Справа № 350/921/17
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою
06 липня 2017 року смт.Рожнятів
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу:
клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Указана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, показами свідків ОСОБА_8 , вилученими речовими доказами.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Злочин, в учиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років.
ОСОБА_6 неодружений, утриманців немає, постійного місця роботи і законного джерела матеріальних доходів не має, тобто міцних соціальних зв`язків немає, а також, крім цього, судимий :
- 09.08.2010 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 6 місяців;
- 29.11.2010 р. за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст.69 вказаного Кодексу до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;
- 31.10.2013 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України на підставі статей 69, 70 вказаного Кодексу до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, від відбування якого звільнений 18.11.2016 року на підставі закінчення терміну.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, пов`язане з позбавленням волі, та яке він уже неодноразово відбував, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, не маючи законних джерел матеріальних доходів, вчинити інший злочин проти власності.
На даний час запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання.
Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст.183 КПК України).
Розмір застави, у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 76-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, суд -
1. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
2. Зобов`язання, зазначені у пункті 2, застосовуються до підозрюваного на строк 60 днів з дати винесення цієї ухвали до 04.00 год. 01.09.2017 року. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
4. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 а наступні обов`язки :
11) прибувати до слідчого прокурора чи суду за їх першою вимогою;
2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у вказані вище терміни відповідно;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання у вказані вище терміни відповідно.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Рожнятівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Рожнятівського районного суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
5. Ухвала слідчого - судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
6. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1