Справа № 196/509/17
№ провадження 1-кп/196/67/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження №0000049 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, маючої середньо-спеціальну освіту, пенсіонерку, інваліда ІІІ групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч.1 ст.190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», є внутрішньо переміщеною особою, тобто такою, що у зв`язку з тимчасовою окупацією була змушена покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, та у зв`язку з чим змінила місце мешкання та стала проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014 року, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року (далі Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно пункту 6 вказаного Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, маючи у власності відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №87290263 від 17.05.2017 року, квартиру, загальною площею 42,2 м кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, шахрайським шляхом, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, діючи умисно, 25.02.2016 року подала до управління соціального захисту населення Царичанської РДА заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій, в порушення вимог пунктів 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року, шляхом обману, що виразився у приховуванні певних відомостей, внесла неправдиві відомості щодо відсутності у володінні житла, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_5 управлінням соціального захисту населення Царичанської РДА було винесено рішення від 15.03.2016 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 884.00 грн. строком на 6 місяців, а саме з 25.02.2016 року по 24.08.2016 року.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, шахрайським шляхом, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, діючи умисно, 26.08.2016 року подала до управління соціального захисту населення Царичанської РДА заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій, в порушення вимог пунктів 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року, шляхом обману, що виразився у приховуванні певних відомостей, внесла неправдиві відомості щодо відсутності у володінні житла, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_5 управлінням соціального захисту населення Царичанської РДА було винесено рішення від 12.09.2016 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 884.00 грн. строком на 6 місяців, а саме з 26.08.2016 року по 25.02.2017 року.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, шахрайським шляхом, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, діючи умисно, 27.02.2017 року подала до управління соціального захисту населення Царичанської РДА заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій, в порушення вимог пунктів 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року, шляхом обману, що виразився у приховуванні певних відомостей, внесла неправдиві відомості щодо відсутності у володінні житла, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_5 управлінням соціального захисту населення Царичанської РДА було винесено рішення від 17.03.2017 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 884.00 грн. строком на 6 місяців, а саме з 27.02.2017 року по 26.08.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними злочинними діями спричинила матеріальний збиток Державному бюджету України, в особі управління соціального захисту населення Царичанської РДА, на загальну суму 13352 гривень 33 копійки, що підтверджується довідкою розрахунком виданою управлінням соціального захисту населення Царичанської РДА №810 від 29.05.2017 року.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що спричинило матеріальний збиток в сумі 13352 грн. 33 коп. Державному бюджету України в особі управління соціального захисту Царичанської районної державної адміністрації.

Під час підготовчого судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 подала клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям та звільнення її від кримінальної відповідальності, оскільки щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, шкоду відшкодувала, є інвалідом ІІІ групи.

Прокурор проти закриття провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям не заперечував, посилаючись на вимоги п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.

Представник потерпілого управління соціального захисту Царичанської РДА ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_5 у зв`язку з дійовим каяттям.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріалами кримінального провадження та клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, за приписом частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 статті 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п.2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст.45 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

У Загальній частині КК передбачено випадки звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45) - лише за наявності визначених у КК умов і підстав.

Згідно з положенням ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст.45 КК України.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

В силу ст.12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 190 частина 1 КК України передбачає покарання у виді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років. Тобто даний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості

Отже, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження та встановлено судом, що обвинувачена ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, інкриміноване їй кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190 КК України відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, свою винуватість визнає та після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завданні нею збитки, що підтверджується квитанцією №1/197 від 29.05.2017 року ТВБВ 10003/0306 (Магдалинівка), призначення платежу повернення невірно нарахованих коштів в сумі 13352,33 грн., є інвалідом ІІІ групи загального захворювання (довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №858282 від 08.10.2015 року), суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення клопотання обвинуваченої і закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям обвинуваченої на підставі ст.45 КК України, відповідно до п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.45 КК України, ст.ст.126, п.1 ч.2 284, 286, 288, п.2 ч.3 ст.314, ст.369, ст.372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000049 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_6