Справа № 447/2650/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/452/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2017 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жирів, Жидачівського району, Львівської області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою скасовано його звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання призначеного Жидачівським районним судом Львівської області від 30.06.2016 року у справі № 443/934/16-к,

за участю :

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника Миколаївського РВ з питань пробації - ОСОБА_12 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

встановила:
Захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2017 року, про скасування даної ухвали та постановлення нової ухвали, якою в задоволені подання відмовити.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції не в повній мірі законною, необґрунтованою, винесеною з неповним дослідженням обставин справи, з порушенням матеріального та процесуального права.

Покликається, що судом першої інстанції були порушені права засудженого на правову допомогу, раніше ОСОБА_8 не був засуджений, ніколи не вчиняв правопорушень, після винесення вироку не вчинив нових злочинів чи адміністративних правопорушень, однак постраждав через юридичну неграмотність.

Свої доводи апелянт мотивує тим, що ОСОБА_8 представником КВІ не було належним чином роз`яснено коли саме він повинен з`являтися для реєстрації. Інспектор КВІ ні разу до нього не приходив, ніяких профілактичних бесід не вів. Причинами неявки ОСОБА_8 до інспектора були в тому, що у нього були поломані ребра, а також те, що перепутав дні відвідування і замість прийти 22 грудня, прийшов 23 грудня 2016 року про що зазначив у своєму письмовому пояснені. Тобто не було чотирьох нез`явлень до КВІ без поважних причин.

Апелянт звертає увагу, що ОСОБА_8 взірцевий сім`янин, має на утриманні 2 дітей, є поряднин громадянином. Але постраждав через юридичну неграмотність.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджений Жидачівським районним судом Львівської області 30.06.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти про зміну місця свого проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши доповідача, міркування захисника та засудженого, які просили задоволити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали подання та особової справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області 30.06.2016 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти про зміну місця свого проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Відповідно до п.8 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право направити звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ; якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно матеріалів особової справи № 33/2016 року вбачається, що 25.08.2016 року ОСОБА_8 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання (а.о.с. 18), про що свідчить відібрана від нього відповідна підписка(а.с.16). Згідно листка реєстрації ОСОБА_8 був в інспектора 25.08.2016 року про що розписався, а вподальшому 22.09.2016 р., 27.10.2016 р., 24.11.20165 р., 22.12.2016 року не з`являвся на реєстрацію (а.о.с.19). 23.012.2016 року ОСОБА_8 було винесено попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків його матеріали щодо нього будуть скеровані в суд для вирішення питання про відбування покарання за вироком суду. Дане попередження ОСОБА_8 було підписане (а.о.с.47).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, розглядаючи подання представника КВІ Миколаївського району Львівської області про скасування засудженому ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання прийшов до висновку, що не зважаючи на роз`яснення та профілактичну роботу, засуджений ОСОБА_13 порушував умови відбування покарання, не з`являвся в КВІ без поважних на це причин, за що неодноразово попереджався про недопустимість подальшого невиконання покладених на нього обов`язків. Відносно ОСОБА_8 інспектором виносилися подання про здійснення приводу засудженого від 17.10.2016 року, 28.10.2016 року (а.о.с.32, 37).

З показань засудженого ОСОБА_8 в суді першої інстанції вбачається, що він не з`являвся до КВІ Миколаївського району на реєстрацію через хворобу та у зв`язку з тим, що перепутав дні явки.

З п. 5.2, п. 5.3 Розділу IV Інструкції Державного департаменту з питань виконання покарань, затвердженої Наказом МВС «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» від 19.12.2003 року № 270/1560, вбачається, що якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Крім того, в суді апеляційної інстанції, представник Миколаївського РВ з питань пробації ОСОБА_12 показала, що з ОСОБА_8 проводила особисто бесіди та двічі виписувала в жовтні 2016 року (а.о.с.32,37) подання про здійснення приводу засудженого, а в подальшому двічі виносила в листопаді 2016 року попередження, які ОСОБА_8 підписував (а.о.с.40,45). Також особисто навідувалась за адресою проживання ОСОБА_8 , однак його вдома не було, а родичі повідомили, що він в село поїхав.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_14 , сусід ОСОБА_8 , який у 2016 році працював лікарем швидкої допомоги в м. Новий Розділ Львівської області, показав, що у вересні 2016 року дружина ОСОБА_8 звернулася до нього з проханням оглянути ОСОБА_15 вдома. При огляді було виявлено, що в останнього забій ягодиці, розтягнення зв`язок колінного суглобу та підозра на перелом 7 ребра. Сам ОСОБА_8 повідомив, що впав, від госпіталізації та проходження обстеження в лікарні відмовився і просив нікому про це не повідомляти. Також ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_8 міг пересуватися, нормально реагувати на навколишню обстановку.

Оцінюючи апеляційні доводи про те, що ОСОБА_8 не міг з`явитися на реєстрацію до інспектора за станом здоров`я, то це колегія суддів оцінює критично, оскільки, як було встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 мав можливість особисто або через родичів повідомити інспектору про свій стан здоров`я, але цього не зробив, в медичні заклади по допомогу не звертався.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції підставно задоволив подання інспектора КВІ Миколаївського району, який обґрунтовано виніс засудженому ОСОБА_8 застереження у вигляді попередження, оскільки засуджений не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме не з`являвся на реєстрації в КВІ Миколаївського району,

Вказані в апеляційній скарзі аргументи є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами, що свідчить про небажання ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, а тому вона не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 418 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2017 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя:
Судді: