АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №635/6080/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2419/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.68 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього вимог ч.3 ст.68 КК України залишено без задоволення. В обґрунтування ухвали, суд першої інстанції послався на те, що найбільш суворим видом кримінального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.115 КК України, є довічне позбавлення волі, яке не має строкового виміру, а тому положення ч.3 ст.68 КК України не можуть бути застосовані до осіб, засуджених за тими статтями Особливої частини КК, санкція яких передбачає таке покарання.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до нього вимоги ч.3 ст.68 КК України, посилаючись на те, що відповідно до Закону про гуманізацію №270 від 15.04.2008 року в ст.68 КК України були внесені зміни, згідно до яких , у випадку засудження особи за ч.2 ст.115 КК України при призначенні покарання за замах на злочин, за яке передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, найбільш суровою мірою покарання слід вважати строкове покарання, у вигляді 15 років позбавлення волі. А тому на думку засудженого призначене йому покарання не може перевищувати 2/3 від 15 років позбавлення волі, тобто 10 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Харківської області за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі. Санкцією п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Доводи засудженого ОСОБА_8 щодо необхідності пом`якшення йому покарання, оскільки відповідно до ч.3 ст.68 КК України довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Оскільки відповідно до абз.2 п.6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (зі змінами внесеними Постановами Верховного суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року) Правила частин 2 і 3 статті 68 КК не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його половини чи двох третин. Однак до осіб, які вчинили готування до такого злочину або вчинення замаху на злочин у віці до 18 років, і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, що були у стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановлення
вироку, і яким не може бути призначено покарання у виді довічного
позбавлення волі, мають застосовуватися вимоги частин 2 і 3 статті
68 КК, виходячи з максимального покарання позбавлення волі на певний строк.
Враховуючи, що ОСОБА_8 на момент скоєння злочину був повнолітнім, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ч.3 ст.68 КК України, не можуть бути застосовані до засудженого ОСОБА_8 .
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що найбільш суворим видом кримінального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.115 КК України, є довічне позбавлення волі, яке не має строкового виміру, а тому положення ч.3 ст.68 КК України не можуть бути застосовані до осіб засуджених за тими статтями Особливої частини КК, санкція яких передбачає таке покарання.
З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга засудженого є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , залишити - без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженим ОСОБА_8 в той же самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: