УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/2816/17-к 1-кс/521/1025/17

24 лютого 2017 року
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 24.01.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
22.02.2017 року прокурор звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме приміщення АДРЕСА_1 .
Як вбачається із клопотання прокурора, за період 2007-2008 ТОВ «Грані» (далі фірма) уклав з фізичними особами (далі інвесторами) договори інвестування нежитлових (торгових) приміщень на 1 та 2 поверсі вбудовано-прибудованих торгових приміщень, розташованих в 16 поверховій будівлі у м.Одесі по вул.Малиновського у межах АДРЕСА_2 .
За даними договорами фірма зобов`язується передати у власність інвесторів об`єкти інвестування після внесення останніми 100% інвестиційних внесків і по закінченні 45 робочих днів з дати підписання акту введення в експлуатацію закінченого будівництвом вказаного об`єкта будівництва та передати інвесторам об`єкти інвестування за актами приймання-передачі.
Незважаючи на те, що інвестиційні внески на будівництво були виплачені інвесторами у повному обсязі, ТОВ «Грані» ніби-то укладає договір купівлі-продажу майнових прав №350/МТ16/16 від 15.01.2016, згідно якого продає третій особі - ТОВ «Грані-Інвест» майнові права на нежитлові приміщення, розташовані на першому та другому поверсі 16-поверхового будинку по АДРЕСА_3 .
В подальшому, ТОВ «Грані-Інвест» укладає договір купівлі-продажу майнових прав №71/МТ16/16 від 15.08.2016 з громадянином ОСОБА_4 , згідно якого продає останньому майнові права на нежитлове приміщення, загальною площею 750 кв.м. розташоване на першому та другому поверсі 16-поверхової багатоквартирної жилої будівлі з вбудовано-прибудованими громадськими і торговими приміщеннями та однорівневим підземним паркінгом за адресою: м.Одеса вул.Малиновського, (в межах вулиці Заводської та провулку Союзного),
Сума договору становить 1011000,00 ( один мільйон одинадцять тисяч) гривень, в т.ч. ПДВ, яку покупець ( ОСОБА_4 ) зобов`язаний повністю сплатити протягом строку дії договору, але не пізніше ніж за 10 днів до введення об`єкту будівництва в експлуатацію.
Згідно акту приймання передачі нежитлового приміщення від 07.12.2016 ТОВ «Грані-Інвест» вказані нежитлові приміщення передає ОСОБА_4 .
19.12.2016 року державним реєстратором Юридичного департаменту ОМР ОСОБА_5 договір від 15.08.2016 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №101.
На теперішній час є підстави вважати, що вказаний договір купівлі- продажу майнових прав №350/МТ16/16 від 15.01.2016 є фіктивним та гроші від нього не перераховувались, але його наявність позбавляє інвесторів права власності на об`єкти інвестування у вищевказаному будинку.
Посилаючись на вказане, прокурор просить накласти арешт на приміщення АДРЕСА_1 з метою забезпечення речового доказу.

Дослідивши клопотання, наданні слідчому судді матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Прокурором не доведено, що майно, а саме приміщення АДРЕСА_1 відповідає критеріям, що встановлені в ст. 98 КПК України та те, що вказане майно може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В матеріалах відсутня постанова про визнання та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження.
В обґрунтування клопотання, прокурором додано нечитаємі, належним чином незавірені копії документів, які не можуть бути доказами будь-яких фактів.
Всупереч вимог, прокурор у своєму клопотанні не вказав жодної підстави, яка обґрунтовано свідчила про те, що зазначене майно може бути втрачено, пошкоджено чи використано таким чином, що може перешкодити кримінальному провадженню та не обґрунтував необхідність накладання арешту на приміщення АДРЕСА_1 .
За таких обставин, враховуючи викладене, в розгляді наведеного клопотання прокурора необхідно відмовити.
За таких обставин, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна, а саме приміщення АДРЕСА_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 24.01.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1