Справа № 172/1327/16-к
Провадження № 1-кс/172/197/16
У Х В А Л А
07.12.2016 року Васильківський районний суд Дніпропетровськоїобласті в складі:
слідчогосудді - ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
06 грудня2016 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВПГУНП в Днiпропетровськiй області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 99 КПК України віднесено висновки ревізій та акти перевірок.
Відповідно до п. 1 Положення про державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 454/2011 від 13.04.2011, вказана інспекція (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.
Згідно абз. «б» пп. 2 п. 4 вищевказаного положення Держекоінспекція Українивідповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованим їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянина ми України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель щодо додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель, а також, крім іншого, здійснення заходів запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами.
На даний час з КПК України виключено п. 6 ч. 2 ст. 36 та п. 4 ч. 2 ст. 40, якими слідчому надано повноваження призначати ревізії та перевірки у порядку визначеному законом.
Постановою Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, якщо такі перевірки проходять за рішенням суду та на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України. Цією ж постановою надано дозвіл лише на проведення перевірок за рішенням суду та на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України, однак його положеннями не передбачене поняття вимоги, а регламентовані поняття процесуального рішення, які передбачені ст. 110 КПК України.
Верховною Радою України ухвалено зміни до пункту 3 розділу II Закону України № 71 від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» якими встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, ФОП контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно вимог КПК України».
Відтак, єдиним можливим процесуальним шляхом для призначення перевірки дотримання вимог природоохоронного та земельного законодавства під час кримінального провадження є отримання судового рішення (ухвали слідчого судді) про призначення такої перевірки.
Із змісту ст. 25 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 79 КПК України спеціаліст, експерт, крім того, не має права брати участі в кримінальному провадженні, якщо він проводив ревізію, перевірку тощо, матеріали яких використовуються у цьому провадженні.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати висновки ревізій та акти перевірок.
Згідно п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
На даний час з КПК України виключено п. 6 ч. 2 ст. 36 та п. 4 ч. 2 ст. 40, якими прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та слідчому надавались повноваження призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.
Згідно п. 1, 2 Постанови КМУ «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» від 13.08.2014 № 408: встановлено, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями, в тому числі й та іншими контролюючими органами шляхом прийняття відповідного розпорядження. Та надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України.
В рамках кримінального провадження виникла необхідність перевірити наступні питання: Наявність чи відсутність підстав на використання зазначеної земельної ділянки; Наявність чи відсутність фактичного використання земельної ділянки (згідно викопіювання та схематичного картографічного матеріалу) та відповідність цих дій чинному законодавству;
У випадку встановлення порушень земельного та природоохоронного законодавства з боку будь-якої фізичної чи юридичної особи, незалежно від її організаційно-правової форми власності, визначити які саме порушення мають місце та розмір заподіяної шкоди законному володільцю земельної ділянки.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи те, що з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру», виключено із переліку функцій прокуратури здійснення перевірок, та дані функції не визначені ніяким іншим законодавчим актом України, а також нормами КПК України не визначено певного порядку надання дозволу на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, однак дане питання чітко регулюється п. 2 ч. 1 Постанови КМУ «Про питання запровадження обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» № 408 від 13.08.2014 року.
Крім того, згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. У відповідності до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів грн. за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу КМУ, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 Постанови КМУ «Про питання запровадження обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» № 408 від 13.08.2014 року, надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 93, 94, 110 КПК України, п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України, у встановлений законом термін, доручити інспекторам Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.
На розгляд перевірки поставити наступні запитання:
- наявність чи відсутність підстав на використання зазначеної земельної ділянки;
- наявність чи відсутність фактичного використання земельної ділянки (згідно викопіювання та схематичного картографічного матеріалу) та відповідність цих дій чинному законодавству;
- у випадку встановлення порушень земельного та природоохоронного законодавства з боку будь-якої фізичної чи юридичної особи, незалежно від її організаційно-правової форми власності, визначити які саме порушення мають місце та розмір заподіяної шкоди законному володільцю земельної ділянки.
Матеріали перевірки (в оригіналах) направити до СВ Васильківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області
Ухвала діє до 07 січня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя