Справа № 464/6742/16-к Провадження № 1-кп/450/65/17
УХВАЛА
судового засідання

18 квітня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000060 від 25.01.2014 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України, якому продовжено встановлений захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до 18.04.2017 р. включно, з визначеною заставою в розмірі 1953277,72 грн.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні 06.04.2017 р. заявив і подав клопотання, про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 терміну дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів з визначенням застави 300 розмірів мінімальних заробітних плат в розмірі 480000,00 грн., оскільки наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, а саме такий обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжкого, є громадянином Республіки Індії, немає стійких соціальних зв"язків, не підтримує стосунків з колишньою дружиною та дітьми, без місця постійного проживання і праці, покидав територію України 11.12.2015 р. та повернувся лише в травні 2016 р., не відшкодував завданої потерпілим шкоди, а тому може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, покинути території України, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні 18.04.2017 р. прокурор ОСОБА_5 подане клопотання підтримав, в подальшому після оголошеної за його клопотанням перерви, просив призначити заставу 1250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2000000,00 грн., в подальшому просив продовжити визначений розмір застави 1953277,72 грн. Щодо поданих клопотань захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 від 31.03.2017 р. щодо зміни останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеною заставою в розмірі 1953277,72 грн. на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю або встановити менший розмір застави, заперечив мотивуючи тим, що обвинувачений лише зареєстрований у АДРЕСА_1 , згода власника вказаного житла відсутня, з дружиною такий розлучений, а менший розмір застави не буде співрозмірний із заподіяною шкодою.

Потерпілий ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_6 , з думкою якого погодився обвинувачений ОСОБА_9 , клопотання прокурора не підтримали та пояснили, що таке не відповідає вимогам КПК України, існують розбіжності між письмовим викладом мотивів клопотання та пояснень прокурора в судовому засіданні, органом обвинувачення ризики наведені формально, жодного з них не існує, в діях ОСОБА_9 відсутній будь-який склад злочину, такий має зареєстроване місце проживання, підтримує стосунки з колишньою дружиною та бажає продовжувати з нею спільне життя і виховувати 2 дітей, отже соціальні зв"язки є сталими, після виїзду за межі України такий повернувся і від правоохоронних органів не переховувався, органом обвинувачення зібрані усі докази, а тому жодного впливу на потерпілих і свідків він не взмозі здійснювати, тому йому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю або зменшити заставу на 80 розмірів прожиткових мінімумів для громадян відповідно до поданих клопотань від 31.03.2017 р.

Інші сторони кримінального провадження в судове засідання не з"явились, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими, однак їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання.

Подані сторонами кримінального провадження клопотання суд розглядає в судовому засіданні 18.04.2017 р., оскільки за період з 31.03.2017 р. по даний час відсутність перекладача перешкоджало розгляду таких відповідно до чинних норм КПК України, а їх розгляд у відсутність перекладача істотно порушило б надані чинним законодавством права обвинуваченого ОСОБА_9 .

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув"язнення. До спливу продовженого строку суд зобов"язаний повторно розглянути питання доцільності запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 197 ч.1 КПК України визначено, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити частково та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 17.06.2017 р. включно з наступних підстав.

Особа ОСОБА_9 , який не працює, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, в тому числі особливо тяжкого за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, є громадянином Республіки Індії і може безперешкодно покинути територію України, яку покидав під час досудового слідства, немає стійких соціальних зв"язків, не підтримує стосунків з колишньою дружиною та дітьми, без місця постійного проживання, так як винаймав подобово квартиру у м.Тернопіль, а зареєстрований в помешканні колишньої його родини, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо нього є наявність обгрунтованої підозри, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.

Обгрунтованість наявної підозри встановлено наданим суду обвинувальним актом у відповідності до якого ОСОБА_9 не відшкодував завданої шкоди.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.95 ч.4 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Положеннями ст.183 ч.1 та ч.3 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов"язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обгрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд приходить до висновку, у відповідності до вимог ст.182 ч.5 КПК України, продовжити обвинуваченому визначену заставу в розмірі 1953277,72 грн., яка є співрозмірною із аналогічним розміром заподіяної потерпілим шкоди встановленої органом обвинувачення.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Що стосується клопотань захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 від 31.03.2017 р. про зміну останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеною заставою в розмірі 1953277,72 грн. на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю або встановити менший розмір застави, то суд приходить до висновку про безпідставність таких, які не підлягають до задоволення з наведених вище підстав, зокрема особа ОСОБА_9 , який не працює, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, в тому числі особливо тяжкого за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, є громадянином Республіки Індії і може безперешкодно покинути територію України, яку покидав під час досудового слідства, немає стійких соціальних зв"язків, не підтримує стосунків з колишньою дружиною та дітьми, без місця постійного проживання, так як винаймав подобово квартиру у м.Тернопіль, а зареєстрований в помешканні колишньої його родини, згода власника на проживання обвинуваченого по місцю реєстрації відсутня, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо нього є наявність обгрунтованої підозри, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів. Жодних доказів майнового стану обвинуваченого ОСОБА_9 на момент розгляду вказаних вище клопотань сторонами кримінального провадження суду не надано.

Крім цього, суд приходить до висновку про неналежну підготовку до судового засідання органу обвинувачення, в тому числі прокурорів ОСОБА_10 та ОСОБА_5 в частині подання клопотання, його мотивів та пояснень по такому, яке стосується запобіжного заходу, про що в подальшому суд буде реагувати окремим процесуальним документом.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Клопотання органу обвинувачення - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 17.06.2017 р. включно, з визначеною заставою в розмірі 1953277,72 гривень, та роз"яснити, що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в цій ухвалі.

У випадку внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде покладено обов"язки прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим, прокурором чи судом; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 від 31.03.2017 року про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3