Справа № 460/4409/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Яворівський районний суд Львівської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
за ст.191 ч.1 КК України,
ОСОБА_5 , займаючи посаду нічного сторожа службових приміщень Староярської ЗОШ І-ІІ ступенів Яворівського району Львівської області, отримуючи заробітну плату за рахунок бюджету відділу освіти Яворівської райдержадміністрації Львівської області, маючи намір на привласнення чужого майна, недотримуючись своїх посадових інструкцій, в період з жовтня 2013 року по грудень 2015 року, умисно вчинив привласнення бюджетних коштів відділу освіти Яворівської РДА, а саме: достовірно знаючи, що у робочий час з 16 жовтня 2013 року по 17 жовтня 2013 року, з 24 жовтня 2013 року по 25 жовтня 2013 року, з 28 жовтня 2013 року по 28 жовтня 2013 року, з 13 листопада 2013 року по 14 листопада 2013 року, з 29 листопада 2013 року по 30 листопада 2013 року, 07 грудня 2013 року, 23 березня 2014 року. з 18 квітня 2014 року по 19 квітня 2014 року, 12 червня 2014 року, 13 червня 2014 року, 14 червня 2014 року, 21 липня 2014 року, 10 серпня 2014 року, з 18 серпня 2014 року по 19 серпня 2014 року, з 25 серпня 2014 року по 26 серпня 2014 року, з 13 жовтня 2014 року по 14 жовтня 2014 року, з 21 жовтня 2014 року по 22 жовтня 2014 року, з 17 листопада 2014 року по 18 листопада 2014 року, 27 листопада 2014 року, з 02 грудня 2014 року по 03 грудня 2014 року, 12 грудня 2014 року, 13 лютого 2015 року, 21 березня 2015 року, з 03 вересня 2015 року по 04 вересня 2015 року, 07 вересня 2015 року, 24 вересня 2015 року, з 29 вересня 2015 року по 30 вересня 2015 року, з 05 жовтня 2915 року по 06 жовтня 2015 року, з 23 жовтня 2015 року по 24 жовтня 2015 року, з 29 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2015 року, з 04 листопада 2015 року по 05 листопада 2015 року, 10 листопада 2015 року, 12 листопада 2015 року, з 22 листопада 2015 року по 23 листопада 2015 року, з 04 грудня 2015 року по 05 грудня 2015 року, він перебував за межами України у Республіці Польща і не зміг, в зв`язку із цим, виконувати свої функціональні обов`язки, безпідставно привласнив нараховану відділом освіти Яворівської РДА заробітну плату за фактично не відпрацьований ним час, на загальну суму 630 гривень 47 копійок.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 , вчинив привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало у її віданні, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження, начальником Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , 31 серпня 2016 року було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, за змістом якої, підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також сторони дійшли згоди, щодо призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.191 КК України у виді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення, відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.191 КК України, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. При цьому, судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому є зрозумілим та обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме: відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому ОСОБА_5 зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив про затвердження угоди.
Прокурор також просить затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 .
Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 510 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з ухваленням обвинувального вироку.
Керуючись ст.ст.314, 342-347, 368, 370, 374, 468-470, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 31 серпня 2016 року, укладену між начальником Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 510 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1