Справа № 576/1203/17-к
Провадження № 1-кп/576/224/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.17 м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000516 від 22.06.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельня Конотопського району Сумської області, громадянина України, українця, не одруженого, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в ДУ «Конотопський виправний центр (№ 130)», раніше судимого:
- 16.03.2015 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 3 місяців арешту;

- 18.09.2015 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України -

В С Т А Н О В И В :
18 вересня 2015 року ОСОБА_5 засуджений Глухівським міськрайонним судом Сумської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців.

11 листопада 2015 року згідно припису Глухівського РВ КВІ УДПтСУ в Сумській області № 1583 від 30.10.2015 року ОСОБА_5 прибув до державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» для відбування призначеного покарання.

Згідно наказу № 47 від 11.02.2016 року засуджений ОСОБА_5 за добровільною згодою направлений до контрагентського об`єкту ФОП ОСОБА_6 для виконання робіт та забезпечений місцем проживання на території об`єкту, який розташований у АДРЕСА_2 . Нагляд за засудженими на контрагентському об`єкті здійснювався працівниками ДУ «Конотопський виправний центр (№ 130)».

Близько 21 години 30 хвилин 21 червня 2017 року засуджений ОСОБА_5 , знаходячись на контрагентському об`єкті ФОП ОСОБА_6 під наглядом молодших інспекторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які здійснювали нагляд за засудженими, будучи попередженим про вчинення діяння, відповідальність за яке передбачена ст. 390 КК України, достовірно знаючи про заборону самовільного залишення об`єкту, діючи з прямим умислом, самовільно, з метою ухилення від подальшого відбуття призначеного покарання, таємно, з особистих мотивів без поважних причин покинув місця обмеження волі, а саме територію ФОП ОСОБА_6 , чим вчинив втечу з місця обмеження волі.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, визнав повністю і показав, що відбував покарання у вигляді обмеження волі на території ФОП ОСОБА_6 , через постійні непорозуміння з працівниками центру залишив місце відбування покарання, три дні переховувався на території села Полошки Глухівського району, а потім добровільно здався правоохоронним органам. Копію обвинувального акту отримав, там все вказано правильно, в скоєному кається.

За згодою обвинуваченого та прокурора суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 59 КВК України, засудженим може бути дозволено короткочасні виїзди за межі виправного центру за обставин, передбачених законом для осіб, засуджених до позбавлення волі, а також з інших поважних причин у таких випадках в тому числі і за необхідності звернутися в медичний заклад з приводу захворювання чи лікування за наявності відповідного медичного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані виконувати законні вимоги адміністрації виправного центру, які стосуються порядку відбування призначеного покарання; сумлінно працювати у визначеному нею місці; постійно знаходитись в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорта та в спеціально призначених гуртожитках.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 52 КК України, кримінальна відповідальність за ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, на підставі ст. 390 КК України, настає за умов, якщо воно вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 390 КК України як самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, засудженою до обмеження волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину (який в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості); обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання; його особу - він раніше судимий, позитивну характеристику з місця відбування покарання; стан його здоров`я і майновий стан, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 390 КК України із застосуванням вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, обраного йому за даним вироком суду, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2015 року за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі, із застосуванням п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст.72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі. Не відбута частина покарання у вигляді обмеження волі станом на 03.08.2017 року складала 09 місяців 8 днів.

Цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374 КПК України -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 вересня 2015 року у вигляді 9 (дев`яти) місяців 8 (восьми) днів позбавлення волі, визначивши ОСОБА_5 остаточну міру покарання за сукупністю вироків у вигляді 1 (одного) року і 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасований.

Апеляційну скаргу мають право подати обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; цивільний відповідач, або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову, інші особи, у випадках, передбачених КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя