печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту майно.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № -0004972, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
У судовому засіданні 13.13.2016 прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про залишення зазначеного клопотання без розгляду та повернення йому матеріалів клопотання у кримінальному провадженні № 0004972 від 08.06.2015 р.
Дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.
Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна повинні бути зазначені:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для надання дозволу арешту майна покладено на слідчого та прокурора, у зв`язку з чим вони повинні обґрунтувати необхідність надання дозволу арешту майна.
Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 17 цього Кодексу. За вимогами ст. 350 КПК України суд розглядає клопотання учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.
Дана позиція узгоджується з декларуванням статтею 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи, у тому числі клопотань у справі, упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїми процесуальними правами в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що подане клопотання слідчого про залишення його без розгляду та повернення клопотання є правом заявника, а також вимоги ч. 6 ст. 9 КПК України, згідно з якими у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про залишення клопотання про арешт майна та його повернення слідчому.
Керуючись ст.ст. 234, 235, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про залишення без розгляду та повернення матеріалів клопотання про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0004972 від 08.06.2016р., задовольнити.
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004972 від 08.06.2016р., залишити без розгляду, матеріали клопотання повернути слідчому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1