Справа № 171/1000/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2017 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2017 р. за № 0000544 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, дітей на утриманні не має, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід особисте зобов`язання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.06.2017 р. до суду з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно з угодою про примирення від 30.05.2017 р. сторони дійшли згоди про те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду. Між сторонами досягнуто згоду на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів, що становить 1700 гривень. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про примирення та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 просять затвердити вказану угоду про примирення, прокурор не заперечує проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 25.04.2017 року, приблизно о 19-00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 сварився з ОСОБА_5 , який там тимчасово перебував. Після сварки, покидаючи територію вищевказаного домоволодіння, біля воріт із зовнішньої сторони огорожі, ОСОБА_4 побачив велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна,

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення велосипеда марки «Україна», який належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 усвідомлюючи, що за його діями спостерігають потерпілий ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ігноруючи їх вимоги щодо повернення вищевказаного велосипеду, умисно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, від воріт будинку АДРЕСА_1 , відкрито викрав велосипед марки «Україна», після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1000 гривень.

Суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається в скоєному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання ним своєї вини є цілком виправданим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України, згідно з ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, тому укладання угоди між потерпілим та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.1, 3 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст. 471 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, в тому числі в частині узгодженого покарання, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави за правилами ч.2 статті 124 КПК України.

Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 30 травня 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угодою про примирення покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів, що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: велосипед марки «Україна» - який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1