НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
29 березня 2017 року Справа № 322/84/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острівське Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, одружений, раніше судимий, в саме:

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16.05.2007 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.06.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців 12 днів позбавлення волі (на підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнений з-під варти в залі судового засідання),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:
15 січня 2017 року, близько 00 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відкритій території Новомиколаївської автобусної станції по вул. Українській, 50 в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно наніс ОСОБА_5 один удар дерев`яною палицею по лівій руці, потрапивши у ліктьовий суглоб, спричинивши ОСОБА_5 фізичний біль без нанесення тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною першою статті 126 КК України, а саме як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно, 15 січня 2017 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за вищезазначених обставин завдав одного удару дерев`яною палицею потерпілому.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 126 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, та тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати відсутні. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 126 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

2. Речовий доказ у справі, фрагмент дерев`яної палиці з обламаним краєм довжиною 66 см. діаметром 4 см., знищити та скасувати арешт цього майна.

3. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1