Справа № 551/1136/16-к
Провадження № 1-кп/541/29/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі колегії суддів головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника, адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вознесенське Золотоношського району, Черкаської області громадянина України, українця, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, судимого: 17 травня 2006 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 309, 70 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений 16.02.2016 року у зв`язку з відбуттям покарання, 20 січня 2017 року Октябрським районним судом міста Полтава за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України, -
в с т а н о в и в :

06 жовтня 2016 року близько 3 години ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув на автомобілі «Ауді-80» д.н.з. НОМЕР_1 , до домогосподарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_2 з метою заволодіння грошима та майном з проникненням у її житло, реалізовуючи свої злочинні наміри, постукав в двері будинку. Коли ОСОБА_9 відчинила двері, останній проник до середини будинку.

Тут ОСОБА_8 діючи з прямим умислом направленим на заволодіння майна ОСОБА_10 із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, закрив вхідні двері будинку з середини на защіпку, з метою щоб ніхто йому не зміг завадити виконати його злочинний намір до кінця, витягнув ніж, який тримав перед собою у руці, направивши лезо ножа у бік ОСОБА_10 , чим погрожував застосувати до ОСОБА_10 насильство небезпечне для її життя та здоров`я. Під дією погроз про застосування ОСОБА_8 насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, які виражались в демонстрації останнім ножа, потерпіла ОСОБА_10 реально побоюючись за своє життя та здоров`я, була змушена віддати ОСОБА_8 гроші в сумі 50 гр. та дві золоті сережки 585 проби, вагою 1,67 гр., вартістю 1837 гривень. У подальшому ОСОБА_8 заволодів 6 пляшками ємністю по 0.5 л. спиртних напоїв (самогон) вартістю 15 гривень за пляшку, загальною вартістю 90 гривень та двома флаконами туалетної води «Charle» варістю 55 гривень та «Cbester» вартістю 40 гривень. Після чого ОСОБА_8 залишив місце події, тим самим повністю виконав свій злочинний намір по заволодінню чужим майном шляхом розбійного нападу до кінця. В результаті вищевказаного нападу потерпілій ОСОБА_9 завдано матеріальних збитків на загальну суму 2 072 гривні.

В судовому засіданні ОСОБА_8 винним себе в скоєнні злочину визнав частково. Суду пояснив, що 6 жовтня 2016 року пізно ввечері він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на автомобілі останнього з метою відпочинку приїхали в селище Шишаки до ОСОБА_14 . Оскільки в ході вживання спиртних напоїв їм було недостатньо спиртного поїхали на роботу до ОСОБА_15 у якого придбали спиртні напої. Повертаючись до ОСОБА_16 зупинилися біля домоволодіння ОСОБА_15 . До будинку він зайшов з дозволу потерпілої, ОСОБА_9 яка відкрила двері, потім бажаючи шляхом обману заволодіти майном потерпілої повідомив останній що її чоловік ОСОБА_15 його боржник і вона повинна повернути борг. На його вимогу, за борг чоловіка ОСОБА_17 віддала декілька пляшок самогону, оскільки потерпіла не мала грошей, зняла і віддала свої сережки. Він насправді ходив по будинку з потерпілою, однак нічим їй не погрожував, у нього в руках ножа не було. Потім він залишив будинок і всі разом поїхали до ОСОБА_18 де через декілька годин були затримані працівниками поліції.

Однак вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину підтверджується:
Свідченнями потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що вночі з 05 на 06 жовтня 2016 року хтось подзвонивши в двері будинку, де вона проживає в АДРЕСА_2 покликав її. Їй здалося що це її знайомий, тому вона відкрила двері. В будинок зайшов обвинувачений закривши за собою двері на защіпку, вимагав дати йому грошові кошти в сумі 500 гривень, зброю, наркотичні засоби, горілку за борг чоловіка. Коли вона відмовила, дістав ніж з червоною колодкою і тримав у руках, не погрожував, ходив разом з нею по будинку на протязі 15 хвилин тримаючи ніж в руці, однак вона боячись за своє життя віддала 5 пляшок самогону, туалетну воду чоловіка та зняла золоті сережки і також передала обвинуваченому. Після чого ОСОБА_19 вийшов з будинку поклавши в кишеню ніж. Коли обвинувачений вийшов з будинку вона зателефонувала чоловікові, а потім повідомила поліцію.
Поясненнями свідка ОСОБА_15 які узгоджуються із свідченнями потерпілої, що в ніч на 06 жовтня 2016 року до будинку де вони проживають з дружиною в АДРЕСА_2 зайшов обвинувачений та погрожуючи ножем вимагав передати гроші нібито за його борг. Дружина боячись за своє життя віддала золоті сережки, горілку та туалетну воду. Про те що приходив обвинувачений він здогадався по зовнішнім ознакам які повідомила дружина а також тому що за півгодини до повідомлення дружини про прихід ОСОБА_20 до них додому він на прохання ОСОБА_16 перебуваючи на роботі продав для обвинуваченого самогон та спиртову настоянку. Стверджував що він ніяких боргових зобов`язань перед ОСОБА_20 не мав.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в жовтні 2016 року у пізній вечірній час до нього в селище Шишаки приїхав обвинувачений разом із своїми товаришами на автомобілі «Ауді». На прохання ОСОБА_20 вони поїхали на роботу до ОСОБА_15 у якого придбали спиртні напої. Повертаючись до нього додому ОСОБА_19 попросив зупинитися біля домоволодіння ОСОБА_15 , так як раніше був знайомий з останнім і знав де той проживає. Діхтяр вийшов з автомобіля і був відсутній близько 15 хвилин. Потім повернувся, нічого не розповідав. Після чого всі поїхали до нього, ОСОБА_14 додому де продовжували вживати спиртні напої. Через незначний проміжок часу були затримані працівниками поліції. Про скоєне ОСОБА_20 дізнався від працівників поліції.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_21 підтвердили, що насправді на автомобілі «Ауді» на початку жовтня 2016 року разом з обвинуваченим приїхали в селище Шишаки де в ОСОБА_16 вживали спиртні напої. Коли закінчилися спиртні напої поїхали і придбали іще спиртне. ОСОБА_22 залишався вдома у ОСОБА_16 . ОСОБА_23 повідомив, що на зворотньому шляху ОСОБА_19 заходив до якогось домоволодіння і був відсутній протягом 10-15 хвилин. Коли повернулися до ОСОБА_16 через незначний проміжок часу приїхали працівники поліції. Про дії ОСОБА_20 дізналися пізніше від працівників поліції.
В ході проведення впізнання 06.10. 2016 року потерпіла ОСОБА_17 вказала на ОСОБА_8 , як на особу що здійснила не неї розбійний напад, що зафіксовано в протоколі впізнання та фото таблиці до нього.
Протоколом огляду місця події, від 06.10.2016року житлового будинку по АДРЕСА_2 в якому було здійснено розбійний напад на потерпілу ОСОБА_24 та прилеглу територію поблизу будинку де виявлено сліди руху транспортного засобу (об`ємні сліди шин),з яких зроблений гіпсовий зліпок.
Протоколом огляду автомобіля «Ауді`днз НОМЕР_1 від 06.10.2016 року з дозволу власника ОСОБА_14 , в ході якого виявлено та вилученодва флакони туалетної води «Charle» та «Cbester» на відкрите заволодіння якими обвинуваченим з застосуванням погроз її життю вказує потерпіла ОСОБА_17 та фото таблицею де серед іншого зафіксовано детальне фото протектора правої передньої шини автомобіля.
Відповідно до висновку судово трасологічної експертизи №363/МР від 02.11.2016 року слід фрагменту протектора шин вилучений на місці події 06.10.2016 року при огляді місця події за адресою смт. Шишики вулиця Гоголя,66, залишений відбитком фрагменту протектора однієї із шин автомобіля «Ауді» А-80 днз. НОМЕР_1 .
Власником автомобіля «Ауді» А-80 днз. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_13 .
В ході проведення слідчого експерименту обвинувачений вказав на місце скоєння злочину та спосіб заволодіння майном потерпілої.
Речовими доказами два флакони туалетної води «Charle» та «Cbester»,золоті сережки в кількості 2 штуки, які були видані добровільно ОСОБА_8 під час затримання, гіпсовий слід шини транспортного засобу, пляшка з написом «Первак» з рідиною з характерним запахом спиртного та пляшка з рідиною зеленого кольору з характерним запахом спиртного, автомобіль «Ауді» А-80 днз. НОМЕР_1 .
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 Про судову практику у справах про злочини проти власності погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я.
Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-який формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 не має значення, чи мав винний намір' приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , під час скоєння злочину свідчать про направленість умислу останнього на розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілої, а саме: перебування в будинку потерпілої в нічний час, в якому остання знаходилася сама, так як її чоловік був на роботі, про що обвинуваченому було достовірно відомо, після входження до будинку закриття дверей на запираючий пристрій, демонстрація ножа, що сприймалося потерпілою, як реальна загроза її життю та здоров`ю, переміщення за потерпілою по будинку з метою виявлення майна яким можливо заволодіти та вимога про передачу золотих сережок, яка була виконана потерпілою незважаючи на цінність цих речей, як пам`ять про рідну людину. Потерпіла передавала майно боячись застосування до неї насильства з боку обвинуваченого, а не будучи введеною в оману обвинуваченим щодо необхідності повернення боргу її чоловіка.

Суд приймає до уваги пояснення обвинуваченого, що він мав намір заволодіти майном потерпілої шляхом шахрайства що не заперечується потерпілою, однак після відмови останньої в виконанні вимоги про передачу майна в рахунок уявного боргу чоловіка, обвинувачений продовжив свої злочинні дії направлені на заволодіння майном шляхом погрози застосування насильства, що виразилась у демонстрації ножа,тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 187 ч.3 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Суд критично оцінює свідчення обвинуваченого ОСОБА_8 що він заволодів майном потерпілої шляхом обману без застосування ножа, оскільки вони спростовуються свідченнями потерпілої, яка стверджувала, що обвинувачений зайшовши в будинок вимагав передачі їй грошових коштів, зброї, алкогольних напоїв та наркотичних засобів при цьому наголошував що це їй необхідно зробити з метою погашення боргу чоловіка. Однак після відмови потерпілої виконати вимогу останнього, обвинувачений застосував насильство шляхом демонстрації ножа. Інших підстав передачі майна ні обвинувачений ні потерпіла в своїх свідченнях не повідомляли. У суду немає сумніву у правдивості свідчень потерпілої, оскільки остання описала зовнішній вигляд ножа і детально відтворювала хронологію подій наголошуючи, що обвинувачений їй ножем не погрожував, однак сам факт наявності ножа в руках ОСОБА_25 вона сприймала як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.
Відповідний правовий висновок викладений в постанові ВСУ від18.04.2013 року.
На думку суду не заслуговує на увагу твердження захисту, про недопустимість доказів добутих в ході судового розгляду ( пояснень наданих потерпілою ОСОБА_26 ) в зв`язку з наданням можливості стороні обвинувачення поставити запитання потерпілій після допиту її стороною захисту, оскільки ст. 352 КПК України не містить заборони під час допиту ставити додаткові запитання, які і були поставлені прокурором потерпілій з дозволу суду, а не навідними як вказує захист, які можуть бути поставлені при перехресному допиті. Крім того сторона захисту використала своє право проведення допиту потерпілої в порядку передбаченому ч.7 ст. 352 КПК України.
Не заслуговує на увагу заявлене захистом клопотання про визнання недопустимими доказами всі проведені в ході досудового розслідуванні даного кримінального провадження слідчі та процесуальні дії, їх результати а також всі похідні від них докази, оскільки розслідування проводилося неповноважною особою, так як процесуальний закон не містить положень про право на проведення досудового розслідування тимчасово виконуючим обов`язки заступника керівника органу досудового розслідування, зважаючи на положення ч.1 п.17 ст.3 та ч.2 п.8 ч. ст.39 КПК України де заступника начальника СВ наділено процесуальними правами слідчого. Та враховуючи, що відповідно до наказу т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області №223о/с від 22.07.2016 року на т.в.о. заступника начальника СВ Шишацького ВП ОСОБА_27 в період проведення досудового розслідування були покладені обов`язки заступника начальника СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області. Безпідставними є твердження захисту про недопустимість доказів, оскільки т.в.о заступника начальника СВ Шишацького ВП ОСОБА_27 отримав доручення керівника органу досудового розслідування, начальника СВ Шишацького ВП проводити досудове розслідування, а не був визначений як слідчий по вказаному кримінальному провадженні, оскільки воно спростовується даними реєстру досудового розслідування та постановою відповідно до яких 06.10.2016 року начальник СВ Шишацького ВП ОСОБА_28 призначив групу слідчих по проведенню досудового розслідування даного кримінального провадження згідно ст. 39 КПК України до складу якого входив т.в.о заступника начальника СВ Шишацького ВП ОСОБА_29 М

Безпідставним є твердження захисту про недопустимість доказів, які містять висновки судових експертиз проведених по вказаному кримінальному провадженню, так як при їх призначенні було порушено право на захист обвинуваченого, оскільки останній та захисник не були позбавлені можливості ставити свої запитання експертам, заявляти відводи, клопотати про проведення експертиз в іншій експертній установі, заявляти клопотання про проведення додаткової, повторної або комісійної експертиз за результатами висновків експертиз після їх відкриття стороною обвинувачення на стадії завершення досудового розслідування.

Суд вважає не обґрунтованими твердження захисту, що довідки про вартість 2 сережок потерпілої якими заволодів обвинувачений, є недопустимими доказами так як не являються висновком товарознавчої експертизи як передбачено діючим процесуальним законом та видані фізичною особою яка не наділена повноваженнями експерт враховуючи роз`яснення які містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 Про судову практику у справах про злочини проти власності, відповідно яких розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
За таких обставин, так як вартість золотих сережок визначена за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину та виходячи зпринципу диспозитивності, оскільки стороною захисту не надані будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вартості майна, з урахуванням спрямованості умислу обвинуваченого на заволодіння сережками з дорогоцінного металу, суд вважає безпідставною заявою захисту про визнання зазначених доказів недопустимими.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , суд розцінює як форму захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за скоєне.
При обранні міри покарання суд враховує підвищену ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер діянь обвинуваченого, ставлення винного до наслідків своїх діянь, відомості про його особу, який скоїв злочин в період коли не знята та погашена судимість, за скоєння особливо тяжкого злочину, засудження 20.01.2017 року Октябрським районним судом міста Полтава за ст. 185 ч.1 КК України. Обставини, що обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставини, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 часткове відшкодування шкоди шляхом добровільної видачі під час затримання сережок потерпілої.
Оскільки Діхтяр скоїв даний злочин до постановлення попереднього вироку, тому суд призначає покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного, за попереднім вироком Октябрським районним судом міста Полтава від 20.01.2017 року за ст. 185 ч.1 КК України більш суворим покаранням призначеним за даним вироком.

З урахуванням встановленого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ст. 187 ч.3КК України у виді позбавлення волі, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та на думку суду, буде необхідним і достатнім засобом впливу для запобігання вчинення ним нових злочинів.
Суд не вбачає законних підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого покарання, або покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої Законом за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки таке покарання не буде співмірним характеру вчинених дій, а також не буде відповідати меті запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК Українинеобхідно стягнути частково з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта в зв`язку з ухваленням обвинувального вироку за ст. 187 ч.3 КК України.

ОСОБА_8 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, ступінь суспільної небезпеки якого є значною, перебуваючи на волі з метою уникнення відбуття покарання, може переховуватися, змінити місце проживання, вчиняти нові злочини, тому суд вважає за необхідне залишити засудженому до набрання вироком законної сили запобіжний захід, тримання під вартою .

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 187 ч.3 КК України і призначити покарання у виді 7(сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного, за попереднім вироком Октябрського районного суду міста Полтава від 20.01.2017 року більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, ОСОБА_8 визначити остаточне покарання 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати із часу затримання 06 жовтня 2016 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_8 відповідно ч.5 ст.72 КК України з врахуванням ст.5 КК України та ст. 58 Конституції України в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази, які зберігаються у кімнаті для зберігання речових доказів Шишацького відділення поліції ГУНП в Полтавській області: 2 флакони туалетної води «Charle» та «Cbester», повернути за належністю ОСОБА_9 ,гіпсовий слід шини транспортного засобу, пляшка з написом «Первак» з рідиною з характерним запахом спиртного та пляшка з рідиною зеленого кольору з характерним запахом спиртного, знищити. Дактилокарти зі слідами рук залишити в матеріалах кримінального провадження, які зберігаються в Миргородській місцевій прокуратурі. Золоті сережки в кількості 2 штук 585 проби, залишити у власності потерпілої ОСОБА_9 , автомобіль «Ауді-80» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 1545(одна тисяча п`ятсот сорок п`ять ) гривень 76 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, в той же термін з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3