Справа № 128/3746/16-к
ВИРОК
Іменем України
16 лютого 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
за ч. 1 ст. 185 КК України, -
16.10.2016 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , умисно, з метою власного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільну небезпечність наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з території вищевказаної земельної ділянки вчинив крадіжку газоблоків марки «АЕРОК» білого кольору в кількості 8 штук. Згідно довідки «ТОВ Епіцентр - К» № VN 0087728 від 24.10.2016 року, станом на 16.10.2016 року, вартість одного газоблоку марки «АЕРОК» становила 45 грн. 54 коп. Після цього, дані газоблоки завантажив до свого автомобіля марки «Volksvagen LT 35», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та місце злочину залишив, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 364 грн. 32 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що пізно ввечері, 16.10.2016 року, він завозив своїх знайомих додому в с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області. На зворотній дорозі біля однієї із земельних ділянок, де проводилось будівництво, він побачив газоблоки, які і вирішив викрасти. Дані газоблоки в кількості 8-ми штук він завантажив у власний автомобіль та привіз до себе додому, маючи намір, в подальшому, завезти їх до бабусі в село та побудувати будку для собаки. Вранці наступного дня до нього приїхали працівники поліції, яким він і видав добровільно викрадене. На даний час потерпіла до нього претензій не має, так як він відшкодував їй заподіяну шкоду, вибачився перед нею, йому соромно за скоєне, тому просить суд його суворо не карати.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше в силу ст. 89 КК України несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має двох малолітніх дітей ( ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілої, її думку щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої вона покладається на розсуду суду.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданої шкоди та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в прибуток держави.
Речові докази вісім газоблоків марки «АЕРОК», білого кольору, поміщені на зберігання у камеру схову Вінницького РВП ВВП ГУНП України у Вінницькій області повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: