Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/7120/16-к
пр. № 1-кп/759/49/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002580, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 09.12.2009 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 04.10.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 06.02.2014 звільнений 14.02.2014 умовно-достроково від відбування покарання на не відбуту частину покарання 11 місяців 09 днів;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 24.01.2016 у невстановлений слідством час зустрівся з ОСОБА_17 , з яким у не встановленому місці та обставинах, домовились про скоєння крадіжок чужого майна з автомобілів громадян, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення, чим вступили між собою в попередню змову.

Після цього, ОСОБА_5 25.01.2016 разом із ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, проходячи біля будинку № 5 по бул. Кольцова в м. Києві, побачили автомобіль «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , з якого вирішили таємно викрасти чуже майно.

З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_18 25.01.2016 у невстановлений слідством час, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, розбив скло автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_17 проник всередину даного автомобіля. В цей час ОСОБА_18 залишився спостерігати біля вказаного автомобіля, щоб в разі появи перехожих громадян чи працівників поліції попередити ОСОБА_17 та зникнути з місця вчинення злочину. Проникнувши в салон вказаного автомобіля ОСОБА_17 повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: відеореєстратор китайського виробництва, вартістю 300 грн; редуктор на автомобільну газову установку, вартістю 200 грн; автономну автомобільну попільничку, вартістю 100 грн; USB шнур, вартістю 100 грн та речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності (ключі від дачі; пакет документів на прізвище ОСОБА_10 ; автомобільну підставку для напоїв; килимок для мобільного телефону чорного кольору), а всього майна на загальну суму 700 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_18 разом із ОСОБА_17 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 25.01.2016, діючи погоджено за попередньою домовленістю з ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, проходячи біля будинку №3 по бул. Кольцова в м. Києві, побачили автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , з якого вирішили викрасти майно.
З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_17 25.01.2016, у невстановлений слідством час, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, розбив скло автомобіля «Renault Kangoo» державний номерний знак НОМЕР_2 , і разом з ОСОБА_5 проникли всередину вищевказаного автомобіля, звідки, діючи погоджено між собою, повторно, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: пластиковий ящик червоного кольору, вартістю 50 грн; покривало синього кольору, вартістю 50 грн; лійку для бензину, вартістю 50 грн; омивач для скла «Shell», об`ємом 4 л., вартістю 100 грн; автомобільне масло «Мobill ATF 220», об`ємом 1 літр, вартістю 200 грн; автомобільне масло «ELF 10W», об`ємом 1 л., вартістю 150 грн; ремінь ГРМ, вартістю 100 грн; знак аварійної зупинки, вартістю 150 грн; двірники для очистки скла в автомобілі, в кількості дві штуки, загальною вартістю 200 грн; щітку для очистки снігу оранжевого кольору, вартістю 150 грн; автомобільну свічку, вартістю 100 грн, а всього майна на загальну суму 1300 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_5 разом із ОСОБА_17 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 25.01.2016, діючи погоджено за попередньою домовленістю з ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, проходячи біля будинку № 1 по вул. В. Кільцева дорога в м. Києві, побачили автомобіль «Chevrolet Cruze», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , з якого вирішили викрасти майно.
З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_18 , 25.01.2016 у невстановлений слідством час, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, розбив скло автомобіля «Chevrolet Cruze», державний номерний знак НОМЕР_3 , а ОСОБА_17 проник всередину вищевказаного автомобіля. В цей час ОСОБА_18 залишився спостерігати біля вказаного автомобіля, щоб в разі появи перехожих громадян чи працівників поліції попередити ОСОБА_17 та зникнути з місця вчинення злочину.
Проникнувши в салон вказаного автомобіля, ОСОБА_17 разом із ОСОБА_18 повторно, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: розкладний ніж, вартістю 100 грн; візитницю чорного кольору, вартістю 50 грн; флягу з візерунками крокодилової шкіри, вартістю 100 грн; папку з написом «Хонда» чорного кольору, вартістю 100 грн; ліхтар червоного кольору, вартістю 100 грн; відеореєстратор «Gazer» S514, вартістю 1500 грн; набір викруток, вартістю 100 грн; вологі серветки, упаковка 60 шт., ціною 10 грн; USB шнур, вартістю 30 грн, а також речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності (паперовий конверт з квитанціями на прізвище ОСОБА_8 ; портмоне-візитницю з візерунками леопардової шкіри, всередині якої знаходились дисконтні картки та картки на скидки до різних торгових магазинів; блокнот сірого кольору; автомобільну зарядку для мобільного телефону чорного кольору), а всього майна на загальну суму 2090 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_17 разом із ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2090 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 06.02.2016 приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи в салоні автомобіля під керуванням невстановленої слідством особи, знаходячись поряд з будинком № 9 по вул. Відпочинку в м. Києві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_13 , яка рухалась по тротуару та тримала в руках поліетиленовий пакет. Побачивши вказаний пакет, ОСОБА_5 вирішив повторно відкрито ним заволодіти, при цьому не повідомляючи про свої наміри невстановленій слідством особі, яку попросив зупинити автомобіль біля вказаної громадянки, нібито йому в останньої необхідно забрати свої речі. Реалізуючи свій злочинний умисел, коли невстановлена слідством особа зупинила автомобіль біля ОСОБА_13 , ОСОБА_5 приблизно об 11 год. 30 хв., продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав, вирвавши з руки останньої поліетиленовий пакет, який не має для потерпілої матеріальної цінності та в якому знаходились: мобільний телефон «Самсунг», вартістю 560 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 20 грн, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн; продукти харчування для домашнього приготування (салат, суп, фрукти та інше), які не представляють для ОСОБА_13 матеріальної цінності, та документи, а саме: паспорт громадянки України на прізвище ОСОБА_13 ; ідентифікаційний код на прізвище останньої; виписки та довідка з лікарні «Феофанія» ім. Шамілова; пакет договорів «Київенерго»; рецепти на медикаменти; комплект спідньої чоловічої білизни сірого кольору; пара шкарпеток сірого кольору; футболка світло-зеленого кольору, а всього майна на загальну суму 590 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 25.02.2016 приблизно о 18 год. 55 хв., знаходячись по пр. Л.Курбаса, 19-А в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_11 , який тримав в руках мобільний телефон «iPhone 6» та який він вирішив повторно відкрито викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 25.02.2016 приблизно о 19 год. 00 хв., знаходячись по пр. Л.Курбаса, 19-А в м. Києві, підійшов до ОСОБА_11 та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав, вирвавши з руки останнього мобільний телефон «іPhone 6» білого кольору, вартістю 18167 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 40 грн, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн, з силіконовим чохлом, вартістю 200 грн та захисною плівкою на екран, вартістю 200 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 18 617 грн. З викраденим чужим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядитись ним на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 17.03.2016 приблизно о 20 год. 25 хв., знаходячись біля будинку № 10 по вул. Семашка в м. Києві, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_14 , яка розмовляла по мобільному телефоні «Самсунг» GT НОМЕР_4 . Побачивши вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 вирішив відкрито його викрасти у ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 цього ж дня приблизно о 20 год. 30 хв. пішов за ОСОБА_14 , яка прослідувала до під`їзду № 3 вказаного будинку та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, знаходячись на сходинковому майданчику між 3-м та 4-м поверхами, відкрито викрав, вирвавши з руки останньої, мобільний телефон «Самсунг» GT НОМЕР_4 , вартістю 3500 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 20 грн, та сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 30 грн, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 30 грн, та картка пам`яті, об`ємом 3 Гб, вартістю 150 грн, а всього майна на загальну суму 3755 грн. З викраденим у ОСОБА_14 чужим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним на свій власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 07.04.2016 приблизно о 02 год. 20 хв., знаходячись поряд з будинком № 21 по вул. Чорнобильській в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_15 , який знаходився біля торгового кіоску, розташованого на зупинці громадського транспорту біля вищевказаного будинку, сумка якого стояла на лавочці біля кіоску. Побачивши вказану сумку ОСОБА_5 вирішив повторно відкрито її викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 07.04.2016, приблизно о 02 год. 30 хв., підійшов до ОСОБА_15 та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав сумку вартістю 1000 грн, в якій знаходились наступні речі, а саме: мобільний телефон «НТС» Віндовс 8с, вартістю 1500 грн, який знаходився в силікованому чохлі, вартістю 300 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 50 грн, та картка пам`яті, об`ємом 4 Гб, вартістю 100 грн; шкіряне портмоне чорного кольору, вартістю 2500 грн, в якому знаходились гроші в сумі 400 грн, номіналом по 200 грн та речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності (блокнот темно коричневого кольору, дві зв`язки ключів в кількості 4 шт.; паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_15 ), а всього майна на загальну суму 2375 грн. З викраденим у ОСОБА_15 чужим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на свій власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 15.04.2016 приблизно об 11 год. 25 хв., знаходячись поряд з будинком № 49 по вул. Ф. Пушиної в м. Києві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_16 , яка рухалась по тротуару та тримала в руках сумку. Побачивши вказану сумку ОСОБА_5 вирішив повторно відкрито її викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 15.04.2016 приблизно об 11 год. 30 хв. підійшов до ОСОБА_16 та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав, вирвавши з руки останньої, сумку темного кольору, вартістю 200 грн, в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung», вартістю 100 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн, на рахунку якої грошей не було; гаманець чорного кольору, вартістю 200 грн, в якому знаходились гроші в сумі 3 грн, та речі, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності (паспорт громадянки України та ідентифікаційний код на прізвище ОСОБА_16 ; зв`язка ключів в кількості 7 штук; пластикова картка банку «Аваль», на рахунку якої були гроші в сумі 1000 грн; косметичка, гребінець жовтого кольору та направлення для проходження аналізів в медичній клініці «Сінево»), а всього майна на загальну суму 1528 грн. З викраденим у ОСОБА_16 чужим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на свій власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_5 22.04.2016 приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 576, яке рухалось по вул. Кільцева дорога в м. Києві, помітив раніше незнайомого ОСОБА_12 , мобільним телефон якого вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 22.04.2016 приблизно о 09 год. 10 хв. наблизився до ОСОБА_19 , який мав при собі мобільний телефон в правій кишені своїх брюк, та став поряд з останнім. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, непомітно повторно таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_12 а саме: мобільний телефон «Samsung» GI 8262, вартість якого згідно із висновком спеціаліста ПП «Юридична контора Малецького» щодо вартості даного майна, становить 1100 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 грн, на рахунку якої грошей не було, та сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 25 грн, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 100 грн, та картка пам`яті, об`ємом 1 Гб, вартістю 100 грн, а всього майна на загальну суму 1350 грн. З викраденим у ОСОБА_19 чужим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на свій власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому складах кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав та показав, що у вечірній час (дату не пам`ятає) він перебував на житловому масиві Борщагівка та здзвонився зі своїм знайомим ОСОБА_17 та домовився про зустріч. Зустрівшись, вони ішли додому. У ОСОБА_17 був наплічник. ОСОБА_17 на деякий час відстав від нього, а коли наздогнав, то повідомив йому ( ОСОБА_5 ) про те, що він вчинив крадіжку. Він сказав ОСОБА_17 , що речі необхідно викинути, що останній і зробив. Коли їх затримали, то вони з працівниками поліції виїжджали на місця вчинення злочинів. ОСОБА_17 попросив його ( ОСОБА_5 ) взяти всі крадіжки на себе, на що він погодився. Працівники поліції жодного тиску на нього не чинили. Пізніше він був затриманий по епізоду стосовно ОСОБА_11 , але даного злочину він не вчиняв. В той день він зустрівся зі своїми знайомими на кінцевій зупинці 3 трамваю. Один із його знайомих, побачивши у ОСОБА_11 у руках мобільний телефон, вихопив його і втік, а він ( ОСОБА_5 ) залишився. Також працівники поліції «повісили» на нього ще кілька грабежів, але він їх не вчиняв. На досудовому слідстві він визнавав свою вину у вчиненні грабежів, оскільки йому заплатили. Під час слідчого експерименту він називав адреси, які йому перед цим написали на аркуші паперу. Щодо епізоду викрадення мобільного телефону у маршрутному таксі у ОСОБА_12 , то даний злочин він також не вчиняв. Мобільний телефон працівники поліції вилучали у потерпілого ОСОБА_12 . В подальшому, після допиту свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, (епізоди 25.01.2016 щодо крадіжок з автомобілів) визнав та розкаявся.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Так, сторона обвинувачення як на докази винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 (епізоди за 06.02.2016 стосовно ОСОБА_13 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_15 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_16 ) та ч. 2 ст. 185 КК України (епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_12 ) посилається на:

- показання допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_13 , яка показала, що вона в лютому 2016 року йшла в лікарню № 5 по вул. Відпочинку, 9 у м. Києві. Коли вона намагалася перейти дорогу, під`їхав автомобіль чорного кольору, двері якого відчинилися і в неї з лівої руки невідомий їй чоловік вихопив поліетиленовий пакет, в якому знаходилися її особисті речі та мобільний телефон. Після чого автомобіль поїхав. Чоловік, який вихопив у неї пакет був повної статури. У залі судового засідання перебуває не та людина, яка вчинила стосовної неї злочин. Також показала, що під час впізнання особи за фотознімками вона вказала на особу під № 4, оскільки дана особа була схожа на обвинуваченого ОСОБА_5 ;
- показання допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_16 , яка показала, що 15.04.2016 приблизно об 11 год. 30 хв. вона перебувала поряд з будинком № 49 по вул. Ф. Пушиної в м. Києві. У лівій руці вона тримала сумку та пакет. В цей час до неї ззаду підбіг хлопець, який був одягнений в чорний одяг, на голові був чорний капюшон, та вирвав сумку, після чого втік. Після цього вона пішла до своєї знайомої, яка проживає поряд та зателефонувала в поліцію. Також показала, що обличчя даного хлопця вона не бачила. Хлопець на зріст був високий та худорлявої статури. Чи дійсно саме обвинувачений ОСОБА_5 вчинив стосовно неї злочин, вона сказати не може;

- показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , який показав, що навесні 2016 року він працював охоронцем у ТОВ «Едем авто». До них в приміщення зайшов дільничний інспектор, який попросив його були понятим при вилученні мобільного телефону у ОСОБА_12 , який був викрадений у маршрутному таксі, на що він погодився. Після цього був складений протокол, де він поставив свій підпис;

- показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , який показав що навесні 2016 року він працював директором із забезпечення безпеки ТОВ «Едем авто», на територію товариства прибув поліцейський автомобіль з працівниками поліції, які заїхали для складення протоколу та затримання злочинця, який здійснив крадіжку в маршрутному таксі на вул. Кільцева дорога. Йому запропонували бути понятим, на що він погодився. Про викрадення мобільного телефону йому стало відомо зі слів дільничного інспектора та потерпілого. Після складення протоколу він поставив свій підпис.

Також стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 (епізоди за 06.02.2016 стосовно ОСОБА_13 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_15 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_16 ) та ч. 2 ст. 185 КК України (епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_12 ), надано наступні докази, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:

- протокол огляду місця події від 22.04.2016, схему та фототаблицю до даного протоколу, відповідно до яких огляд почато об 11 год. 50 хв. та закінчено о 12 год. 20 хв., проводився за участю понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , спеціаліста ОСОБА_22 . Об`єктом огляду є, зокрема, ділянка місцевості, що знаходиться за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 18. На вказаній ділянці знаходиться службовий автомобіль марки «Daewoo» зеленого кольору, в салоні якого знаходиться ОСОБА_12 , який одягнутий в куртку коричневого кольору, джинси синього кольору та кросівки чорного кольору. На прохання працівників поліції останній з правої передньої кишені джинсів дістав мобільний телефон марки «Samsung» GI 8262, серійний номер якого НОМЕР_5 , НОМЕР_6 з вмістом сім-карти МТС, який було викрадено у останнього ОСОБА_5 22.04.2016, приблизно о 09 год. 10 хв. в салоні маршрутного таксі №576, що рухалося по вул. Кільцева дорога. В подальшому, в присутності двох понятих вказаний мобільний телефон було вилучено у ОСОБА_12 та пізніше повернуто останньому під розписку (т. 1 а.п. 155-157, 158, 159, 160, 161);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, відповідно до якого впізнання почато о 17 год. 10 хв. та закінчено о 17 год. 40 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Згідно із даним протоколом потерпілий ОСОБА_12 на фото під № 4 впізнав особу, яка викрала у нього мобільний телефон 22.04.2016 (т. 1 а.п. 162-163);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2016, відповідно до якого впізнання почато о 14 год. 30 хв. та закінчено о 14 год. 50 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Згідно із даним протоколом потерпіла ОСОБА_14 на фото під № 4 впізнав особу, яка викрала у неї мобільний телефон 17.03.2016 (т. 1 а.п. 168-169);

- протокол огляду місця події від 13.04.2016 та план-схему, відповідно до якого огляд почато о 08 год. 30 хв. та закінчено о 08 год. 47 хв. Об`єктом огляду є територія земельної ділянки розміром 10х10 м, територія КМКЛ № 4, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку. Будь-яких слідів чи камер відеоспостереження не виявлено (т. 1 а.п. 170-172);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, відповідно до якого впізнання почато о 14 год. 30 хв. та закінчено о 14 год. 50 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , за участю потерпілої ОСОБА_13 , яка на фото під № 4 впізнала особу, яка відкрито викрала у неї майно (т. 1 а.п. 176-177);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2016, відповідно до якого впізнання почато о 08 год. 20 хв. та закінчено о 08 год. 55 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_26 , за участю потерпілої ОСОБА_16 , яка на фото під № 4 впізнала особу, яка відкрито викрала у неї майно (т. 1 а.п. 195-196);

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.04.2016, фототаблицю та відеоматеріал до нього, відповідно до яких слідчий експеримент розпочато о 12 год. 50 хв. та закінчено о 13 год. в присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , за участю ОСОБА_5 . В ході даної слідчої дії ОСОБА_5 розповів про вчинені ним злочини та погодився вказати конкретне місце їх вчинення на місцевості (т.1. а.п. 197-203, 204-208, 209);

- копію висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 11.05.2016, згідно якого дійсна (ринкова) вартість наданого на дослідження мобільного телефону «Samsung GI 8262», на момент вчинення злочину, тобто 22.04.2016, становила 1100 (одну тисячу сто) грн 00 коп. (т.1 а.п. 212).

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2016, згідно з яким о/у СКР 1-го ВП Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_29 прийняв заяву від ОСОБА_16 , яка повідомила, що 15.04.2016 об 11 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ф. Пушиної, 49, невідома особа шляхом ривка відкрито заволоділа шкіряною сумкою, в якій знаходилися документи та мобільний телефон «Samsung» червоного кольору (т. 2 а.п. 136);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.04.2016, згідно з яким ст. о/у ВКР Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_30 о 04 год. 00 хв. прийняв заяву від ОСОБА_15 , який повідомив, що 07.04.2016 приблизно о 02 год. 50 хв. за адресою: вул. Чорнобильська, 21 в м. Києві невідома особа відкрито заволоділа сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 700 грн, паспорт громадянина України та мобільний телефон «HTC» (т. 2 а.п. 137-138);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.04.2016, згідно з яким ст. о/у СКП 2-го ВП Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_31 о 12 год. 05 хв. прийняв заяву від ОСОБА_13 , яка повідомила, що 06.02.2016 приблизно об 11 год. 10 хв. за адресою: вул. Відпочинку в м. Києві невідома особа відкрито заволоділа пакетом з документами, комплектом білизни та мобільним телефоном «Samsung» (т. 2 а.п. 150);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.04.2016, згідно з яким слідчий Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_32 о 09 год. 20 хв. прийняв заяву від ОСОБА_12 , який повідомив, що 22.04.2016 приблизно о 09 год. 10 хв. двоє невідомих осіб, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №576, яке рухалося по вул. Кільцева дорога, неподалік зупинки громадського транспорту «Вольгемут» в м. Києві, таємно викрали з кишені його джинсів мобільний телефон марки «Samsung» (т. 2 а.п. 153);
- протоколом огляду місця події від 22.04.2016, проведеного слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_33 , в період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв., в присутності понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , за участю спеціаліста ОСОБА_22 . Об`єктом огляду місця події являється ділянка місцевості, що розташована по вул. Кільцева дорога, 18, в м. Києві, безпосереднім об`єктом огляду є узбіччя автомобільної дороги, на яке вказав потерпілий ОСОБА_12 , та додав, що 22.04.2016, приблизно о 09 год. 10 хв. у салоні маршрутного таксі № 576 виявив відсутність мобільного телефону «Samsung», про що повідомив пасажирам маршрутки. В подальшому двоє невідомих чоловіки поспішили вийти з маршрутки, кинувши на підлогу вказаний мобільний телефон (т. 2 а.п. 154-156).
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями ст. 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення, є доказами, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.ч. 6 та 7 ст. 228 КПК України передбачено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

При цьому, дослідивши протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, 26.04.2016 та 04.05.2016 достовірно встановлено, що вони проведені з порушенням порядку, встановленим КПК України, а саме: фотознімки, що пред`являються, мають різкі відмінності між собою (різна якість та зображення осіб на них); у всіх протоколах обвинувачений ОСОБА_5 як особа, яка пред`являлася для впізнання, знаходиться під № 4. При цьому, у протоколах не зазначено, хто саме знаходиться під № 4.

Також відповідно до положень ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Чіткі вимоги до протоколу зазначено у ч. 3 ст. 104 КПК України. Відповідно до даних вимог протокол повинен містити відомості, зокрема, про місце, час проведення процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження.

Разом з тим, протокол про проведення слідчого експерименту від 27.04.2016 з додатками, не містить чітких відомостей про час проведення слідчого експерименту (його закінчення), в описовій частині не міститься час призупинення та продовження слідчого експерименту, не чітко зазначено обставини подій тощо.

До того ж, з безпосередньо дослідженого у судовому засіданні відеозапису даного слідчого експерименту чітко вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 не може вказати на адреси, де він вчиняв кримінальні правопорушення.

Щодо протоколу огляду місця події від 22.04.2016, то відповідно до положень ст. 237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводять слідчий, прокурор з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні достовірно встановлено і стороною обвинувачення не спростовано те, що під час огляду місця події мобільний телефон вилучався у потерпілого ОСОБА_12 , а не у обвинуваченого ОСОБА_5 , що також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . При цьому, лише з показань ОСОБА_12 відомо про те, що саме ОСОБА_5 вчинив стосовно нього кримінальне правопорушення.
Щодо копії висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 11.05.2016, то відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, дослідивши вище вказаний висновок, суд встановив, що для проведення дослідження замовником було надано лише копію постанови, сам об`єкт оцінки, не надавався. Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування та судового розгляду не було встановлено розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням відповідно до норм КПК України.

За таких обставин, суд відповідно до положень ст.ст. 85, 86, 87 КПК України визнає недопустимими доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, 26.04.2016 та 04.05.2016; протокол проведення слідчого експерименту від 27.04.2016 з додатками, копію висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 11.05.2016, протокол огляду місця події від 22.04.2016, оскільки дані докази отримані з порушення порядку, встановленим КПК України.

Як наслідок суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які під час проведення огляду місця події від 22.04.2016 виступали в якості понятих.

Також відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_16 не змогли вказати на обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка вчинила стосовно них кримінальні правопорушення, а безпосередньо допитати потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_15 не виявилося можливим, оскільки останні у судові засідання, будучи належним чином повідомленими про час, день, місяць, рік і місце їх проведення, не прибули.

Перелічені вище недопустимі докази викликають сумніви та суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку, а відтак виходячи з позиції ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину, не приймає їх як докази сторони обвинувачення та відкидає їх.

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 (епізоди за 06.02.2016 стосовно ОСОБА_13 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_15 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_16 ) та ч. 2 ст. 185 КК України (епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_12 ), в якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставини, суд приходить до переконання про недоведеність вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 (епізоди за 06.02.2016 стосовно ОСОБА_13 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_15 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_16 ) та ч. 2 ст. 185 КК України (епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_12 ), а саме: відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Відтак, ОСОБА_5 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.

Разом з тим, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому складах кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України (епізоди за 25.02.2016 стосовно ОСОБА_11 та 17.03.2016 стосовно ОСОБА_14 ), визнав частково, його вина підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- показаннями допитаного у судовому засіданні ОСОБА_9 , який показав, що 25.01.2016 о 08 год. ранку підійшов до свого автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку № 3 по бул. Кольцова в м. Києві та побачив, що вікно в автомобілі розбите та зникли речі. Пізніше до нього підійшли працівники поліції, та пояснили, що злочинців, які обікрали його автомобіль вже впіймали, та попросили, щоб він під`їхав в поліцію для впізнання своїх речей. Викрадені речі йому були повернуті, крім пластикового ящика червоного кольору. Розбите скло замінив за власні кошти. Осіб, які вчиняли крадіжку він не бачив;
- показаннями допитаного у судовому засіданні ОСОБА_8 , який показав, що в січні місяці 2016 року, точну дату не пам`ятає, вранці отримав вхідний дзвінок від сусіда про розбите скло в його автомобілі, після чого вийшов на вулицю, підійшов до свого автомобіля «Chevrolet Cruze», державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований на охоронюваній стоянці біля будинку № 1 по вул. Велика Кільцева дорога в м. Києві, та побачив, що дійсно розбите переднє скло в автомобілі та зникли речі, і в цей час приїхали працівники поліції. Викрадені речі йому повернуті;
- показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_14 , яка показала, що 17.03.2016 приблизно о 20 год. 30 хв. вона зайшла в під`їзд № 3 будинку АДРЕСА_3 , розмовляючи по мобільному телефону, та побачила, що за нею піднімається чоловік, схожий статурою на її сусіда. На сходниковому майданчику між 3-м та 4-м поверхами, чоловік, одягнений у капюшон «кенгурушки», з худорлявим обличчям, довгим носом та запалими очима, та вирвав з її лівої руки мобільний телефон «Samsung» моделі GT 19152 та побіг вниз, пізніше вона дізналася, що це ОСОБА_5 ;

- показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_36 , який показав, що раніше працював таксистом. День та час не пам`ятає. Він приїхав на виклик за адресою: АДРЕСА_4 , та побачив, що один чоловік тримає молодого хлопця. Він вийшов з автомобіля, підійшов до даних чоловіків та запитав чи це вони викликали таксі і що у них сталося. Одразу після цього приїхали працівники поліції Також показав, що про викрадення мобільного телефону він дізнався від потерпілого ОСОБА_11 ;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідка ОСОБА_17 , який показав, що він разом з ОСОБА_5 вчиняв крадіжки з автомобілів. Так, 25.01.2016 він знаходився в Святошинському районі м. Києва, де на вул. Г. Юри зустрівся з ОСОБА_5 та в ході розмови домовилися про здійснення крадіжок з автомобілів. Після чого вони пішли на бул. Кольцова в м. Києві, де пограбувавши автомобіль «Chevrolet Lacetti», пізніше на вул. Зодчих, потім на П.Богщагівку, продовжуючи крадіжки. Скло автомобілів вони розбивали керамічним обломком з-під патрона лампочки. В першому автомобілі він розбивав скло, але оскільки у нього не вийшло допоміг ОСОБА_5 , в другому автомобілі скло розбивав ОСОБА_5 , а в третьому автомобілі скло розбивали разом. В автомобілі проникав він ( ОСОБА_17 ), а ОСОБА_5 стояв поряд і спостерігав за навколишньою обстановкою. Крадіжки здійснювали, оскільки як потрібні були гроші, викрадені речі хотіли здати в ломбард або продати автомобілістам, гроші від продажу ділили навпіл;

- копіями гарантійного талону з інтернет магазину «Stylus» № 112738 та товарним чеком до нього від 23.01.2016, згідно з яким вартість телефону «Apple iPhone» 6 64 GB Silver становить 18167 грн (т.1 а.п. 164-166);

- протоколом огляду місця події від 18.03.2016, згідно з яким огляд почато о 00 год. 10 хв. та закінчено о 00 год. 30 хв., проведено за участю потерпілої ОСОБА_14 . Об`єктом огляду є міжсходовий майданчик, що розташований між 3-м та 4-м поверхом під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , вхід до вказаного під`їзду здійснюється через металеві двері з електронним замком (домофоном), міжсходовий майданчик освітлюється штучним освітленням, де перебуває ОСОБА_14 (т.1.а.п. 167);

- копіями протоколу огляду предметів та фототаблиці до нього від 22.02.2016, згідно з яким огляд розпочато о 08 год. 20 хв. та закінчено о 08 год. 40 хв., проводився в присутності понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_25 . Об`єктом огляду є спортивний рюкзак чорного кольору з написом «Adidas», який прошито ниткою білого кольору та опечатано печаткою «Для пакетів № 1». При відкритті рюкзака встановлено, що в ньому містяться: відеореєстратор китайського виробництва, редуктор на автомобільну газову установку, автономна автомобільна попільничка, USB шнур 2 шт., ключі від дачі, пакет документів на прізвище ОСОБА_10 , автомобільна підставка для напоїв, килимок для мобільного телефону чорного кольору, ремінь ГРМ, автомобільна свічка, розкладний ніж, візитниця чорного кольору, фляга у вигляді крокодилової шкіри, папка з написом «Хонда» чорного кольору, ліхтар червоного кольору, відеореєстратор «Gazer» S 514, набір викруток, вологі серветки, паперовий конверт з квитанціями на прізвище ОСОБА_8 , портмоне-візитниця з візерунками леопардової шкіри, всередині якої знаходились дисконтні картки та картки на скидки до різних торгових магазинів, блокнот сірого кольору, автомобільна зарядка для мобільного телефону чорного кольору, зарядні пристрої для автомобіля в кількості 3 шт., сигара, страховий поліс та інші документи на ім`я ОСОБА_37 , щипці з ручками червоного кольору, в кількості 2 шт., калькулятор невеликого розміру. Також об`єктом огляду є покривало синього кольору, в яке завернута лійка для бензину, омивач для скла «Shell», об. 4 л, автомобільне масло «Mobill ATF 220», об. 1л, автомобільне масло «ELF 10W 40», об. 1 л, знак аварійної зупинки, двірники для очистки скла в автомобілі, в кількості 2 шт., щітка для очистки снігу оранжевого кольору (т.1.а.п. 178-179, 180-183);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.02.2016, згідно з яким о/у СКР 2-го ВП Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_38 о 20 год. 00 хв. прийняв заяву від ОСОБА_11 , який повідомив, що 25.02.2016 приблизно о 19 год. 00 хв. за адресою: пр. Л. Курбаса, 19-А в м. Києві невідома особа відкрито заволоділа його мобільним телефоном (т. 2 а.п. 133);
- протоколом огляду місця події від 25.02.2016, проведеного слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_39 в період часу з 20 год. 20 хв. по 21 год. 00 хв. в присутності понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , за участю потерпілого ОСОБА_11 , та об`єктом огляду якого є асфальтована ділянка пішохідної доріжки, яка знаходиться вздовж пр. Л. Курбаса в м. Києві (т. 2 а.п. 134-135);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2016 та ілюстрованою таблицею до нього, проведеного слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_42 , згідно з яким процесуальну дію розпочато о 12 год. 20 хв. та закінчено о 15 год. 30 хв. в присутності понятих ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який на місцевості показав місце вчинення ним разом з ОСОБА_17 крадіжок з автомобілів «Chevrolet Lacetti», «Renault Kangoo», «Chevrolet Cruze», та вказав місце, де знаходилася частина викраденого майна (т. 2 а.п. 140-143, 144-147);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.03.2016, згідно з яким т.в.о. о/у СКП 1-го відділу поліції Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_45 о 23 год. 40 хв. прийняв заяву від ОСОБА_14 , яка повідомила, що 17.03.2016 приблизно о 20 год. 00 хв. в 3-му під`їзді будинку АДРЕСА_3 , невідома особа шляхом ривка відкрито заволоділа мобільним телефоном «Samsung» (т. 2 а.п. 151).
При цьому, суд критично оцінює версію захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_5 не вичняв кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , оскільки така його версія в повному обсязі спростовується показаннями як потерпілої ОСОБА_14 , так і дослідженими у судовому засіданні іншими доказами. До того ж, таку позицію сторони захисту суд розцінює як бажання пом`якшити кримінальну відповідальність за вчинені діяння.

Враховуючи вище наведене, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 25.01.2016 біля будинку № 5 по бул. Кольцова в м. Києві, біля будинку № 3 по бул. Кольцова в м. Києві та біля будинку № 1 по вул. Велика Кільцева дорога в м. Києві вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно та за попередньою змовою групою осіб ( ОСОБА_17 ), а відтак його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 25.02.2016 приблизно о 19 год. 00 хв. по пр. Л. Курбаса, 19-А в м. Києві та 17.03.2016 приблизно о 20 год. 30 хв. в під`їзді № 3 будинку № 10 по вул. Семашка в м. Києві вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, а відтак, його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст.ст. 66 та 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості та тяжким; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, неодружений, за місцем реєстрації характеризується посередньо, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 (епізоди за 25.01.2016 стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ) та ч. 2 ст. 186 (епізоди за 25.02.2016 стосовно ОСОБА_11 , 17.03.2016 стосовно ОСОБА_14 ) КК України в межах санкцій даних частин статей, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та злочинів.
Цивільний позов, пред`явлений потерпілою ОСОБА_14 , підлягає задоволенню в повному обсязі, а цивільний позов, пред`явлений потерпілою ОСОБА_16 , слід залишити без розгляду.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т.1 а.п. 191-192, 193).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст.ст. 128, 129, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 (епізоди за 06.02.2016 стосовно ОСОБА_13 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_15 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_16 ) та ч. 2 ст. 185 КК України (епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_12 ), та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 (епізоди за 25.01.2016 стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ); ч. 2 ст. 186 (епізоди за 25.02.2016 стосовно ОСОБА_11 , 17.03.2016 стосовно ОСОБА_14 ) КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою, а саме: з 25.01.2016 до 27.01.2016 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання, тобто 22.04.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з: 25.01.2016 до 27.01.2016; з 22.04.2016 до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3755 (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) грн 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1528 (однієї тисячі п`ятсот двадцяти восьми) грн 00 коп. залишити без розгляду.

Речові докази, а саме: спортивний рюкзак чорного кольору з написом «Adidas», в якому знаходилися речі, а саме: зарядні пристрої для автомобіля в кількості 3 шт., сигара, страховий поліс на інші документи на ім`я ОСОБА_37 , щипці з ручками червоного кольору, в кількості 2 шт., калькулятор невеликого розміру та які передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: