Справа № 545/3643/16-к
Провадження № 1-кп/545/64/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2017р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
поетрпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження №0001108 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розсошенці, Полтавського району, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
На початку липня 2016 року близько 14.00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачив поблизу паркану вказаного господарства тротуарну плитку. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме тротуарної плитки, з метою викладення нею доріжки та території вланого домогосподарства.

В подальшому, в період часу з початку липня 2016 року до кінця серпня 2016 року, періодично прибуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення вказаної тротуарної плитки, з метою викладення нею доріжки на території власного домогосподарства, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись єдиним злочинним умислом на викрадення майна, в обідній час, періодично здійснював крадіжки тротуарної плитки, яка належить ОСОБА_5 , з якої в подальшому викладав тротуарну доріжку на території свого домогосподарства. Загальна кількість тротуарної плитки, ОСОБА_4 викрав у ОСОБА_5 , становить 197 шт., згідно експертного висновку про вартість майна від 16.08.2016 року, кількість викраденої плитки в перерахунку на метри квадратні, становить 3,021 м.кв., загальна ринкова варстість якої становить 360 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Обставинами, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Під час досудового розслідування 18.10.2016 року між підозрюваним та потерпілою у кримінальному провадженні №0001108 укладена угода про примирення.
Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в повному обсязі відшкодував завдані збитки у сумі 360 грн. потерпілій.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмір 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Зокрема, у силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Зміст угоди про приирення відповідає положенням ст.471 КПК України, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, істотні обставини кримінального провадження, данні щодо відшкодування 360 грн шкоди потерпілій в повному обсязі, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.
В угоді зазначені наслідки її укладення затвердження та невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України. Угода підписана сторонами із зазначенням дати.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий зазначили, що угода про примирення укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Наслідки укладання та затвердження угоди згідно ст.473, 474, в тому числі щодо обмеження права на оскарження вироку, учасникам судом розяснені та їм зрозумілі. Обвинувачений також підтвердив суду, що вину в інкримінованому злочині визнає повністю,
З огляду на зазначене, враховуючи, що дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.
Питання по речовим доказа необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Угоду про примирення від 18.10.2016 року по кримінальному провадженню №0001108 укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у рогзмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот пятдесят)грн.
До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази: тротуарну плитку загальною кількістю 209 штук - повернути власнику
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1