печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000152,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у
м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 18.11.2016 р. під час огляду місця події у цокольному приміщенні малого залу міжнародного Центру культури та мистецтв профспілок України, що розташований за адресою: м. Київ, алея Героїв Небесної Сотні, 1. В обґрунтування клопотання посилається на те, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2014 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 110 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2014 року службові особи Всеукраїнської громадської жіночої організації «Дар Життя» (, далі ВГЖО «Дар Життя»), діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, які перебували на території Російської Федерації, переслідуючи мету зміни меж території України, уклали із посадовими особами «Фонду підтримки та захисту прав співвітчизників, проживаючих за кордоном» (Російська Федерація, м. Москва, вул. Арбат, 55/32) договір про надання грошових коштів в розмірі 8 млн. російських рублів (еквівалент майже 2 млн. гривень), які наприкінці квітня 2014 року надійшли на рахунок ВГЖО «Дар Життя» № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Укрінбанк» (МФО 300142). В подальшому, після отримання на території України вказаних грошових коштів, вони мали бути використані для ведення пропагандистської роботи по дискредитації діючої влади, провокації збройних конфліктів між різними верствами населення України, розпалювання національної ворожнечі, інформаційної підтримки проведення в східних регіонах України всупереч положенням Конституції України так званих «референдумів» щодо приєднання адміністративно-територіальних одиниць України до Російської Федерації, що могло спричинити зміни існуючих меж території України та її державних кордонів.
18.11.2016 р. в рамках вказаного кримінального провадження у цокольному приміщенні малого залу міжнародного Центру культури та мистецтв профспілок України, що розташований за адресою: м. Київ, алея Героїв Небесної Сотні, 1, на підставі повідомлення УЗНД Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області № 51/9/1-54841 від 18.11.2016 р. щодо групи невстановлених осіб, якими здійснюються дії направлені на забезпечення заходів спрямованих на зміну меж території України та на порушення порядку встановленого Конституцією України поєднаних з розпалюванням національної ворожнечі, шляхом матеріального забезпечення проектних заходів, за добровільною згодою директора підприємства ФПУ «Міжнародний центр культури і мистецтв профспілок України» ОСОБА_4 проведено огляд місця події. В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав наведених судом вище.
Представник ГО «Антикорупційних рух «Стоп корупція» заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що вилучене майно належить громадській організації, однак жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення воно не має. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2014 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 110 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 27 лютого 2016 року) арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Слідчим суддею не встановлено правової підстави для накладення арешту на майно, яке вилучено 18.11.2016 р. під час огляду місця події у цокольному приміщенні малого залу міжнародного Центру культури та мистецтв профспілок України, що розташований за адресою: м. Київ, алея Героїв Небесної Сотні, 1. Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження. З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення вилучене майно 18.11.2016 р. під час огляду місця події у цокольному приміщенні малого залу міжнародного Центру культури та мистецтв профспілок України, має до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 110 КК України, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту. Зокрема, стст.7, 16 КПК установлюють, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим кодексом. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). На підставі вищвикладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити, за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000152 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня проголошення особою, яка її оскаржує, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Повний текст ухвали буде оголошений 28.11.2016р. о 13.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1