У Х В А Л А
19 жовтня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю слідчого ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, погоджене з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, а саме, транспортний засіб «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , чотири ключі від автомобіля.

Клопотання підтримав, мотивує тим, що слідчим відділенням Личаківського ВП ГУНП у Львівській області у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003548 від 16.10.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що 15.10.2016р. невідома особою, після вчинення грабежу було вчинено спробу покинути місце злочину на вказаному автомобілі. Рух такому автомобілю було заблоковано, після чого невідома особа покинула його та втекла.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання з наведених вище мотивів.

Заслухавши думку слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Із змісту ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості користуватись, розпоряджатись або відчужувати певне його майно.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Всупереч вказаним вимогам закону, в клопотання слідчого не вказано жодної підстави і мети такого арешту. Необхідність проведення окремих слідчих дій, серед яких, як зазначено в клопотання експертиза, огляд, тощо можливо виконати без позбавлення особи права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Тому, в задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 9,131,132,170-173, 309 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1