АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №640/8314/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1034/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю захисника - ОСОБА_6
підозрюваного у режимі
відеоконференції - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02.06.2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000468 від 05.04.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) на шістдесят днів до 01 серпня 2017р.

Визначено суму застави у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, до Київського районного суду м.Харкова звернувся з клопотанням старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000468 від 05.04.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта; вчинити інше кримінальне правопорушення (а.с. 2-8).

Слідчим Управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000468 від 05.04.2017 року за ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України.

31 травня 2017 року о 14-45 год. ОСОБА_7 була повідомлена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України, підтверджується: протоколом обшуку від 04.04.2017 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 від 22.05.2017 року, ОСОБА_10 від 15.05.2017 року, ОСОБА_11 від 15.05.2017 року, ОСОБА_12 від 23.05.2017 року, висновком судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів від 23.05.2017 року №679.

Також слідчий суддя вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_7 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 128 000 ( сто двадцять вісім) гривень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, 06 червня 2017 року через канцелярію Харківської установи виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 червня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000468 від 05.04.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відсутність прокурора силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, захисника та підозрюваного, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-8).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.51-52). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м*яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Керуючись положеннями КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Суд, обираючи запобіжний захід, зробив вірний висновок визначаючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на останнього виконання обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків: батьків та дружини, ряду хронічних захворювань: хвороба щитовидної залози та серцева недостатність, перебування на диспансерному обліку, не спростовують висновків слідчого судді.

Медичної документації, що підозрюваний не може за станом здоров`я утримуватись під вартою до апеляційного суду не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 червня 2017 року, винесена обгрунтовано, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скаргзі підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 червня 2017 року щодо застосування до підозрюваного за ч.3 ст.313, ч.1 ст.310 та ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді