АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

31 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «Снабтранс» - ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 травня 2017 року,

за участю представника ТОВ «Снабтранс» - адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000119 від 05.10.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ У Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , про накладення арешту та накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, які перебувають у володінні ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), а саме: грошові кошти, що знаходяться на рахунках у тому числі й ТОВ «Снабтранс» () - № НОМЕР_1 (980 Українська гривня), № НОМЕР_2 (980 Українська гривня), № НОМЕР_3 (980 Українська гривня), № НОМЕР_4 (978 Євро), № НОМЕР_4 (840 Долар США), № НОМЕР_4 (643 російський рубль), № НОМЕР_5 (980 Українська гривня), заборонивши розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на вказаних рахунках та зупинивши видаткові операції з грошовими коштами, що надходять та які вже знаходяться на цих рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «Снабтранс» - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 травня 2017 року в частині накладення арешту на грошові кошти у безготівковому вигляді, які перебувають у володінні ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), а саме: грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Снабтранс» () - № НОМЕР_1 (980 Українська гривня), № НОМЕР_2 (980 Українська гривня), № НОМЕР_3 (980 Українська гривня), № НОМЕР_4 (978 Євро), № НОМЕР_4 (840 Долар США), № НОМЕР_4 (643 російський рубль), № НОМЕР_5 (980 Українська гривня) та зняти арешт з вказаних рахунків.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що слідчим у судовому засіданні не доведено існування належних підстав для арешту майна ТОВ «Снабтранс» та вони ґрунтуються лише на міркуваннях і не підтверджені жодними доказами.

Далі в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалу про арешт майна прийнято без участі представників ТОВ «Снабтранс», тому неможливо було надати доводи в свій захист.

Також апелянт вказує, що під час накладення арешту на майно ТОВ «Снабтранс» не було враховано наслідки арешту майна для третіх осіб та не було встановлено чи є обмеження права власності товариства розумним і співрозмірним із завданням кримінального провадження, оскільки арешт грошових коштів ТОВ «Снабтранс» унеможливлює ведення законної господарської діяльності, що є грубим порушенням прав та законних інтересів ТОВ «Снабтранс», а також призведе до неможливості виплат заробітної плати і сплати податків.

Звертає увагу на те, що службові особи ТОВ «Снабтранс» не є підозрюваними, обвинуваченими, особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочином, крім того ТОВ «Снабтранс» не є суб`єктом ст. 170 КПК України.

В підсумку вказує, що накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ «Снабтранс» призводить до порушення ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, які регулюють право власності та захист права власності державною і ст. 1 протоколу №1 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11.09.1997 року.

Заслухавши доповідь судді, поясненняпредставника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволеннюне підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступного.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 04.05.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування під №0000119, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2016 року, за фактом фіктивного підприємництва, вчиненого повторно, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановленими слідством особами, в період 2015-2017 років, розроблено та втілено у життя злочинний механізм, діяльність якого направлена на створення (придбання) ряду суб`єкті підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом,пособництво ухиленню від сплати податків в особливо великих розмірах підприємствами реального сектору економіки, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу цінних паперів, що фактично не мають жодної цінності від підприємств, які мають ознаки фіктивності, службові особи яких не мають жодного відношення до ведення господарської діяльності підприємствами, безпосередньо: ТОВ «Дискпротех» (), ТОВ «Мінералтех» (), ТОВ «Донуглемар» (), ТОВ «Тяжнефть» (), ТОВ «Антрацитмега» (), ТОВ «Скай груп» (код ЄДРПОУ ), ТОВ «Севстройтехноплюс» (),ТОВ «Югтехноплюс» (), ТОВ «Начснаб» (), ТОВ «Сартрейд» (), ТОВ «Азторг» (), ТОВ «Балторг» (), ТОВ «Апітрейдс» (), ТОВ «Лігаторг» (), ТОВ «Мегапродторг» (), ТОВ «Таргетон» (), ТОВ «ППР Ампрокс» (), ТОВ «ПІЩ-Холдінг» (), ТОВ «Зевс Поставка» (), ТОВ «Компанія Грев» (), ТОВ «Трейд - Бізнес» (), ТОВ «Снабтранс» (), ТОВ «Макрофуд» (), ТОВ «Спецстройтехно» (), ТОВ «Промстаценерго» (), ТОВ «Колорит Плюс» (), ТОВ «Гокта» (), ТОВ «Екотрейдінг-ЛТД» (), ТОВ «Ві Ойл Карго» (), що підтверджується висновком аналітичного дослідження №888/99-99-16-03-18 від 04.10.2016 та матеріалами ОУ ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

27.04.2017 року старший слідчий СУ ФР ДПІ У Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти у безготівковому вигляді, які перебувають у володінні ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), зокрема, грошові кошти, що знаходяться на рахунках у тому числі й ТОВ «Снабтранс» () - № НОМЕР_1 (980 Українська гривня), № НОМЕР_2 (980 Українська гривня), № НОМЕР_3 (980 Українська гривня), № НОМЕР_4 (978 Євро), № НОМЕР_4 (840 Долар США), № НОМЕР_4 (643 російський рубль), № НОМЕР_5 (980 Українська гривня), із відповідними заборонами та зобов`язаннями.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 травня 2017 року клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000119 від 05.10.2016 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вказані грошові кошти, з огляду на те, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, а саме встановив, передбачені ч. ч. 1-4 ст. 170 КПК України підстави для арешту вказаних у клопотанні грошових коштів.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на грошові кошти, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям ч. ч. 1-4 ст. 170 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Доводи представника власника майна про те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст. 170 КПК України.

Вказівка представника власника майна в апеляційній скарзі про неналежність доказів в даному кримінальному провадженні є необґрунтованими, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити директору ТОВ «Снабтранс» - ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000119 від 05.10.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ У Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , про накладення арешту та накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, які перебувають у володінні ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), а саме: грошові кошти, що знаходяться на рахунках у тому числі й ТОВ «Снабтранс» () - № НОМЕР_1 (980 Українська гривня), № НОМЕР_2 (980 Українська гривня), № НОМЕР_3 (980 Українська гривня), № НОМЕР_4 (978 Євро), № НОМЕР_4 (840 Долар США), № НОМЕР_4 (643 російський рубль), № НОМЕР_5 (980 Українська гривня), заборонивши розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на вказаних рахунках та зупинивши видаткові операції з грошовими коштами, що надходять та які вже знаходяться на цих рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів залишити без змін.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Снабтранс» - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 с і к