У Х В А Л А

14.02.2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 з участю представника скаржниці - ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із даною скаргою мотивуючи її тим, що листом від 29.12.2016 року за підписом слідчого у особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , її повідомлено, що підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у її заяві не знайдено.

Скаржник вказує, що всупереч ст. 214 КПК України слідчий після отримання її заяви не розпочав розслідування по факту наявності в діях судді Тячівського районного суду Закарпатської області ознак кримінального діяння.

З огляду на зазначене заявник зобов`язати слідчого прокуратури Закарпатської області внести відомості до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином повідомлялись про дату та час розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_3 подала до Прокуратури Закарпатської області заяву про вчинення суддею Тячівського районного суду Закарпатської області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.

У відповідь на дану заяву слідчим у особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 було надіслано заявнику повідомлення № 17/1 -10-14 від 29.12. 2016 року про відмову щодо внесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві скаржника з тих підстав, що прийняття до розгляду будь-якими органами чи її посадовими особами, крім відповідно апеляційного чи касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, є порушенням незалежності та самостійності суддів, а відтак втручання у їх діяльність.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження заяви, повідомлення про правоохоронного органу і незалежно від часу її надходження безпосереднього до нього, зобов`язаний надати оцінку їх змісту, сутності та за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальну правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті заяви або повідомлення про кримінальні правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відноситься розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що рішення судді Тячівського районного суду Закарпатської області є чинним, не скасованим і відповідно виключне право перевірки його законності та обґрунтованості має лише суд вищої інстанції відповідно з чинним процесуальним законодавством України.

Крім того при вивченні судової практики з даної категорії справи судом встановлено, що незгода з ухваленим рішенням не може бути приводом для реєстрації заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення, зокрема такого висновку дійшла Рада суддів України при розгляді звернення 21 червня 2013 року в рішенні № 27 .

Частина 5 ст.47 закону «Про судоустрій і статус суддів» зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, а також фізичних і юридичних осіб та їх об`єднання поважати незалежність судді і не посягати на неї. З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими й мають одержувати належну правову оцінку.

Законом від 5.06.2012 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення гарантій незалежності суддів» обмежено право органів прокуратури ініціювати розгляд питань щодо притягнення судді до дисциплінарної відповідальності або щодо їх звільнення з посади.

Притягнення судді до кримінальної відповідальності в механізмі стримувань та противаг у системі поділу влади є однією з форм контролю за діяльністю носіїв судової влади, завданням якої має бути досягнення балансу між засадами незалежності й недоторканності суддів та їх кримінальною відповідальністю в разі вчинення ними кримінально караного протиправного діяння.

З огляду на зазначене, приходжу до висновку, що скарга є безпідставною і не підлягає до задоволення.

Керуючись ч.1-2 ст. 40, ст.ст. 24, 94, 214 ч. 1, 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1