Справа № 183/190/17
№ 1-кп/183/391/17
В И Р О К
іменем України
16 лютого 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0004643 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попасне, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.01.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125, ч.2 ст.162, ч.1 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, -

в с т а н о в и в:
14 листопада 2016 року близько 02.15 годин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння, АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_7 , де зламавши дерев`яний штахет на паркані, через отвір в огорожі, зайшов на територію вказаного домоволодіння та постукав у вхідні двері будинку. Однак, двері йому ніхто не відчинив і у ОСОБА_6 винник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житлового будинку, для реалізації якого, в цей же день, тобто 14 листопада 2016 року, близько 02.20 години, ОСОБА_6 , із застосуванням фізичної сили, розбив скло у вікні будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 - дочці ОСОБА_7 , та всупереч волі останньої протиправно, відкрито, через розбите вікно, незаконно проник у житло, де був виявлений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчинені злочину визнав повністю та показав, що 13 листопада 2016 року, пізно ввечері, він разом з батьком, вдома, вживали спиртні напої і в ході їх розпивання, вони посварилися і він втік з дому та пішов до сусідів ОСОБА_10 , маючи намір дочекатися у них ранку. Він, дійсно, переліз через паркан, постукав у вікно та двері, однак йому ніхто не відчинив, тому він зробив для себе висновок, що дома нікого немає, оскільки ввечері бачив як ОСОБА_5 поїхала додому і був впевнений, що ОСОБА_7 поїхала разом з нею. Тому, він розбив скло, заліз всередину, присвічуючи собі сірниками, та залишився в коридорі вказаного будинку. А коли він почув голоси ОСОБА_11 , злякався та побіг в дальню кімнату, де, як виявилося, ховалася ОСОБА_7 , знаходячись під ліжком. У скоєному щиро кається та запевняє суд, що більше такого не повториться.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 14 листопада 2016 року близько 02.00 годин їй зателефонувала мати та повідомила, що хтось стукає у двері їх будинку. Попросивши матір сховатись, вона подзвонила сусідам ОСОБА_11 , щоб вони перевірили, що відбувається в будинку у мами. А вона, в свою чергу, разом із чоловіком та братом виїхали з міста Дніпро, де вона живе та поїхали в с. Попасне, де мешкає її мати. Знаходячись в дорозі вона весь час балакала з нею по телефону і зі слів матері їй стало відомо, що хтось проник у будинок. Потім і ОСОБА_9 їй повідомила, що ОСОБА_6 знаходиться у їх хаті. Приїхавши на місто, вона побачила, розбите віконне скло, а її мати ховалась під ліжком в кімнаті будинку і там же вони знайшли ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 14 листопада 2016 року близько 02.00 годин вона не спала та почула, що хтось знаходиться у дворі їх домоволодіння. Злякавшись, вона одразу подзвонила своїй дочці ОСОБА_5 , яка зателефонувала сусідам ОСОБА_11 . Після чого, вона почула стук у двері, нецензурну лексику, а потім розбилося скло у вікні, і вона сховалася під ліжко, де вона чула, як відкрились двері будинку та хтось зайшов всередину і став ходити по будинку, як потім стало відомо це був ОСОБА_6 ,

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що в грудні 2016 року приблизно о 02.00 годині, до них подзвонила сусідка ОСОБА_5 та попросила його піти в двір до її матері та перевірити, чи є там хтось. Відгукнувшись на прохання, вони разом із дружиною прийшли до сусідки - ОСОБА_7 , де, у дворі, він побачив розбите вікно, а його дружина через віконне скло побачила у будинку ОСОБА_6 , а коли вони зайшли до будинку, знайшли ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння і ліз під ліжко, де ховалася ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що у листопаді 2016 року о 2.00 годині їй на телефон подзвонила ОСОБА_5 та попросила піти в двір до її матері та перевірити, чи є там хтось. Погодившись, вона разом з чоловіком ОСОБА_8 , прийшли на вказане подвір`я, де через вибите скло всередині будинку побачили ОСОБА_6 , який спочатку намагався сховатися від них, а потім став вільно ходити по дому, однак двері в будинок їм не відчиняв, тому її чоловік вліз через вікно до будинку, відкрив вхідні двері і вона зайшла всередину. Після чого, вони знайшли ОСОБА_6 , який намагався залізти під ліжко, де ховалась ОСОБА_7 ;

а також письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004643 за фактом незаконного проникнення невідомою особою 14.11.2016 року близько 02.00 годин до будинку АДРЕСА_1 (а.п. 44);

- протоколом огляду з фототаблицею домоволодіння АДРЕСА_1 , де під час огляду було виявлено, що територія домоволодіння зі сторони вулиці огороджена дерев`яним парканом на якому з лівою сторони маються пошкодження, у вигляді віджиму трьох штахет. З лівої сторони від дверей домоволодіння мається вікно у якому у нижній частині з права розбите віконне скло, утворюючи простір розміром 60 см на 32 см, вікно веде до веранди будинку. При вході до веранди будинку через двері, зліва знаходиться вікно, скло якого розбито. Біля ліжка справа та на ліжку знаходяться залишки спалених сірників. (а.п.46-53);

- технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що розташований по АДРЕСА_2 , відповідно до якого власником будинку станом на 10.11.1987 року зазначений ОСОБА_12 (а.п.57-58);

- свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкоємцем після смерті ОСОБА_12 є ОСОБА_5 (а.п.61-62);

- інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої домоволодіння АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про спадщину, за заповітом серії та номером: р. №329, виданого 30.08.2016 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_13 (а.п.59-60);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_6 на момент огляду, 14.11.2016 року о 17.00 годин, перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 79);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який розказав та показав на місці, як 14.11.2016 року він прийшов до будинку АДРЕСА_2 , переліз через дерев`яний паркан, постукав у вікно, але ніхто не відгукнувся, після чого він правою рукою у веранді розбив віконне скло та через отвір, що утворився, проник до вищевказаного будинку. Потім він зайшов на кухню, у прохідну кімнату та пройшов до кімнати-залу, де нікого не бачив. Після чого, він повернувся до веранди, де сів поряд з холодильником та знаходився там поки не прийшов ОСОБА_8 ( а.п.85-94);
- висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 6, проведеної у відповідності до постанови старшого слідчого ОСОБА_14 (а.п. 104-106) у зв`язку з неможливістю встановити діагноз та вирішити експертні питання в амбулаторних умовах (а.п. 100-102), згідно якого ОСОБА_6 хронічним захворюванням, недоумством, тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє на теперішній час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкогольних напоїв. В період інкримінованого йому діяння він міг віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними (а.п. 110-112),
які є належними та допустимими і у своїй сукупності підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений має постійне місце мешкання (а.п. 71), на обліках у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога, не перебуває (а.п.65,66,67), скоєний ним злочин до категорії тяжких не відноситься і є злочином середньої тяжкості.

Однак, відповідно до вимог ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують його покарання, суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та повторність вчинення злочину.

Крім того, обвинувачений є особою, що раніше судима, за місцем мешкання характеризується негативно (а.п.73), скоїв аналогічний злочин в період випробування за попереднім вироком суду, потерпіла наполягає на суворому покаранні, а тому, аналізуючи всі вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявність вищезазначеної обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого не може свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, у зв`язку з чим застосування до ОСОБА_6 ст.ст. 69,75 КК України є неможливим, як і неможливе й призначення штрафу на користь держави та виправних робіт, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює і не може підтвердити суду наявність у нього будь-яких доходів і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального обмеження волі, строк якого повинен бути більшим ніж мінімально можливий.

Під час підготовчого судового засідання потерпілою ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, який вона уточнювала протягом судового розгляду і остаточно просила стягнути з обвинуваченого на її користь понесену нею матеріальну шкоду на загальну суму 4613,75 грн., яка складається з витрат на пальне у сумі 3128,50 грн., яке було використане для прибуття на виклики слідчого, суду, а також необхідністю звернень до лікувального центру у зв`язку з погіршенням стану здоров`я її матері ОСОБА_7 свідка у даному кримінальному провадженні; коштів в сумі 64,00 грн., витрачених на придбання квитків за проїзд у міському та міжміському транспорті для отримання юридичної допомоги та витрат в сумі 1390,00 грн., пов`язаних з вимушеним медичним оглядом, який підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні незаконного проникнення до житла встановлена, ним, як відповідачем визнані позовні вимоги щодо стягнення з нього коштів, витрачених на придбання квитків на проїзд у транспорті та вимушений медичний огляд і в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доведенню і підлягають стягненню в силу вимог ст.ст. 124 КПК України, ст. 1166 ЦК України з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 . Однак, що стосується витрат на пальне, суд вважає доведеною лише обставину його придбання в зазначені в позові дні, разом з тим залишився не доведеним факт його використання саме на вказані суми, а самостійно суд позбавлений можливості їх перевірки та обчислення, оскільки позивачем не виконані вимоги ст. 60 ЦПК України і не надані докази на обґрунтування марки транспортного засобу, року його випуску, витрат кількості пального, необхідної для подолання певної відстані, а тому в цій частині у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.01.2016 року і остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчий установі.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1454.00 грн. (одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).
Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1