Провадження № 1-кс/344/5082/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з начальником відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000034, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в якому просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: двохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль ГАЗ 6601, 1978 року випуску, VIN НОМЕР_1 . Метою ж застосування такого заходу забезпечення зазначив забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна вважаю за доцільне розглянути подане слідчим клопотання про арешт майна без повідомлення його власника.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З вимог ч.6 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїми діями, які виразилися у створенні та придбанні суб`єктів підприємництва з метою прикриття незаконної діяльності, спричинили збитки державним інтересам шляхом безпідставного формування підприємствами реального сектору економіки податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 711 283 грн., що завдало великої матеріальної шкоди у вигляді ненадходження до бюджету податкових зобов`язань з вказаного виду податку на зазначену суму.

27.12.2016 р. щодо ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.1 ст.205, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205 КК України.

Поряд із цим встановлено, що заподіяна протиправними діями ОСОБА_5 державним інтересам матеріальна шкода в сумі 711 283 грн. на даний час не відшкодована, у зв`язку із чим прокурором до підозрюваного ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на вказану суму.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 є власником нерухомого майна двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд із цим, згідно інформації регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, ОСОБА_5 є власником автомобіля ГАЗ 6601, 1978 року випуску, VIN НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує,що стороною обвинувачення не надано відомостей про вартість двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в порядку ст. 173 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням чи розміру заявленого цивільного позову. Посилання слідчого на вартість квартири,що належить підозрюваному, у розмірі 33132 грн. слідчий суддя не приймає до уваги,оскільки належних доказів на підтвердження її вартості слідчим не надано.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково.

Враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження прихожу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладення арешту на автомобіль ГАЗ 6601, 1978 року випуску, VIN НОМЕР_1 та, вважаю за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ГАЗ 6601, 1978 року випуску, VIN НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , заборонивши розпоряджатися таким.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1