Справа № 750/2386/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/718/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження № 42.015.270.000.000.280, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2016 року, постановлений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з моменту затримання, з 25 жовтня 2015 року.

Зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжним заходом до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1780,62 грн. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить вирок змінити в частині призначеного покарання та застосувати ст. 69 КК України. Зазначив, що суд дійсно вірно встановив пом`якшуючі обставини та характеризуючі дані, відсутність обтяжуючих обставин. Проте, під час призначення покарання, належним чином їх не врахував. Крім того, в даній конкретній обстановці ізоляція його від суспільства на такий тривалий термін від сім`ї нікому користі не принесе, адже на його утримання держава буде витрачати певні кошти, а сім`я не зможе вижити. Обрання міри покарання з позбавленням волі на такий тривалий термін може привести до фізичних страждань через його захворювання, наявність яких встановлена судом першої інстанції, але належним чином врахована не була.

Потерпіла ОСОБА_6 також подала апеляційну скаргу на вирок місцевого суду, яка за своїм змістом повторює апеляційну скаргу обвинуваченого.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що 25 жовтня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою умисного вбивства, почав наносити удари кухонним ножем в область тулубу та верхніх кінцівок своїй матері ОСОБА_10 .. В послідуючому, коли потерпіла вийшла з квартири на сходову площадку, на сходах між четвертим та п`ятим поверхами її наздогнав ОСОБА_7 та продовжив наносити удари. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла.

У судовому засіданні обвинувачений вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України визнав повністю.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, потерпілу, які підтримали апеляційні скарги та просили про пом`якшення покарання, думку прокурора про їх необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 115 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Щире каяття та відшкодування майнової шкоди місцевий суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд призначив мінімальне покарання, передбачене інкримінованою нормою Кримінального закону, правильно врахувавши характер, ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, відсутність цивільного позову, думку потерпілої щодо призначення покарання, особу обвинуваченого, його вік, освіту, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, рід занять, позитивні характеристики з місця роботи та СІЗО, що раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Отже, покарання, яке призначено обвинуваченому, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2016 року щодо останнього без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4