УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Згідно поштового штемпеля, 12 липня 2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , направив до Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про накладення арешту на транспортний засіб «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).
Так, встановлено, що мешканці міста Києва та Київської області, діючи у складі організованої злочинної групи, здійснюють діяльність пов`язану з незаконним виготовленням та збутом алкогольних напоїв.
За наявними оперативними даними, при виготовленні фальсифікованих алкогольних напоїв особи використовують сировину, що становить загрозу для життя та здоров`я людей.
11.07.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10.07.2017 року проведено обшук транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується у протиправній діяльності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), за результатами якого встановлено, що вказаний транспортний засіб задіяний в злочинній схемі кримінального правопорушення.
Встановлено, що вищевказаним транспортним засобом здійснюється транспортування та зберігання незаконно виготовленої алкогольної продукції, сировини з цільовим призначенням, з корисливих мотивів, з метою вчинення кримінального правопорушення.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 власником є ОСОБА_5 .
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Як вбачається із матеріалів клопотання, 11.07.2017 року вищевказаний транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.
Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
Накласти арешт на транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню у кримінальному провадженні №0000060 від 26 жовтня 2016 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1