 16.02.2017 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов угоди обвинувачений ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000153 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, в угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, а також узгоджено призначення покарання обвинуваченому за ст. 407 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та із застосуванням п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю.
Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду на умовах, викладених у ній.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - не виявлено.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КК України та КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 373, 376, 474, 475 КПК України, суд
Стр. 3 із 3
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 лютого 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000153 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (органів пробації);
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (органи пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1