Провадження №1-кп/761/1197/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої Фернандез ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000564 від 19 січня 2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, працюючого директором ТОВ «ВАК Трейд», одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В

19 січня 2017 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , прибув за викликом гр. Фернандез ОСОБА_5 для надання послуг перевезення за адресою: м. Київ, вул. М. Житомирська, 15-А. В подальшому до вказаного автомобіля підійшла Фернандез ОСОБА_5 , в руках у якої знаходився мобільний телефон марки «Iphone 5». Помітивши у потерпілої у руках мобільний телефон у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення вказаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до Фернандез ОСОБА_5 та правою рукою вихопив з руки останньої мобільний телефон марки «Iphone 5», вартістю 5 000 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_2 , вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходилося гроші в сумі 150 гривень.

В подальшому Фернандез ОСОБА_5 висловила вимогу зупинитись та повернути мобільний телефон, однак ОСОБА_3 , не зважаючи на вимогу Фернандез ОСОБА_5 своїх злочинних дій не припинив, а навпаки разом і: викраденим мобільним телефоном марки «Iphone 5», сів у автомобіль марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

А всього, ОСОБА_3 відкрито заволодів майном Фернандез ОСОБА_5 , на загальну суму 5 165 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна.

16 травня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою Фернандез ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини, розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яку обвинувачений відшкодував потерпілій, крім того, даною угодою сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України, у виді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

У судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинувачений підтвердив суду, що кримінальне правопорушення ним було вчинено у відповідності до обставин, викладених у обвинувальному акті, свою вину у вчиненому він визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому, зазначив, що потерпіла з приводу відшкодованої матеріальної шкоди не має до нього претензій.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди між обвинуваченим і потерпілою, розглядаючи питання про затвердження угоди, приходить до наступного

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч.1 ст. 186 КК України, віднесено до категорії середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид і розмір покарання, який відповідає санкції ч.1 ст. 186 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою Фернандез ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжні заходи відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 16 травня 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000564 від 19 січня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 275 (одну тисячу двідсіт сімдесят п*ять) гривень 00 копійок.

Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

Речові докази у справі, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 07.02.2017 року, а саме:

-Мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-S7262», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Life» № НОМЕР_5 та «Київстар», переданий на зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві повернути ОСОБА_3 .

На вирок суду можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1