Справа №487/1482/17 17.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/540/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.1 ст.187 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0006080 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нововасилівка Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , без певного місця проживання, раніше судимого:
- 17 листопада 2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 21 червня 2013р. по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, і призначено йому покарання 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.72 КК України зараховано у відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 20 січня 2017 року по час набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання стосовно речових доказів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 11 травня 2017 року змінити та пом`якшити покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що не згоден з призначеним йому Заводським районним судом м. Миколаєва покаранням та вважає його занадто суворим.
Обвинувачений зазначав, що судом не був врахований стан його здоров`я, наявність хронічних захворювань, повернення потерпілому викраденого майна, відсутність позовних вимог до нього та його щире каяття.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 31.12.2016 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №15 по вул. Крилова в м. Миколаєві, побачив потерпілого ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс йому декілька ударів рукою в обличчя, внаслідок чого останній впав на землю, втративши свідомість. Скориставшись непритомним станом потерпілого, ОСОБА_6 заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Nokia 1110» вартістю 300 грн та грошовими коштами в сумі 3000 грн.
Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на суму 3300 грн, а також шкоду здоров`ю - легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої надбрівної дуги, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені цього злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 187 КК України є вірною і апелянтом не оспорюється.

Призначаючи покарання суд у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який раніше судимий, конкретних обставин вчинення злочину, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства, апеляційний суд не вбачає.

Посилання апелянта на стан здоров`я та його щире каяття, відсутність з боку потерпілого матеріальних претензій враховано судом при призначені покарання. Щодо його твердження про наявність у нього психічних розладів, то такі дані в матеріалах провадження відсутні, а крім того, згідно довідки ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатора не перебуває.
А крім того, апеляційний суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше судимий, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, не працює, характеризується посередньо, не має постійного місця проживання.
Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив інкримінований злочин відносно особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння, що є обставинами, що обтяжують покарання для обвинуваченого, у відповідності до вимог ст.67 КК України.
З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 405, 407, 424, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: