Номер провадження: 11-кп/785/633/17
Номер справи місцевого суду: 514/1178/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляцією прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 22 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 22.09.2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складено з порушенням п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому не зазначено точне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , а перекладення обов`язків щодо встановлення місця проживання обвинуваченого на суд, суперечить засадам кримінального провадження, визначеним в Главі 2 КПК України і є недопустимим.
Крім того, в обвинувальному акті в порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначено точне місце проживання потерпілого ОСОБА_9 , в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 містить фактичні обставини, які встановлені не в даному кримінальному провадженні, прокурором при формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_8 , детально не викладено, у чому саме полягав умисел (мета) ОСОБА_8 ухилитися від адміністративного нагляду, тобто ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, реєстр матеріалів досудового розслідування, що доданий до обвинувального акту відносно ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 109, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, оскільки не містить відомостей про здійснення всіх процесуальних дій й часу їх проведення, тощо.
На ухвалу суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали, оскільки на аркуші 1 обвинувального акту від 22.09.2016 року зазначено анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання та місце реєстрації, а також анкетні дані із зазначеного точного місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, та формулювання обвинувачення, реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам КПК України.. Апелянт зазначає, що суд вийшов за межі предмету розгляду в підготовчому судовому засідання, адже оцінка доказів щодо належності та допустимості доказів здійснюється під час судового розгляду. Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Допущені органом досудового розслідування та прокурором при направленні справи до суду з обвинувальним актом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не дають підстав вважати, що ОСОБА_8 набув статусу обвинуваченого з дотриманням вимог КПК України.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам закону, колегія суддів враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону та неможливістю проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 291, 314, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 22 березня 2017 року, якою обвинувальний акту кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 22.09.2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків, залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4