Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 31 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0000364 відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Колодязне Березнівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
ОСОБА_5 визнаний виним в тім, що 08 серпня 2016 року близько 21.00 години, знаходячись біля подвір`я господарства, розташованого в АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, перебуваючи біля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, наніс один удар рукою потеорпілій в область грудної клітки, в результаті чого вона отримала тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці грудини, яке за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просила зазначений вирок змінити, призначивши ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.
В обґрунтування цих вимог зазначила, що судом першої інстанції не було належним чином встановлено даних про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, попросив вибачення у потерпілої і щиро __________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/787/156/2017 Головуючий в 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: ч.1 ст.125 КК Доповідач - ОСОБА_1
покаявся, після вчинення злочину довів виправлення своєю поведінкою та сприяв слідству.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав викладених у ній, думку прокурора ОСОБА_7 про безпідставність апеляційної скарги та залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, за викладених у вироку обставин, підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні доказів, та його дії вірно кваліфіковано судом за ч.1 ст.125 КК України, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів враховує, що санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу, громадських робіт а також виправних робіт.

Як встановлено ст.50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно загальних засад призначення покарання, встановлених ч.2 ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З вироку вбачається, що призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував
характер і тяжкість скоєного злочину, який є злочином невеликої тяжкості, пом?якшуючі та обтяжуючі обставини, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, і за таких обставин дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, всупереч вимогам ч.2 ст.65 КК України, місцевий суд не мотивував свого рішення щодо обрання саме такого виду покарання.

Проте Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) роз?яснив, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Відповідно до п.1 ч.1 ст 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Відтак враховуючи як положенння Загальної частини Кримінального кодексу, так і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 слід призначити більш м?який вид покарання.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з доводами захисника про недотримання судом першої інстанції вимог ст.65 КК України при призначенні покарання та, у відповідності до ст.ст.408, 414 КПК, визнає необхідним змінити вирок в частині виду призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання на штраф.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження істотних порушень вимог КПК України та закону про кримінальну відповідальність, які могли б вплинути на правильність висновків суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 31 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 змінити
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3