Провадження № 1-кп/643/286/17
Справа № 643/9073/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2017 Московський районний суд м. Харкова у склад
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, маючого неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 15.06.2006 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік; 17.01.2008 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 27.10.2009 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий термін 9 місяців 8 днів на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.10.2009; 24.03.2011 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, 28.10.2015 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки; 16.11.2016 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
23.07.2016 приблизно о 11 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні кафе «Наливайка», яке розташоване на ринку «Океан», за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців 83/26, навпроти магазину «АТБ», де також знаходився ОСОБА_7 . Між останніми спалахнув словесний конфлікт на фоні раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_6 , діючи умисно, за раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ОСОБА_8 кулаком руки в область нижньої губи, від якого останній впав на підлогу, та загубив з карману шорт мобільний телефон LG L60i, чорного кольору, IMEI A: НОМЕР_1 , IMEI B: НОМЕР_2 . В свою чергу, ОСОБА_6 , побачивши це, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон LG L60i, чорного кольору - вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 288 від 25.08.2016 1151 гривні. Викрадений мобільний телефон поклав до кишені штанів, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1151 гривні. Далі ОСОБА_8 підвівся та вони разом вийшли на вулицю, де ОСОБА_6 продовжив завдавати удари кулаками рук по голові та обличчю ОСОБА_8 , від чого він впав на асфальт, відчувши декілька ударів ногами по тулубу та голові, останній втратив свідомість.

В результаті чого, своїми протиправними діями, ОСОБА_6 , заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №2381-с/16 від 27.07.2016 з урахуванням наданої медичної документації у нього мається: забійна рана на обличчі, синці на шиї, садна на обличчі та правій нозі. Ці пошкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів та могли бути отримані в строк за 3-4 дня до проведення експертизи. По ступеню тяжкості забійна рана на обличчі належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3 ( Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), а синці та садна це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п.2.3.2.б, п. 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, визнав в повному обсязі, та підтвердив у суді обставини, час, місце, механізм вчинення ним кримінальних правопорушень, як зазначено вище у вироку суду. При цьому зазначив, що він розумів, що скоював злочини, та щиро розкаявся у їх вчинені, причину скоєння ним злочинів пояснив як необмірковану поведінку. Мобільний телефон LG L60i, чорного кольору, який він таємно викрав, був ним в той же день продананий раніше малознайомому чоловіку за 200 гривень, які він в подалі використав на особисті потреби.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєні ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім цього, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є невеликої та середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, зокрема тяжких і середньої тяжкості, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на теперішній час відбуває покарання, призначене за вироком Леніського районного суду м. Харкова від 16.11.2016 за ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 має неповнолітню дитину,ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій частини статті, за якою кваліфіковані його дії, за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд, на підставі викладеного, вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 70, ст.72 КК України, визначити йому покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_6 засуджений 16.11.2016 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, то суд за сукупності злочинів, призначає йому остаточне покарання з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.5 п.г ст..72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 18.10.2016 по 02.02.2017 та час перебування ОСОБА_6 , як особи яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження починаючи з 28.03.2017 до оголошення судом вироку, та проводить його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2017 тимчасово залишено обвинуваченого ОСОБА_6 у слідчому ізоляторі для подальшої його участі в якості обвинуваченого при розгляді судом кримінальної справи.
Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 не обирався.

Потерпілим ОСОБА_8 позовні вимоги не заявлені, в своїй заяві від 19.01.2017, останній зазначив, що претензій до обвинуваченого та клопотань він не має, розгляд кримінального провадження прохав провести без його участі.
Так, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

Речові докази, та процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України визначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання, призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі, більш суровим покаранням, призначеним 16.11.2016 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України у виді позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів у виді 4 (чоторьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 18.10.2016, зарахувавши в строк відбування покарання за цим вироком, час відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України від 16.11.2016 та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.02.2017 з 18.10.2016 по 02.02.2017, проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На підставі п.г ч.5 ст..72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання за цим вироком час перебування його, як особи яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження починаючи з 28.03.2017 до оголошення судом вироку, та проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_6 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_6 , та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1