Справа №498/671/16
Провадження по справі №1-кс/498/96/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року с.м.т. Велика Михайлівка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, освіта - базова загальна середня, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Великомихайлівським РВ УМВС України в Одеській області 20.01.2002 року), непрацюючого, неодруженого, фактичне місце мешкання: АДРЕСА_1 , раніше судимого Великомихайлівським районним судом Одеської області від 32.11.2015 року за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком до 2 років-
Старший слідчий СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Як вбачається з наданого клопотання, 13.01.2016 року, біля 00:30 годині по АДРЕСА_1 , в жилій кімнаті будинку, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкали разом в даному домоволодінні, під час розмови на ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах виникла сварка. Під час даної сварки, будучи раніше судимим Великомихайлівським районним судом Одеської області від 23.11.2015 року за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком до 2 років, на шлях виправлення не став, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 штовхнув останню руками, в наслідок чого ОСОБА_7 не втримала рівноваги та впала на підлогу в кімнаті. Коли ОСОБА_7 знаходилася на підлозі, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, почав кулаками та ногами наносити удари в область голови, тулуба та іншим частинам тіла ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 з місця події зник в невідомому напрямку, а ОСОБА_7 , від отриманих тяжких тілесних ушкоджень померла на місці події.
Згідно висновку СМЕ № 6 від 13 лютого 2016 року у ОСОБА_7 були наступні тілесні ушкодження: а) закрита черепно-лицьова травма: ушиблено рвана рана слизової нижньої губи; синці правої і лівої навколо очної ділянки, зовнішнього кута правого ока, лівої половини обличча (у прекції лівої вилиці з переходом на ліву половину лоба), на підборідді посередині; крововилив в м`які тканини голови в тім`яній і скроневій області ліворуч, посередкові субарахноїдальні крововиливи у м`яких мозкових оболонках головного мозку; крововиливи в шлуночки мозку; перелом лівої вилицюватої кістки, перелом тіла нижньої щелепи; б) закрита травма грудей і живота; переломи 2-9 ребер посередньо ключичній лінії ліворуч з ушкодженням парієнтальної плеври і крововиливом в ліву плевральну порожнину (70 мг рідкої крові); переломи 2-8 ребер посередній ключичній лінії справа без ушкодження парієнтальної плеври; травматичний розрив селезінки з крововиливом в черевну порожнину (780 мг рідкої крові); крововиливи в принеркову клітковину лівої нирки; крововилив у м`які тканини передньої поверхні грудної клітки ліворуч.
Характер ушкоджень виявлених при досліджені трупа ОСОБА_7 - синці, рана, переломи, свідчать про те, що вище вказані ушкодження є наслідком дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Наявність безлічі обмежених по розмірах локальних ушкоджень (утворених безпосередньо в місці приложення сили) свідчать на користь предметів з обмеженою контактуючою поверхнею.
Смерть ОСОБА_7 настала від вище згаданої закритої травми грудей і живота у вигляді переломів 2-9 ребер посередньо ключичної лінії ліворуч з ушкодженням парієнтальної плеври і крововиливом в ліву плевральну порожнину (70 мг рідкої крові), Переломів 2-8 ребер посередньо ключичній лінії справа без ушкодження парієнтальної плеври, травматичного розрива селезінки з крововиливом в черевну порожнину (780 мг рідкої крові), крововиливій в приміркову клітковину лівої нирки. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 явилася гостра крововтрата.
Таким чином, між заподіяними тілесними ушкодженнями і настанням смерті є прямий причинно наслідковий зв`язок.
Ушкодження описані в пункті а) справжніх підсумків, становлять єдинний нерозривний морфологічний комплекс закритої черепно лицьової травми, були небезпечними для життя і згідно п.2.1.2 і п.2.1.3.г «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 рік), мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.
Ушкодження описані в пункті б) справжніх підсумків (множині переломи ребер, розриви селезінки і т.д.) становлять єдинний нерозривний морфологічний комплекс закритої травми грудей і живота, привели до розвитку небезпечного для життя стану-гострої крововтрати, і за цим критерієм, згідно пунктів п.2.1.2 і п.2.1.3.о «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 рік), мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.
02.06.2016 року о 16:00 годині ОСОБА_5 вручено та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікованого як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, показав, що свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення він визнає в повному обсязі, щодо клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладається на розсуд суду.
Клопотання слідчого СВ мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що підвищує суспільну небезпеку вчиненого та дає привід вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, продовжувати свою злочинну діяльність, а також те, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, які вважають необхідним клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад трьох років.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Однак п.2 ч.4 ст.183 КПК України передбачає можливість не визначення слідчим суддею з врахуванням ст.ст.177,178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Так, ОСОБА_5 , не одружений, немає стійких соціальних зв`язків, скоїв тяжкий злочин в період іспитового строку, після скоєння злочину переховувався від органів досудового слідства, що являється реальним ризиком, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, який інкримінується ОСОБА_5 , свідчить про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, обвинувачений перебуваючи на свободі матиме можливість та буде незаконно впливати на свідків.
Крім того, наявні обставини кримінального правопорушення, свідчать про негативне ставлення підозрюваного ОСОБА_5 до передбачених законом цінностей життя та здоров`я людини, що в свою чергу утворює ризик вчинення обвинуваченим інших злочинів аналогічного характеру, перебуваючи на волі.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, інші обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) вік та стан здоров`я.
Обставин, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.
Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого без визначення розміру застави та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.м.т. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, врахувавши термін перебування під вартою з 16 год. 00 хв. 02 червня 2016 року до 21 год. 00 хв. 02 червня 2016 року.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту проголошення ухвали 02 червня 2016 року 21 год. 00 хв.
Строк дії ухвали до 16 год. 00 хв. 01 серпня 2016 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1