Справа № 183/364/17
№ 1-кп/183/411/17
В И Р О К
іменем України
06 лютого 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000002 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, РНОКПП НОМЕР_1 , студента 3 курсу Національного Гірничого Університету, одруженого, військовослужбовця за контрактом, старшого солдата, номера обслуги гранатометного відділення 2 парашутно - десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.03.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ за ч.1 ст. 190 КК України, до штрафу на користь держави у сумі 850 гривень,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:
14 лютого 2016 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби і 08 квітня 2016 року наказом № 72 командира військової частини НОМЕР_2 (А1126) НОМЕР_3 окремої Дніпропетровської повітряно-десантної бригади, яка дислокується у АДРЕСА_2 , його зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги гранатометного відділення 2 парашутно- десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Однак, 04 листопада 2016 року старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , зі звільнення вчасно не з`явився до розташування військової частини без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 12 січня 2017 року, коли старший солдат ОСОБА_4 самостійно та добровільно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.
Таким чином у період з 04 листопада 2016 року по 12 січня 2017 року, солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно зі звільнення до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 04 листопада 2016 року він не з`явився вчасно зі звільнення до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , у зв`язку із збігом сімейних обставин, внаслідок яких він знаходився у складному морально-психологічному стані. Однак, розуміючи про необхідність подальшого проходження служби і бажаючи її проходження він фактично одразу, добровільно з`явився до прокуратури. Запевнив суд, що щиро кається у скоєному і бажає продовжувати виконувати свій військовий обов`язок.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений є особою, що раніше судима, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких.

Однак, обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, він вину визнав повністю, за місцем служби характеризується позитивно (а.п.25), на обліках у лікарів не перебуває (а.п.28,29,30), має на утримані малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.27), яка має хронічне захворювання (а.п.42), приймав участь в антитерористичній операції (а.п.44-45).

Щире каяття ОСОБА_4 є та з`явлення із зізнанням визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд, вважає можливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме більш м`яке не зазначене санкцією статті за цей злочин, у вигляді службового обмеження з відрахуванням в дохід держави 10% його грошового забезпечення щомісячно, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та виправлення засудженого.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді службового обмеження строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10% його грошового забезпечення щомісячно.

Копію вироку ОСОБА_4 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1