Справа № 545/363/17
Провадження № 1-в/545/133/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув більше ? частини призначеного судом покарання, а також сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, посилаючись на те, що засуджений відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від засудженого ОСОБА_4 до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Представник адміністрації Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області №16 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання засудженого підтримав та просив задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року за ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 1, 15 ч. 2 - 185 ч. 2, 70, 71, 72 КК України до 2 років 05 місяців позбавлення волі. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 08.10.23015 року, за ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70, 70 ч. 4, 72 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 гривень,який виконується самостійно. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2016 року за ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 2, 71 ч. 1, 72 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 2 років 05 місяців позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 21.09.2016 року вирок від 26.04.2016 року скасовано в частині призначеного покарання за ст. 70, 71 КК України, постановлено новий вирок на підставі ст. 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України призначити за сукупністю злочинів за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2016 року, Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2016 року, Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року, остаточне покарання у виді 2 років 05 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.01.2017 року визначено порядок застосування покарання, призначених вироками Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року та Апеляційного суду м. Києва від 21.09.2016 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 10.06.2015 року по 08.10.2015 року та з 21.02.2016 року по 21.09.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув більше ? строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення засудженого, за час перебування у Божковській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області №16 ОСОБА_4 мав 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не мав; згідно з характеристикою засудженого від 15.02.2017 року ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_4 у період відбуття покарання дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд:

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 4 місяці 25 днів від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1