Справа № 520/5062/17
Провадження № 1-кп/520/751/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000780 від 19.12.2012р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України не має судимості, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України (в редакції КК України 2001 р.),
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
07.11.2003 року приблизно о 13 годині 30 хвилин у ОСОБА_3 , який знаходився на території Новоміського кладовища, розташованого на перетинанні пр.Маршала Жукова та пр.Академіка Глушка в м.Одесі, що є структурним підрозділом комунального підприємства «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування», виник злочинний умисел, направлений на скоєння наруги над могилою і викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 цього ж дня, приблизно о 14.00 годині, посягаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до пам`яті покійних та місць їхнього поховання, прибув до могили №6, де похоронена ОСОБА_6 , розташованої в ряду №15 на ділянці №149 вказаного кладовища, і знайденим поблизу металевим прутом наніс чисельні подряпини на мармуровій основі пам`ятної скульптури у вигляді дівчини, встановленій на цій могилі, та демонтував з цієї пам`ятної скульптури два шматки її мідного оздоблення, загальною вагою 5 кілограм, вартістю 45 гривень за 1 кілограм, - на загальну суму 225 гривень. Вказані два шматки мідного оздоблення ОСОБА_3 таємно викрав, отримавши можливість розпорядитися ними на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.297 КК України (в редакції 2001 р.) за кваліфікуючими ознаками - наруга над могилою, а також викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України (в редакції 2001 р.) визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він офіційно не працевлаштований та потребував кошти для прожиття. Він вирішив збирати метал на лом, а виручені кошти витрачати для задоволення власних потреб. 07.11.2003 року приблизно о 13 годині 30 хвилин він знаходився на території Новоміського кладовища, розташованого на перетинанні пр.Маршала Жукова та пр. Академіка Глушка в м.Одесі, де шукав металеві вироби між могил. На могилі №6, де похоронена ОСОБА_6 , розташованої в ряду №15 на ділянці АДРЕСА_2 він побачив вироби з меді, якими був оздоблений пам`ятник. Розуміючи, що мідь коштує дорожче за чорний метал, він вирішив викрасти мідні вироби з могили. Поруч він побачив металевий прут за допомогою якого він демонтував з пам`ятної скульптури у вигляді дівчини, встановленій на цій могилі, два шматки її мідного оздоблення, при цьому наніс чисельні подряпини на мармуровій основі пам`ятної скульптури. Забравши з собою два шматки мідного оздоблення, він продовжив ходити між могил, шукаючи металеві вироби. При виході з кладовища його затримали працівники підприємства, які викликали міліцію. В завершення обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він не оспорює встановлену слідством вагу і вартість викраденого ним з могили майна.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому крім його показань також підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні:
-актом вилучення, згідно якого у ОСОБА_3 було вилучено два куски міді;
-протоколом огляду місця події, згідно якого на могилі №6, де похоронена ОСОБА_6 , розташованої в ряду №15 на ділянці №149 виявлені пошкодження скульптури у вигляді дівчини, встановленій на цій могилі та сліди демонтажу металевих виробів;

-протоколом огляду речових доказів, згідно якого два куска міді складають загальну вагу 5 кг.;
-експертною оцінкою спеціаліста, згідно якої вартість одного кг міді станом на 07.11.2003 року складає 45 грн.;
-заявою директора КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» про притягнення до відповідальності осіб, які вчинили наругу над могилою;

-протоколом слідчого експерименту, згідно якого ОСОБА_3 відтворив обставини події на кладовищі.
Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин наруги ОСОБА_3 над могилою ОСОБА_6 , а також викрадення предметів, що знаходяться в місці її поховання, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, явку із зізнанням, негативне відношення до вчиненого. Суд також враховує, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває мати похилого віку, яка є інвалідом 2 групи і в теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні, для якої він є єдиним годувальником. Суд також приймає до уваги, що з часу вчинення злочину минув значний проміжок часу і після відбування ним покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік нових злочинів не вчиняв.

Судом на підставі досліджених в судовому засіданні процесуальних документів встановлено, що перебіг строків давності у вказаному кримінальному провадженні неодноразово зупинявся у зв`язку із ухиленням ОСОБА_3 від слідства і його розшуку. Тому підстав, передбачених ст.49 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не вбачається. Отже, ОСОБА_3 підлягає відповідальності на загальних підставах.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України (в редакції 2001 р.), на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (Одна тисяча триста шістдесят) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд скасувати.

Речовий доказ, вказаний в постанові слідчого від 14.11.2003 року та квитанції №000176 від 14.11.2003 року про прийняття їх на зберігання, який був предметом кримінального правопорушення, а їх власника чи законного володільця не встановлено, після набрання вироком законної сили відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України передати у власність держави у встановленому КМ України порядку.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1