Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2114/17
Провадження №1-кп/523/380/17
І м е н е м У к р а ї н и
27.02.2017 року м. Одеса
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, учня 8-А класу Красносільської ЗОШ, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
Близько 16 години 00 хвилин 1 лютого 2017 року ОСОБА_8 , перебуваючи біля розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Паустовського,11, дошкільного навчального закладу №225, з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужого майна, отримавши незгоду раніше знайомого потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно надати йому наявні у того грошові кошти, вихопив із правої руки останньої особи купюру номіналом 50 грн., якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.
9 лютого 2017 року між підозрюваним ОСОБА_8 , в присутності його захисника та представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_6 , та потерпілим ОСОБА_4 , в присутності його законного представника ОСОБА_5 , було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони погодились на призначення першій особі наступного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, а також про звільнення від відбування зазначеного покарання, на підставі ст.75 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 1 (один) рік, із покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання або навчання.
Обвинуваченому та потерпілому, їх законним представникам роз`яснено характер пред`явленого першій особі обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , кожний окремо, в присутності законних представників та захисника, заявили про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди.
Оскільки укладена угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, не суперечить інтересам суспільства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також вимоги матеріального і процесуального законів, за відсутності заперечень прокурора та інших учасників розгляду, суд вважає можливим її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
При цьому суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 , перебуваючи близько 16 години 00 хвилин 1 лютого 2017 року за адресою: м. Одеса, вул. Паустовського,11, з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужого майна, отримавши незгоду раніше знайомого потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , добровільно надати йому наявні у того грошові кошти, вихопив із правої руки останньої особи купюру номіналом 50 грн., якою в подальшому розпорядився на власний розсуд, у зв`язку із чим кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Суд визнає щиросердне зізнання, активне сприяння розкриттю злочину, каяття, а також його вчинення у неповнолітньому віці в якості обставин, що пом`якшують ОСОБА_8 покарання, та констатує про відсутність обставин, які б обтяжували призначене тому покарання.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про перше притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, його виховання в неповній та багатодітній родині, а також відсутність будь-яких вимог майнового характеру до нього від потерпілого.
З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілого, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без реального відбуття узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75, 76 та 104 КК України.
Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.374,474-475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про примирення, укладену 9 лютого 2017 року між підозрюваним ОСОБА_8 , в присутності його захисника та представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_6 , та потерпілим ОСОБА_4 , в присутності його законного представника ОСОБА_5 .
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання або навчання.
Після набрання вироком законної сили долучений до провадження в якості речового доказу диск із відеозаписом зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1