УХВАЛА

22 листопада 2016 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР, в порядку ст.ст.303, 306 КПК України. Вказану скаргу обґрунтовує тим, що ним була подана заява про вчинення посадовими і службовими особами Кам`янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка дій, що містять ознаки злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.192, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.367 КК України, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про злочин не внесено, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані, про що він довідався з листа №3693/39/121/01-2016 від 28.09.2016. У скарзі ОСОБА_4 просить зобов`язати управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки НП України зареєструвати його заяву до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
В судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_4 , який подав до суду скаргу, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності скаржника, на підставі наданих сторонами доказів.
В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення скарги.
Заслухавши учасника процесу, дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається із наданих матеріалів перевірки, 30 червня 2016 року ОСОБА_4 дійсно звернувся до Начальника Департаменту захисту економіки НП України із заявою, датованою 23.06.2016, в якій просив притягнути до відповідальності службових осіб Кам`янець-Подільського національного університету ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з відома яких провідний спеціаліст юридичного сектору вказаного закладу ОСОБА_8 відлучається з роботи і представляє інтереси своїх клієнтів в суді в робочий час, при цьому їй нараховується заробітна плата, тобто має місце заволодіння бюджетними коштами з використанням службового становища. Вказана заява ОСОБА_4 була скерована до Управління захисту економіки в Хмельницькій області, за цією заявою відомості до ЄРДР внесені не були.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
З наведеного вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Заява ОСОБА_4 про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочинів, оскільки не містить даних, що б підтверджували реальність конкретної події злочину, крім того, в самій заяві відсутні відомості про попередження заявника про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин. В зв`язку з цим були відсутні підстави для внесення відомостей, викладених у вказаній заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Оскільки слідчим не була допущена бездіяльність, передбачена ч.1 ст.303 КПК України, про яку йдеться в поданій ОСОБА_4 скарзі, тому остання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України,
У задоволенні скарги ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.
Ухвала слідчого судді в порядку ст.ст. 307, 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя