АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/203/17 Справа № 694/515/16-к Категорія: ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.345, ч.1 ст.309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурораОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.06.2016 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

Засуджено та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді шести місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 22 лютого 2016 року.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.07.2009 року за ч. 1 ст. 310 КК України до 2 місяців арешту; 2) вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.07.2010 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік; 3) вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2011 року за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 01.07.2014 року на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію в 2014 році»;

за ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 17 лютого 2016 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволений частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 6425 (шість тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 369 (триста шітдесят дев`ять) грн. 32 коп.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, залишений в силі до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, залишений в силі до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 17 лютого 2016 року по 19 лютого 2016 року та з 22 лютого 2016 року по 30 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 17 лютого 2016 року по 30 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат, відповідно до положень статей 100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 засуджений за те, що приблизно о 15 год. 30 хв. 20 січня 2016 року, проходячи біля кіоску «Донер Кебаб», що розташований поблизу будинку № 15 по вул. Добровольського в м. Черкаси, побачив малолітніх хлопців, один з яких купив продукцію у вказаному кіоску та отримані у якості решти грошові кошти в сумі 160 грн. поклав до кишені. Після цього ОСОБА_8 раптово вирішив заволодіти вказаними коштами та, наздогнавши малолітніх дітей, щоб змусити витягнути гроші з кишені, попрохав у малолітнього ОСОБА_12 в борг 2 грн. Виконуючи прохання, малолітній ОСОБА_12 дістав з кишені грошові кошти і тримав їх у руці, а ОСОБА_8 одразу відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволодів майном, що належить потерпілому, а саме: вихопив з руки ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 160 грн., на вимоги повернути їх не реагував, та утримуючи гроші при собі, побіг в напрямку вул. Ватутіна в м. Черкаси і з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім того, приблизно о 17 год. 00 хв. 17 лютого 2016 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння навпроти будинку № 22 по вул. Кримського в м. Звенигородка Черкаської області, неподалік від дитячого навчального закладу «Малятко», усвідомлюючи те, що до них підійшов працівник поліції старший інспектор Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_11 , який на підставі п. 3 ч. 10 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» представився, показав своє службове посвідчення та мав намір припинити правопорушення, пов`язане з вживанням наркотичних засобів шляхом ін`єкції, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, по черзі, почали наносити ОСОБА_11 чисельну, не встановлену в ході досудового розслідування кількість ударів руками, та в подальшому ногами у взутті, коли останній перебував в положенні лежачи на землі, при цьому не звертаючи уваги на неодноразове повідомлення їх про службове положення та

перебування на посаді працівника поліції ОСОБА_11 , підриваючи авторитет правоохоронних органів, в результаті чого, заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, контузії лівого ока, забійної рани з крововиливом на верхній губі, синців на повіках лівого ока, на лобі справа, на грудній клітці справа, в правій і лівій скроневих ділянках, на шиї, садно на спинці носа, які згідно висновку експерта №05-9-01/88 від 17.03.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, у невстановлений слідством день та час, при невстановлених обставинах ОСОБА_8 незаконно придбав наркотичний засіб опій ацетильований, який в подальшому зберігав при собі в шприці ємкістю 2,5 мл для власних потреб без мети збуту.

Приблизно о 13 год. 15 хв. 22 лютого 2016 року біля Звенигородського відділення «Укрпошти», розташованого по вул. Енгельса, 131 в м. Звенигородка Черкаської області, ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного і наркотичного сп`яніння, був затриманий працівниками поліції та доставлений до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, де під час проведення його особистого огляду в правій зовнішній кишені куртки було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц ємкістю 2,5 мл, частково наповнений рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта 2/268 від 24.02.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою 0,0708 грам.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду в своїх апеляціях:

- прокурор у кримінальному провадженні не заперечуючи встановлених судом фактичних обставин справи та доведеності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вважаю, що вирок суду відносно останніх є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; ОСОБА_9 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

- адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених просить вирок суду змінити в частині кваліфікації вчиненого правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ч.2 ст.345 КК України на ч.2 ст.125 КК України. Закрити провадження в частині обрання покарання вироком Звенигородського районного суду від 30.06.2016 року за ч.1 ст.309 КК України відносно ОСОБА_8 в порядку п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Залишити без змін вирок Звенигородського районного суду Черкаської області в частині обрання покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.186 КК України. При цьому вказує на незаконність вироку суду 1 інстанції, так як висновки суду не підтверджені доказами зібраними у справі, судом не зазначено у своєму рішенні ряд суттєвих обставин встановлених в ході розгляду справи, які суперечать тим висновкам на які йде посилання в оскаржуваному рішенні. Судом 1 інстанції не враховано, що бійка була лише між потерпілим та ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 лише розбороняв їх. Працівниками поліції була допущена процедура проведення особистого огляду затриманої особи, судовим слідством не встановлено факт належності вилученого з кармана куртки обвинуваченого шприца з наркотичною рідиною, внаслідок чого в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.1 ст.309 КК

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який не підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка просила вирок суду 1 інстанції змінити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, судом 1 інстанції відбувся розгляд справи по епізоду відкритого викрадення обвинуваченим ОСОБА_8 грошових коштів у потерпілого ОСОБА_12 .

Колегія суддів вважає, що висновки суду 1 інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.345, ч.1 ст.309 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом 1 інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч.1 ст.186, ч.2 ст.345, ч.1 ст.309 КК України правильно.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст.345 КК України правильно.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом 1 інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_10 про не зазначення судом ряду суттєвих обставин встановлених в ході розгляду справи, висновки суду суперечать тим висновкам на які йде посилання в оскаржуваному рішенні - не грунтуються на матеріалах справи.

Доводи захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які були в безпосередній близькості від бійки між обвинуваченими та потерпілим ОСОБА_11 зазначили, що не бачили і не чули щоб потерпілий до бійки представлявся працівником поліції, а свідок ОСОБА_14 дізналась, що ОСОБА_11 працює в правоохоронних органах лише після бійки є безпідставними, а також доводи захисника ОСОБА_10 про те, що бійка була лише між потерпілим та ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 лише розбороняв їх є необґрунтованими.

Ці заперечення звинувачення, були детально розглянуті судом 1 інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, суд обґрунтовано послався на покази потерпілого ОСОБА_11 , який суду показав що він працює старшим інспектором Звенигородського відділу поліції та має звання майора поліції. 17 лютого 2016 року він знаходився вдома після добового наряду та приблизно о 17 годині пішов в дитячий садок забирати свою доньку. Надворі ще було світло. На вулиці Кримського в м. Звенигородка він побачив трьох громадян, які розливали в шприци рідину коричневого кольору. Він підійшов до них, показав службове посвідчення, зробив зауваження з приводу незаконних дій, сказав, що викликає поліцію та хотів подзвонити до райвідділу. Обвинувачені стали поводити себе неадекватено. ОСОБА_9 зі словами: «Я тобі покажу поліцію!» вдарив його кулаком в обличчя та вибив з рук телефон і службове посвідчення. Потім ОСОБА_9 натягнув йому куртку на голову та почав бити. До нього приєднався ОСОБА_8 . Спочатку обвинувачені смикали його за одяг та били по обличчю. Він відштовхував їх від себе та казав, що він поліцейський. Потім вони звалили його на землю та стали бити ногами по тулубу і голові. Він кричав, щоб люди викликали поліцію. Потім обвинувачені залишили його на землі та пішли. Він побіг за ними, але біля магазину «Альфа-центр» їх затримали працівники поліції. Він повернувся назад та став шукати своє посвідчення і речі.

Зокрема покази потерпілого узгоджуються з показами свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила що приблизно о 17 год. 00 хв. в лютому 2016 року вона йшла по вул. Кримського в м. Звенигородка в районі державного архіву та побачила через дорогу від себе кілька чоловіків. Спочатку вони говорили, а потім двоє стали бити одного. Вони смикали його за одяг, а коли він упав, то стали вдвох бити ногами. Вона гукнула їм, щоб припинили бійку, але вони не відреагували. Вона перейшла до них через дорогу та знову стала просити припинити бійку. Двоє чоловіків, один старший, а інший молодший, продовжувати бити одного. Вони стягли з нього куртку і светр та відкинули їх в сторону. Після того, як люди стали робити їм зауваження, двоє чоловіків залишили третього і пішли в сторону магазину «Альфа-центр». Якась перехожа жінка викликала поліцію та їх затримали працівники поліції. Під час бійки чоловік, якого били, кричав, що він поліцейський та просив викликати поліцію.

Згідно показів свідка ОСОБА_13 , який показав, що приблизно о 17 год. 00 хв. 17 лютого 2016 року він підійшов до магазину «Альфа-центр» в м. Звенигородка та навпроти підприємства Тепломережі, побачив бійку та почув крики: «Викликайте поліцію! Я поліцеський!» Двоє чоловіків били одного. Вони звалили його на землю та били ногами і руками. Потерпілий був у цивільному одязі, весь брудний та у нього була кров на обличчі.

Також, покази потерпілого ОСОБА_11 узгоджуються з даними рапорту в.о. чергового Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 від 17.02.2016 року про те, що о 17 год. 25 хв. в чергову частину Звенигородського ВП надійшло повідомлення по телефону від невідомої особи про те що, біля магазину «Альфа-центр» в м. Звенигородка відбувається бійка між невідомими (а.с. 70);

Крім того, вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується і іншими доказами зібраними по справі та дослідженими судом, а саме:

- даними рапорту в.о. чергового Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 від 17.02.2016 року про те, що о 18 год. 55 хв. в чергову частину Звенигородського ВП надійшло повідомлення по телефону від чергового лікаря Звенигородської ЦРЛ про те що, до приймального відділення Звенигородської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями звернувся ОСОБА_11 (а.с. 71);

- заявою потерпілого ОСОБА_11 від 17.02.2016 року про притягнення до відповідальності двох невідомих осіб, які 17 лютого 2016 року нанесли йому тілесні ушкодження (а.с.72);

- даними акту судово-медичного обстеження № 73 від 18.02.2016 року та висновку експерта № 05-9-01/88 від 17.03.2016 року про те, що у ОСОБА_11 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, контузії лівого ока, забійної рани з крововиливом на верхній губі, синців на повіках лівого ока, на лобі справа, на грудній клітці справа, в правій і лівій скроневих ділянках, на шиї, садно на спинці носа, які спричинені дією тупого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Розташування та характер тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 виключає можливість їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту та вони могли бути отримані при нанесенні ударів кулаками, взутими ногами (а.с. 103-104, 108);

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2016 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу під № 1 - ОСОБА_9 та під № 3- ОСОБА_8 , які 17.02.2016 року нанесли йому тілесні ушкодження (а.с.113-115, 116-118).

- даними протоколу огляду місця події від 17.02.2016 року, згідно з яким, на бетонному покритті виявлено скляну ампулу без верхньої частини, порожню на якій є наклейка з написом «Сульфокамфокаїн-Дарниця» та цілу скляну ампулу з наклейкою, з написом «Сульфокамфокаїн-Дарниця» та ковпачок від разового медичного шприця. В ході подальшого огляду, виявлено разовий медичний шприць, ємкістю 5 мл. іІз наявною речовиною бурого кольору у невеликій кількості.

- даними висновків щодо результатів медичного огляду ОСОБА_8 та ОСОБА_16 в Звенигородській ЦРЛ від 17.02.2016 року, згідно з яких вони перебували в стані алкогольного та наркотичного? сп`яніння (а.с.82,83).

Отже, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_17 та ОСОБА_9 по епізоду умисного заподіяння працівникові правоохоронного огляду побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків підтверджується доказами, які досліджені судом 1 інстанції всебічно, повно й неупереджено. Суд 1 інстанції оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів підтверджує вину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення. Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи адвоката Токар в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.1 ст.309 КК України є безпідставними та необгрунтованими, які спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так мотивуючи висновки про винність у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд обгрунтовано послався на даны протоколу про адміністративне затримання у звязку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 КУпАП та в ході особистого огляду в останнього з правої кишені куртки було вилучено одноразовий медичний шприц, заповнений рідиною жовтого кольору на 1 мл (т.1 а.п.168).

Крім того, в результаті медичного огляду в Звенигородській ЦРЛ ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного і наркотичного спяніння, що підтверджено даними висновку результатів медичного огляду від 22.02.2016 року (т.1 а.п.169).

Також вина Красіцького у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України підтверджується і іншими доказами зібраними по справі та дослідженими судом, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який працює фельдшором на станції швидкої допомоги і якого було запрошено в Звенигородський райвідділ поліції, де він побачив ОСОБА_8 , який перебував в стані наркотичного спяніння. Вважає, що у ОСОБА_8 була саме наркотична сонливість, оскільки, коли він дав йому шприц з антидотом опійної наркоманії препаратом аналаксон, і той вколов його собі, то через 5 хвилин ОСОБА_8 став нормально спілкуватись. До цього, в ході огляду, працівники поліції вилучили у ОСОБА_8 із зовнішнього карману куртки одноразовий шприц ємкістю приблизно 2 мл про, що був складений протокол, в якому він та лікар ОСОБА_19 розписались.

- дані покази узгоджуються з даними протоколу огляду предметів від 22.02.2016 року, згідно якого слідчим оглянуто поліетиленовий пакет з шприцом з рідиною коричневого кольору, вилучений під час особистого огляду ОСОБА_8 (т.1 а.п.181);

- даними висновку експерта № 2/268 від 24.02.2016 року про те, що надана на дослідження в одноразовому медичному шприці рідина світло-коричневого кольору, містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 0,0708 г (т.1 а.п.204-206);

- даними рапорту слідчого Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській област капітана поліції ОСОБА_20 від 07.04.2016 року про те, що у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 22.02.2016 року в м. Звенигородка Черкаської області по пр-ту Шевченка, рідину коричневого кольору, яка містилася в медичному шприці ємкістю 2,5 мл (т.1 а.п. 214).

Отже, сукупність вищенаведних доказів підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд 1 інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, а тому посилання захисника про те, що висновки суду щодо доведеності вини ґрунтуються на припущеннях, суд не перевірив усіх доказів у справі, працівниками поліції була порушена процедура проведення особистого огляду

затриманої особи, судовим слідством не встановлено факт належності вилученого з кармана куртки обвинуваченого шприца з наркотичною рідиною - не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляцій.

Колегія суддів вважає, що апеляція прокурора щодо м`якості покарання призначеного ОСОБА_21 та ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, оскільки при призначенні покарання суд 1 інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, обставини справи, дані про осіб засуджених, які вчинили злочини середньої тяжкості, які характеризується посередньо, ОСОБА_8 вчинив два епізоди злочинної діяльності у стані алкогольного та наркотичного спяніння, а ОСОБА_9 вчинив один епізод злочинної діяльності в стані алкогольного та наркотичного спяніння, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, суд 1 інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені ОСОБА_8 за сукупністю злочинів покарання у виді 3 років позбавлення волі, тим більше, що суть апеляції прокурора зводиться лише до призначення покарання у виді 4 років позбавлення волі замість 3 років позбавлення волі призначених судом 1 інстанції.

З урахуванням викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, суд 1 інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені ОСОБА_9 покарання у виді 2 років позбавлення волі, тим більше, що суть апеляції прокурора зводиться лише до призначення покарання у виді 3 років позбавлення волі замість 2 років позбавлення волі призначених судом 1 інстанції.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.06.2016 року, тому апеляційні скарги прокурора та адовката Токар в інтересах обвинувачених слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.06.2016 року, відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

В порядку ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення в період з 30.06.2016 року по 16.02.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В порядку ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення в період з 30.06.2016 року по 16.02.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Головуючий :

Судді :