Провадження № 1-кп/161/23/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003505 від 03 серпня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від призначеного покарання із випробуванням, встановлено трьохрічний іспитовий строк,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 29 липня 2016 року, близько 03 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вітальній кімнаті житлової квартири АДРЕСА_2 , умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, із журнального столу таємно викрав кишеньковий ліхтарик вартістю 80 грн., дві флеш картки ємністю по 4 і 8 GB, дві флеш картки по 16 GB, загальною вартістю 720 грн., золоті сережки, вагою близько 1,5 гр., вартістю 1500 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2300 грн.

Крім того, він же, повторно, 29 липня 2016 року, близько 22 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у повідомленні завідомо неправдивої інформації раніше знайомому ОСОБА_8 - сину ОСОБА_5 , а саме, під приводом подальшого повернення раніше викрадених ним речей, заволодів мобільним телефоном марки "Lenovo A6000" imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора "МТС", вартістю 10 грн., на рахунку із грошовими коштами в сумі 5 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3015 грн.

Крім того, він же, повторно, 30 липня 2016 року, близько 03 год., знаходячись у вітальній кімнаті житлової квартири АДРЕСА_2 , умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у повідомленні завідомо неправдивої інформації раніше знайомому ОСОБА_8 - сину ОСОБА_5 , а саме, під приводом подальшого повернення раніше викрадених ним речей, заволодів телевізором марки "LG" s/n 32LВ563V, вартістю 6325 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, повторно, 28 серпня 2016 року, близько 17 год. 50 хв., знаходячись неподалік "Дитячої залізниці", що по вул. Шопена у м. Луцьку, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, висловлюючи погрозу застосування насильства до потерпілого ОСОБА_6 , заволодів його мобільним телефоном марки "Samsung Galaxy CORE 2" imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , чорного кольору, вартістю 2500 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_5 , на рахунку із грошовими коштами в сумі 12 грн., а також грошовими коштами в сумі 70 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2582 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та кваліфікує його дії, як вчинення злочину передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Також, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаними з погрозою застосування насильства до потерпілого, вчиненими повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вину у інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково та показав, що він дійсно, 29 липня 2016 року, вночі зайшов у гості до знайомого ОСОБА_8 , як пізніше дізнався сина потерпілої ОСОБА_5 , який проживає в м. Луцьк на Київському майдані, де з ним та ще двома його друзями вживав алкогольні напої, близько 03 год., знаходячись у вітальній кімнаті, скориставшись відсутністю ОСОБА_8 , який вийшов у іншу кімнату, викрав дві флеш картки, кишеньковий ліхтарик та золоті сережки, при цьому, зазначив, що того вечора дві інші флеш картки сам ОСОБА_8 дав йому добровільно і він їх не викрадав. Крім того, вказав, що 29 липня 2016 року, близько 22 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 добровільно передав йому мобільний телефоном марки "Lenovo A6000" із сім-картою мобільного оператора "МТС", з метою підтримання зв`язку з товаришем, у якого на зберіганні знаходились раніше викрадені ним речі, а тому стверджував, що не здійснював заволодіння вказаним телефоном, оскільки мав намір його повернути, однак, не зміг цього зробити в силу певних обставин, які не хоче називати. Окрім цього, підтвердив, що знову ж 30 липня 2016 року, вже близько 03 год., знаходячись у квартирі в м. Луцьку Київський майдан, ОСОБА_8 з метою подальшого повернення раніше викрадених ним з квартири речей, передав йому телевізор марки "LG", який він мав намір заставити в ломбард, проте, вказав, що не здійснював заволодіння вказаним телевізором, оскільки мав намір його повернути, однак, не зміг цього зробити в силу певних обставин, які не хоче називати. Також зазначив, що 28 серпня 2016 року, близько 17 год. 50 хв., знаходячись неподалік "Дитячої залізниці", що по вул. Шопена у м.Луцьку, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом виманювання заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 мобільним телефоном марки "Samsung Galaxy CORE 2" чорного кольору, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора "Київстар", який останній передав йому добровільно, при цьому, заперечував висловлювання погрози застосування насильства до потерпілого ОСОБА_6 та факт заволодіння, належними йому коштами в сумі 70 грн. та втечу з місця події. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до нього про відшкодування майнової шкоди в загальній сумі 11640 грн. визнав повністю. При цьому, щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому органами досудового розслідування злочинів, його винність у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що обставини вчинення вказаних злочинів ОСОБА_3 їй відомі лише зі слів сина - ОСОБА_8 , при цьому, по її приїзду 02 серпня 2016 року з відпустки, окрім викрадених ОСОБА_3 кишенькового ліхтарика, чотирьох флеш карток, мобільного телефону та телевізору з квартири АДРЕСА_2 , виявила також відсутність золотих сережок, вагою близько 1,5 гр. Просила покарати обвинуваченого у відповідності до Закону, вказуючи, що їй не відшкодовано завданої майнової шкоди, як і не повернуто речей, а тому підтримала заявлений нею до обвинуваченого цивільний позов про стягнення на її користь 11640 грн. майнової шкоди.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_6 показав, що 28 серпня 2016 року, близько 17 год. 50 хв., неподалік "Дитячої залізниці", що по вул. Шопена у м. Луцьку, раніше йому невідомий хлопець, як пізніше дізнався ОСОБА_3 , під приводом здійснення телефонного дзвінка до знайомого, заволодів належним йому мобільним телефоном марки "Samsung Galaxy CORE 2". При цьому, під час розмови по телефону, почав відходити в сторону, на його прохання про повернення телефону, пригрозив про намір нанести йому тілесні ушкодження, вказану погрозу він сприйняв реально та переживав за своє життя та здоров`я. Однак, настоював на поверненні лише сім картки мобільного оператора, на що ОСОБА_3 погодився та одночасно, розмахуючи руками, той пред`явив йому вимогу про передачу грошових коштів, після чого, він з кишені дістав гаманець та на його вимогу передав останньому 70 грн., а той в свою чергу втік в напрямку по вул. Шопена у м. Луцьку, того ж дня він звернувся до працівників поліції по вказаному приводу. Просив покарати обвинуваченого суворо, вказуючи, що йому не відшкодовано завданої майнової шкоди, як і не повернуто мобільного телефону.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні, підтвердив той факт, що 29 липня 2016 року, вночі до нього в гості за адресою: АДРЕСА_3 , завітали обвинувачений ОСОБА_3 прізвисько - " ОСОБА_9 " та ще двоє знайомих друзів, де вони вживали алкогольні напої, після чого двоє друзів пішли додому, коли він вийшов до кухні, у вітальній кімнаті залишився ОСОБА_3 , який невдовзі пішов, а він виявив відсутність кишенькового ліхтарика та чотирьох флешок, належних батькам. Після чого, того ж дня, вже зранку звернувся до останнього з вимогою про повернення вказаного майна, на що ОСОБА_3 погодився та повідомив, що він поверне дані речі, однак вказав, що вони знаходяться в його друга та попросив передати мобільний телефон марки "Lenovo A6000", щоб мати можливість з ним зв`язатися, у зв`язку із чим він передав йому телефон. При цьому, наступного разу прийшов без майна та пояснив це тим, що перебував у поліцейському відділку, одночасно сказав, що йому необхідний телевізор марки "LG", який він заставить у ломбард в обмін на викрадені речі, а тому він передав йому його. Однак пізніше речей не повернув і повідомляв, що його затримали працівники поліції, разом з цим, пообіцяв повернути все майно після того як його відпустять з відділку, проте, вподальшому, перестав відповідати на його повідомлення в соціальній мережі, у зв`язку із чим він разом з матір`ю ОСОБА_5 звернулися із заявою до працівників поліції, вважає, що ОСОБА_3 скористався його довірою та обманув його і ніяких речей не хотів повертати.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, рапортом старшого інспектора - чергового ГУНП у Волинській області від 28 серпня 2016 року з приводу надходження цього ж дня о 18 год. 43 хв. в чергову частину по телефонній спецлінії № НОМЕР_6 повідомлення від гр. ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа з темним коротким волоссям, ріст приблизно 170 см. з татуюванням на шиї зліва "штрихкодом зі словом Гуня" по вул. Шопена, за Палацом учнівської молоді в м. Луцьку погрожуючи використанням ножа у разі пручання, викрав мобільний телефон марки "Самсунг Коре-2" чорного кольору та 70 грн.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30 серпня 2016 року та оформленими до нього фототаблицями, відповідно до якого, в присутності понятих потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 28 серпня 2016 року, близько 17 год. 50 хв. перебуваючи по вул. Шопена, неподалік "Дитячої Залізниці" відкрито заволоділа мобільним телефоном та грошовими коштами, в тому числі, за допомогою характерної ознаки, а саме, татуювання на шиї з лівої сторони у вигляді "штрихкоду з надписом ГУНЯ".

Разом з цим, протоколом слідчого експерименту від 02 вересня 2016 року, проведеного із ОСОБА_3 , із оформленими до нього фототаблицями, під час якого останній вказав на місце, де він зустрів потерпілого ОСОБА_6 та вподальшому, заволодів його мобільним телефоном та під погрозами, що поб`є заволодів грошовими коштами потерпілого, а саме в м. Луцьку по вул. Шопена, неподалік "Дитячої Залізниці" та показав напрямок, в якому він з вказаним майном почав втікати від потерпілого ОСОБА_6 не реагуючи на прохання про повернення речей.

Окрім того, дослідженими в судовому засіданні роздруківками листування з соціальної мережі "в Контакті" між користувачами " ОСОБА_10 " та " ОСОБА_11 ", з якого вбачається переписка між обвинуваченим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_8 з приводу повернення останньому викрадених речей.

Згідно довідок ФОП ОСОБА_12 вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки "Samsung Galaxy CORE 2" станом на 28 серпня 2016 року становить 2500 грн.; телевізору марки "LG" станом на 30 липня 2016 року 6325 грн.; флеш карт пам`яті марки "SР" 4 Gb 100 грн., марки "SР Silicon Роwеr" 16 Gb 250 грн., марки "Tranfert" 16 Gb 250 грн., марки "Кіngston" 8 Gb 120 грн. станом на 29 липня 2016 року; відповідно до чеку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " вартість мобільного телефону марки "Lenovo A6000" становить 3000 грн.

Відповідно до акту наркологічної експертизи № 403 від 21 вересня 2016 року у обвинуваченого ОСОБА_3 наявні психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками, алкоголізмом не страждає, протиалкогольного лікування на даний час не потребує.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не здійснював крадіжки частини майна, зокрема, двох флеш карток, також не заволодівав мобільним телефоном та телевізором, оскільки свідок ОСОБА_8 добровільно передав йому це майно та умислу на таке заволодіння у нього не було, оскільки вподальшому мав намір його повернути, однак цього не вдалось йому зробити в силу певних обставин, які він не хоче називати.

Дані показання обвинуваченого ОСОБА_3 не знайшли свого належного підтвердження, при цьому, його показання також спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями допитаних в суді потерпілих ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , які, на думку суду є правдивими і узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні та суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

Крім того, показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо епізоду відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 , а саме, у тому, що майно останній добровільно передав йому, а гроші у нього не забирав і будь яких погроз не висловлював, а просто висловися нецензурно у його сторону, суд оцінює критично і вважає їх як намагання обвинуваченого уникнення від встановленої кримінальної відповідальності за тяжчий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який підтверджується дослідженими письмовими доказами за вказаним епізодом, так і показаннями в суді безпосередньо потерпілого ОСОБА_6 , в тому числі і протоколом проведення слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_3 , який узгоджується із іншими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому суд, не відносить до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така обставина не знайшла свого належного та обґрунтованого підтвердження в ході судового розгляду

Водночас, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 за епізодом крадіжки кваліфіковано, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, проте, така кваліфікуюча ознака даного злочину, як повторність, не знайшла свого належного підтвердження в ході судового розгляду.
Однак, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд виходить за межі обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 337 КПК України та кваліфікує дії останнього як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні умисних дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Так, згідно до вимог ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності за ч. 1 ст.190 КК України, однак судом останнього звільнено від кримінальної відповідальності за його вчинення на підставі ст. 45 КК України, а тому з врахуванням ч. 4 ст. 32 КК України, відсутня така кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ст. 185 КК України, як повторність.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує відомості про його стан здоров`я, який перебуває на консультативному обліку у ВОНД з 2016 року з діагнозом: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкодою для здоров`я" та у ВОПЛ з 2003 року з діагнозом: "Змішаний розлад шкільних навичок", його молодий вік, інформацію про те, що він є сиротою та проживав із бабусею пенсійного віку, дані про вчинення нових злочинів під час іспитового строку за попереднім вироком, відомості про те, що збитки завдані потерпілим не відшкодовано, також думки потерпілого ОСОБА_6 , який просить призначити обвинуваченому суворе покарання, а потерпіла ОСОБА_5 - покарання у відповідності до Закону.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частин статей, за якими його засуджується у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства, з врахуванням вимог ст. 70 КК України та на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно йому до відбуття визначає покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_3 , в строк покарання, термін його попереднього ув`язнення, з дня його затримання, тобто з 01 вересня 2016 року до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди підлягає до повного задоволення, а тому слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_5 заподіяну майнову шкоду в загальній сумі 11640 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2016 року, та остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати 01 вересня 2016 року, тобто з моменту його затримання, зарахувавши йому в строк покарання термін попереднього ув`язнення, з дня його затримання до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 11640 (одинадцять тисяч шістсот сорок) грн.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1