Справа № 645/5533/16-к
Провадження № 1-кс/645/1132/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002407 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:
22.11.2016 до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області юрист 1 класу ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в провадженні СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002407 від 06.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що 05.08.2016 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , 1959 р.н., про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_7 , 1929 р.н.. Під час досудового розслідування було встановлено, що 29.01.2016 року ОСОБА_7 склала заповіт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким, в разі її смерті, все своє майно передала останній. Даний заповіт посвідчений 29.01.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 280. ОСОБА_7 18.04.2016 року видала довіреність на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість років, якою уповноважила ОСОБА_5 представляти її інтереси з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях, незалежно від підпорядкування та форм власності, з усіма необхідними повноваженнями з питань придбання на ім`я ОСОБА_7 , відчуження від її імені рухомого, нерухомого майна та цінних паперів, визначаючи в усіх випадках суми, терміни та інші умови на власний розсуд, у тому числі, передала право управляти та розпоряджатися її майном, з чого б воно не складалося, та, де б воно не знаходилося, а також укладати всі дозволені законом угоди по управлінню та розпорядженню даним майном. Дану довіреність було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 1559. Крім того, в клопотанні зазначено, що 01.06.2016 року ОСОБА_7 уклала договір дарування, належної їй на праві приватної власності квартири з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_7 передала безоплатно, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийняли у власність по 1/2 (одній другій) частині кожний дарунок - однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Дарунок цей сторонами оцінений у 145 622 грн. 00 коп..

У той же час, 21.06.2016 року ОСОБА_5 , діючи за довіреністю, представляючи інтереси ОСОБА_7 , діючи від її імені, уклав з ОСОБА_6 договір довічного утримання, згідно з яким ОСОБА_6 зобов`язується надавати ОСОБА_7 довічно матеріальне забезпечення, а також усі види довічного утримання (догляду). Даний договір підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 та внесено до реєстру нотаріальних дій за № 2452.

Згідно з клопотанням, метою забезпечення недопущення продажу та зміни власника нерухомого майна, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 13,7 м.кв., загальною площею 28,9 м.кв., до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, прокурор просить накласти арешт на вказану квартиру квартиру.

Крім того, прокурор зазначив, що розгляд даного клопотання необхідно проводити без виклику осіб, за якими зареєстровано право власності на вказану квартиру згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про арешт майна в повному обсязі, та просила його задовольнити.

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , може бути відчужена, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , право власності на вказану квартиру за якими зареєстровано з 01.06.2016 року.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора та дослідивши надані докази, встановив, що Фрунзенським відділом поліції ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00024073 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з наданою у судовому засіданні прокурором копією Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.07.1993 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 на праві власності.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.11.2016 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_9 та ОСОБА_5 по 1/2 частині кожному на підставі договору дарування серії та номеру: 2169, виданого 01.06.2016 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_8 .

Згідно з клопотанням, досудовим розслідуванням встановлено, що усі вищезазначені правочини особа похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладала з малознайомими особами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , без повідомлення про це своїх близьких родичів, а саме: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується протоколами їх допитів.

Крім того, допитана у кримінальному провадженні 24.09.2016 ОСОБА_7 повідомила, що ніяких документів ані на ім`я ОСОБА_5 , ані на ім`я ОСОБА_6 вона ніколи не підписувала, ніяких правочинів з ними не укладала, до нотаріуса ОСОБА_8 ніколи не їздила та останню ніколи не бачила.

Згідно з клопотанням, досудовим розслідуванням встановлено, що усі вищезазначені правочини особа похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладала з малознайомими особами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , без повідомлення про це своїх близьких родичів, а саме: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується протоколами їх допитів.

Крім того, допитана у кримінальному провадженні 24.09.2016 ОСОБА_7 повідомила, що ніяких документів ані на ім`я ОСОБА_5 , ані на ім`я ОСОБА_6 вона ніколи не підписувала, ніяких правочинів з ними не укладала, до нотаріуса ОСОБА_8 ніколи не їздила та останню ніколи не бачила.

Таким чином, в ході розгляду клопотання про арешт майна прокурором доведено, що вищевказана квартира має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Квартира АДРЕСА_1 підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002407 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Направити для виконання ухвалу суду до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 26)

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1