ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4860/16-к
Провадження № 1-кс/210/1496/16

"23" листопада 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву скаржника ОСОБА_3 про:

відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні заяви про злочин до ЄРДР у порядку ст.ст. 214, 303, 304 КПК України,-

особи, які беруть участь у розгляді заяви: прокурор ОСОБА_5 , заявник - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні заяви про злочин до ЄРДР у порядку ст.ст. 214, 303, 304 КПК України .

Зазначена справа відповідно до ст. 35 КПК України передана на розгляд судді ОСОБА_4 .
Заявником ОСОБА_3 у судовому засіданні було заявлено відвід судді .

У судовому засіданні заявник відводу ОСОБА_3 , , заявлений відвід підтримав , просив його задовольнити, зазначив , що раніше суддя ОСОБА_4 проводила розгляд справ за його зверненням , і йому було відмовлено у задоволенні, у зв`язку з чим , він вважає , що суд не може бути неупередженим при винесенні рішення за даною скаргою. Крім того зазначив, що особа, яка назвала себе суддею ОСОБА_4 , відмовилась пред"явити посвідчення судді на його вимогу, чим викликає сумніви в об"єктивності судді.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви про відвід з мотивів його необґрунтованості.

Суд, вислухавши доводи учасників та дослідивши представлені матеріали вказаної скарги , приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України визначено також обставини, які встановлюють недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а саме: суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами; суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної/касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої/апеляційної/касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Як указав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97 ). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

Таким чином, при вирішенні питання про самовідвід або відвід, суд бере до уваги мотиви, при цьому керується положеннями процесуального закону, який визначає підстави недопустимості участі судді у розгляді справи.

Дослідженням матеріалів скарги суд приходить до висновку , що заява про відвід не містить доказів та доводів щодо упередженості складу суду, зокрема й головуючого у справі, так само як і доводів й доказів в необ`єктивності головуючого у справі.

Оцінка правомірності та обґрунтованості процесуальних рішень судді, прийнятих під час розгляду скарги , не є предметом розгляду заяви про відвід, а незгода з ними не є підставою для відводу складу суду.

Суд вважає, що заяву про відвід слід відхилити, оскільки не вбачається підстав, визначених ст. 75, ст. 76 КПК України, у тому числі й відсутні обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді.

На думку суду, викладені в заяві про відвід головуючого судді ОСОБА_4 , не є обґрунтованими, тому не вбачається підстав для відводу судді.

Керуючись ч. 3 ст. 35, ст. 75, ст.ст 80-82 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні заяви про злочин до ЄРДР у порядку ст.ст. 214, 303, 304 КПК України, залишити без задоволення.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви про відвід не може бути оскаржена, заперечення проти неї можуть бути подані в апеляційній скарзі на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали оголошено 28 листопада 2016 року о 13год.55хв..

Суддя: ОСОБА_1