Справа №498/802/16-к
Провадження №1-кп/498/11/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Великомихайлівського районного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000177 від 15.06.2016 року, який надійшов разом з угодою про примирення відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Випасне Білгород- Дністровського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
09 травня 2016 року біля 11:00 годин, обвинувачений ОСОБА_4 разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 прибув до домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 та його співмешканки ОСОБА_8 яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 де вони перебували в спільно в компанії. Перебуваючи в приміщені кухні вищевказаного будинку обвинувачений ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки FLY FF 177, вартістю 300 гривень. Таким чином ОСОБА_4 , своїми протиправними діями завдав матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 300 гривень. Після чого викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Збитки відшкодовано.
Вказані дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 червня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді 140 годин громадських робіт.

Обвинуваченому та потерпілому зрозумілі наслідки укладення вищевказаної угоди, підстави і порядок оскарження вироку, яким буде затверджено дану угоду, а також їм роз`яснено наслідки невиконання та ухилення від виконання угоди про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення від 29 червня 2016 року та просили суд її затвердити.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_6 .

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

При таких обставинах, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2. ст. 373, ст.ст. 374,474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 29 червня 2016 року року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 червня 2016 року покарання у виді 140 годин громадських робіт.

Речовий доказ: мобільний телефон марки FLY FF 177 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1