У Х В А Л А
Справа № 172/187/17
Провадження № 1-кп/172/62/17
"20" лютого 2017 р. Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
ОСОБА_5 , 19 грудня 2016 року, близько 01.00 годин, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи разом з ОСОБА_6 , за їхнім спільним місцем мешканням у будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 . В ході раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 наніс два удари руками стиснутими в кулак по тулубу ОСОБА_6 в область правої та лівої нирки. Після чого останні вийшли на подвір`я, де ОСОБА_5 користуючись своєю перевагою у силі, бажаючи нанести удари потерпілому, наніс останньому один удар кулаком стиснутий в кулак по обличчю, в область правого ока, від чого ОСОБА_6 впав на землю та ОСОБА_5 скориставшись тим, що ОСОБА_6 лежав на землі, наніс останньомувісім ударів по голові правою ногою взутою в зимовий ботинок,
Згідно висновку судово-медичного експерта №167-2016 р. "Е" від 19.12.2016 року смерть ОСОБА_6 настала внаслідок внутрішньо-черепної травми з крововиливом під оболонки та у речовину головного мозку, що підтверджується наявністю прижиттєвої травми на голові та результатами судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів.
Смерть потерпілого настала внаслідок травми, тобто відноситься до категорії насильницької смерті.
При експертизі трупа виявлено садна та синців на голові, крововиливи в м`які покриви голови, крововилив під м`які оболонки та у речовину головного мозку. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий. Тілесні ушкодження утворилися за деякий час до смерті, на що вказує характер тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Всі тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Органом досудового слідства зазначені дії ОСОБА_5 , 02.11.1982 року кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не викликався з урахуванням стану здоров"я.
Представник потерпілого ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових медичного характеру щодо ОСОБА_5 .
Вчинення ОСОБА_5 вищевказаного суспільно-небезпечного діяння підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів:
- протоколом огляду трупа, території домоволодіння та вилучення плям червоно-бурого кольору схожа на кров;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9
- повідомлення про підозру ОСОБА_5
- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5
- висновком судово-імунологічної експертизи №109 від 03.02.2017р.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №15 від 19.01.2017 ОСОБА_5 у період часу, що ставиться до інкримінованому йому діянню, страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії.
У період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними.
На час розгляду справи ОСОБА_5 не може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними, та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з суворим наглядом.
Частина 2 статті 19 КК України передбачає, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчини суспільно небезпечні діяння в стані неосудності.
Згідно ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Враховуючи, що ОСОБА_5 скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.121 КК України, що повязане з настанням смерті особи, в стані неосудності, і до нього рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, відповідно до ст.ст.92-94 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати примусові заходи медичного характеру відносно до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1