Справа № 372/2241/17
У Х В А Л А
іменем України
07 серпня 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, в якій посилаючись на неналежне проведення досудового розслідування, невиконання необхідних слідчих дій, неповноту досудового розслідування просила:

- скасувати постанову слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 30.05.2016 року про закриття кримінального провадження № 000613, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2014 року та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування,

- залучити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до кримінального провадження за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.125, ч.2 ст.126, ст.127 КК України як потерпілих, яким заподіяно фізичної, моральної та майнової шкоди, відповідно заяви від 15.06.2015 року, яка є у матеріалах справи.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши скаржника, дослідивши подані письмові докази, приймаю до уваги наступне.

Під час розгляду скарги встановлено, що 12.08.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000613 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

30.05.2016 року слідчим СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000613 у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

ОСОБА_3 в скарзі зазначає про те, що копія оскаржуваної постанови була отримана нею 11.07.2017 року, що узгоджується із матеріалами переписки і не спростовано іншими особами, що беруть участь у розгляді справи, отже строк оскарження постанови пропущено не було.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зміст скарги не містив конкретизованих посилань на процесуальний статус ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні, однак враховуючи необхідність забезпечення доступу до суду скарга була призначена до розгляду для з`ясування цього питання у судовому засіданні. Під час розгляду справи ОСОБА_3 додаткових доказів не подавала, тому вирішення вимог скарги здійснювалось на підставі доданих до неї письмових доказів.

Із наданих слідчому судді документів не вбачається, що ОСОБА_3 є потерпілою, представником потерпілих, заявником або має будь-який інший процесуальний статус у кримінальному провадженні № 000613, тому вважаю недоведеним віднесення її до виключного кола осіб, які в силу п.3 ч.1 ст.303 КПК України мають передбачене законом право на звернення до суду із скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Зокрема, під час судового розгляду ОСОБА_3 не подано жодних доказів наявності у неї повноважень на представництво інтересів осіб, яких вона просила визнати потерпілими у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відомостей про заподіяння будь-якої шкоди внаслідок злочину особисто скаржниці ОСОБА_3 слідчому судді під час судового розгляду не повідомлено.

Доводи скаржниці на незалучення слідчим її чоловіка та дочки в якості потерпілих у кримінальному провадженні є необґрунтованими, оскільки вказують на незгоду скаржниці із проведеними слідчими діями у кримінальному провадженні, де вона не має ніякого процесуального статусу і не співвідносяться із межами цієї справи, оскільки потребують правової оцінки інших слідчих дій, а не безпосередньо оскаржуваної постанови. Крім того, на підтвердження відповідних обставин, слідчому судді жодних доказів не подавалось.

Згідно ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Оцінюючи заяву про залучення скаржниці або членів її сім`ї до кримінального провадження в якості потерпілої від 15.06.2015 року слід прийняти до уваги те, що відповідно до приписів ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Надані слідчому судді матеріали не містять будь-яких доказів заподіяння шкоди вказаним вище особам кримінальним правопорушенням, яке розслідувалось в межах цього кримінального провадження.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що в межах цього кримінального провадження розслідувався злочин, який, начебто, вчинила особа, яку скаржниця просить визнати потерпіли, за наслідками досудового розслідування слідчий у постанові дійшов о висновку про те, що не встановлено достатніх підстав для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , тому закрив кримінальне провадження за відсутністю складу злочину.

При цьому діяння щодо заподіяння тілесних ушкоджень визначеним скаргою особам не були предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а заява про вчинення відповідного злочину ні ОСОБА_3 , ні іншими особами у встановленому КПК України порядку до правоохоронних органів не подавалась.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що посилання ОСОБА_3 на виникнення у неї статусу потерпілої, представника потерпілих у цьому кримінальному провадженні є безпідставними і надуманими.

Враховуючи викладене, під час розгляду скарги не виявлено порушень прав чи законних інтересів ОСОБА_3 , які б підлягали судовому захисту.

За таких обставин, скаргу слід визнати безпідставною та відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП України в Київській області від 30 травня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000613 від 12.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1