УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов*язання,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов*язання.

Своє клопотання ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що 18 травня 2015 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та 21 травня 2015 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м.Маріуполя застосовано відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у сумі 365 400 гривень та покладено відповідні обов`язки. У подальшому, 22.05.2015 р. за підозрюваного заставодавцями було внесено визначену в ухвалі слідчого судді суму застави та останнього було звільнено з-під варти. При цьому, насьогодні кримінальне провадження за його підозрою перебуває на досудовому розслідуванні СУ ГУ НП в Київській області, в той же час будь-які слідчі та процесуальні дії у провадженні не проводяться, а саме провадження триває понад два роки. У зв*язку із зазначеним ОСОБА_4 вважає, що за спливом часу ризики, які було визначено в ухвалі по застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою, значно зменшились, при цьому останній має ряд позитивних характеристик, має постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв*язки, запобіжний захід не порушує тощо.

Враховуючи наведене вище ОСОБА_4 просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов*язання із урахуванням наведених у клопотанні доводів, поласти на нього перелік обов*язків, а суму застави повернути заставодавцям.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав клопотання та просили його задовольнити, з мотивів, наведених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказавши на те, що саме запобіжний захід у виді застави є тим самим стримуючим фактором відносно підозрюваного щодо ухилення останнього від досудового розслідування або суду.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, з 23.03.2015 р. на досудовому розслідуванні СУ ГУ МВС у Донецькій області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000320, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

18 травня 2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

21 травня 2015 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у сумі 365 400 гривень та покладено відповідні обов`язки.

22.05.2015 р. за підозрюваного заставодавцями було внесено визначену в ухвалі слідчого судді суму застави та з цього часу вона рахується такою, відносно якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У подальшому, 26.03.2017 року Генеральною прокуратурою України визначено підслідність у вищезазначеному кримінальному провадженні за СУ ГУ МВС України у Київській області.

При цьому, у відповідності до ст.203 КПК України, якщо строк дії запобіжного заходу в ухвалі не зазначений, то підставою для його закінчення може бути проголошення судом виправдувального вироку в судовому провадженні, що автоматично скасовує всі процесуальні заборони, які були покладено на обвинуваченого до проголошення вироку.

Ще однією підставою для припинення дії запобіжного заходу є закриття кримінального провадження судом або прокурором з підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

Таким чином, застосований відповідно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави у відповідності до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 21.05.2015 року, діє відносно підозрюваного з 22.05.2015 року, є чинним та ніким не скасованим.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З прохальної частини клопотання ОСОБА_4 вбачається, що останній просить слідчого суддю змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований відносно нього, на особисте зобов`язання, із поверненням суми застави.

В той же час запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припинив свою дію ще 22.05.2015 р. та з цього часу вважається, що відносно останнього застосовано запобіжний захід у виді застави, однак у поданому клопотанні питання щодо зміни запобіжного заходу у виді застави не ставиться, а тому слідчий суддя, виходячи із змісту заявлених підозрюваним вимог, не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.182, 193, 194, 201, 203 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов*язання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1