Провадження № 1-кс/344/5015/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0005948, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що 23.12.2016 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом із своїм братом ОСОБА_7 прийшли у кафе «Пінта Паб», що розташоване по вул. Незалежності, 10 в м. Івано-Франківську. В середині вказаного закладу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 присіли за столик та вживали спиртні напої.

Близько 18 год. 40 хв. вказані особи вийшли на вулицю до входу в заклад для того, щоб покурити. Перебуваючи на вулиці біля входу в кафе «Пінта» ОСОБА_5 на грунті раптово виникнувших особистих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , витягнув із кишені своєї куртки ніж та умисно наніс ножем ОСОБА_8 кілька ударів в ділянку грудної клітки зліва і справа та живота. У даний конфлікт втрутився ОСОБА_9 , який намагався його припинити, в результаті чого ОСОБА_5 , умисно наніс ножем ОСОБА_9 один удар в область лівого передпліччя.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив

ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді не проникаючого ножового поранення черевної стінки, не проникаючих різаних ран грудної стінки справа та зліва на задній поверхні, проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки з ушкодженням пасма великого сальника та петлі тонкої кишки, яке згідно підпункту «к» пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Після вчинення протиправних дій, ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було доставлено до Івано-Франківської ОКЛ.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.12.2016р., близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в АДРЕСА_1 неподалік входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В цей час із вказаного закладу вийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Перебуваючи біля входу в кафе «Пінта» на грунті раптово виникнувших особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Маючи умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , використавши вказаний словесний конфлікт як незначний привід до вчинення протиправних дій, перебуваючи в громадському місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи вседозволеність та зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм поведінки та моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, схожого на ніж, наблизився до ОСОБА_8 та умисно спричинив ОСОБА_8 кілька ударів ножем в ділянку грудної клітки зліва і справа та живота, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді не проникаючого ножового поранення черевної стінки, не проникаючих різаних ран грудної стінки справа та зліва на задній поверхні, проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки з ушкодженням пасма великого сальника та петлі тонкої кишки, яке згідно підпункту «к» пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

23 грудня 2016 року о 20год. 45хв. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 24 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомо про місце їх перебування; вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин під час непогашеної судимості, був затриманий безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення, що вказує на його стійку злочинну спрямованість, тому з метою запобігання вказаним ризикам на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечила, оскільки вважає зазначені прокурором ризики недоведеними, просила врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 24 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень тяжких злочинів, відповідальність за які відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до восьми років та відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, допитом свідка ОСОБА_7 , допитом потепілого ОСОБА_9 , протоколами впізнання, та іншими доказами в їх сукупності.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначених вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованих підозрюваному злочинів, а також те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України посягає на життя та здоров`я особи, які у відповідності до Конституції України є найвищими соціальними цінностями, підозрюваному ОСОБА_5 24.12.2016р. оголошено про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, і приходить до висновку, що жоден із інших -альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

В той же час обставини, які зазначені його захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрюваного, і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 20 лютого 2017 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1