АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/642/17 Справа № 211/699/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року задоволено клопотання слідчого Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та змінено підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою до 28 липня 2017 року, з визначенням застави в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 112 000 тисяч гривень
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором надано достатньо доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ст. 311 КК України та сукупність обставин про наявність ризиків, зазначених в клопотанні.

Крім того, рішення про зміну запобіжного заходу слідчий суддя зазначив, що після повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України від 25.05.2017 року, 30.05.2017 року їй повідомлено про зміну підозри і додатково інкриміновано ч. 3 ст. 311 КК України. Також, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість злочинів та покарання, яке їй загрожує у разі доведеності вини, які дають підстави вважати можливим незаконний вплив на свідків кримінального провадження, ухилення від органів слідства, прокуратури і суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.
Також зазначив, що маючи зареєстроване місце проживання, підозрювана ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає, після обрання їй запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту змінила місце свого проживання, яке було вказано в ухвалі слідчого судді, вказавши, що зараз проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , однак доказів, окрім копії паспорту ОСОБА_10 та копії договору купівлі-продажу з витягом з реєстру від 2008 року, на підтвердження фактичного місця проживання за вказаною адресою до суду не надала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді домашнього арешту, остання не намагалася переховуватися від органів слідства та суду, про вимушену зміну місця проживання повідомила про це слідчого та суд. Під час перебування під домашнім арештом не намагалась знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що мають значення для кримінального провадження, не впливала на свідків, іншого підозрюваного, експерта чи спеціаліста у даному провадженні, не перешкоджала кримінальному провадженню будь-яким іншим чином та не вчиняла іншого правопорушення. Також, вказує на необґрунтованість підозри, оскільки інкримінованій ОСОБА_7 дії, вчинені не нею, а підозрюваним ОСОБА_11 , з яким вона проживала в незареєстрованому шлюбі. На думку захисника, зміна запобіжного заходу є безпідставною та необґрунтованою і є способом тиску на неї, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника і, з підстав зазначених в скарзі, просили її задовольнити, думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 26 травня 2017 року ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто з 26 травня 2017 року до 24 липня 2017 року.
Слідчим суддею зазначено, що при розгляді клопотання, приймається до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, що остання не з`являється за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду, від органів досудового розслідування не переховується, доказів на підтвердження можливого впливу на свідків не надано як і не надано доказів на підтвердження того, що остання не має міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання в м. Кривому Розі, раніше не судима.
Зазначені обставини, на думку слідчого судді, свідчать про те, що на час ухвалення рішення відсутні ризики передбачені статтею 177 КПК України, що свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_7 .
З вказаною ухвалою слідчого судді від 26 травня 2017 року погодився прокурор і не оскаржував її в апеляційному порядку, у зв`язку з чим вона набула законної сили.
Задовольняючи клопотання слідчого про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що бере до уваги ті обставини, що їй пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, за вчинення даних кримінальних правопорушень, у разі доведеності її вини, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 307 КК України на строк до 10 років з конфіскацією майна, а за ч. 3 ст. 311 КК України від 5 до 8 років з конфіскацією майна.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень дає підстави вважати можливим незаконний вплив на свідків кримінального провадження, ухилення від органів слідства, прокуратури і суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.
Також слідчий суддя вказав, що маючи зареєстроване місце проживання, підозрювана ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає, після обрання їй запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту змінила місце свого проживання, яке було вказано в ухвалі слідчого судді, вказавши, що зараз проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , однак доказів, окрім копії паспорту ОСОБА_10 та копії договору купівлі-продажу з витягом з реєстру від 2008 року, на підтвердження фактичного місця проживання за вказаною адресою до суду не надала.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.
З вказаними висновками слідчого судді апеляційний не може погодитись в повній мірі.
За змістом ст. 200 КПК України клопотання про зміну більш м`якого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинно містити докази порушення умов раніше обраного запобіжного заходу та обґрунтування наявності ризиків у провадженні. В інших випадках, суд не уповноважений змінювати запобіжний захід. Важливим при зміні більш м`якого запобіжного заходу на тримання під вартою є врахування невиконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Під час апеляційного провадження слідчий надав пояснення, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на тримання під вартою, ризики залишились такими ж як і при розгляді попереднього клопотання від 25 травня 2017 року, тільки обтяжились тим, що ОСОБА_7 змінено повідомлення про підозру і її дії додатково кваліфіковано за ч. 3 ст. 311 КК України. Також, слідчим надано пояснення, що ОСОБА_7 з`являлась на виклики слідчого, зокрема для повідомлення їй про зміну підозри, а також з`явилась в судове засідання для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.
Також, в матеріалах провадження знаходиться, завірена слідчим, заява від захисника ОСОБА_8 від 29.05.2017 року, в якій він повідомляє слідчого, що власник квартири, яку орендувала та проживала ОСОБА_7 вимагає, щоб остання негайно звільнила вказану квартиру, у зв`язку з чим повідомляється слідчий, що підозрювана вимушена змінити місце свого проживання та переїхати до своєї матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В заяві також зазначено, що захисника також звернувся до слідчого судді про визначення місця виконання домашнього арешту адресу проживання матері підозрюваної.
Вказане підтверджується і оскаржуваною ухвалою слідчого судді, в якій також зазначено, що ОСОБА_7 після обрання їй запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту змінила місце свого проживання, вказавши, що зараз проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , однак на підтвердження фактичного місця проживання за вказаною адресою до суду не надала.
Факт перебування ОСОБА_7 29.05.2017 року та 30.05.2017 року за адресою проживання її матері підтверджується відповідним актом складеним за участю сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які проживають по АДРЕСА_3 та 22 відповідно.
Вказані обставини, на думку колегії суддів, спростовують твердження слідчого та висновку слідчого судді щодо намагання підозрюваної ухилятись від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим є не підтвердженим ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, як вбачається з матеріалів провадження, підставою для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на тримання під вартою стали зміна раніше повідомленої підозри за якою дії ОСОБА_7 отримали додаткову кваліфікацію за ч. 3 ст. 311 КК України та тяжкість покарання яка загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, які на думку слідчого судді, дають підстави вважати можливим незаконний вплив на свідків кримінального провадження, ухилення від органів слідства, прокуратури і суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що стороною обвинувачення не виконано належним чином вимог ст. 200 КПК України та не надано жодних доказів пропорушення ОСОБА_7 умов раніше обраного запобіжного заходу та не надано доказів наявності ризиків у провадженні, для запобігання яких необхідно було б застосування виключного запобіжного заходи у виді тримання під вартою.

З поданого клопотання слідчого та матеріалів провадження вбачається, що стороною обвинувачення не надано доказів та не наведено обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення від 26 травня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або існували під час прийняття попереднього рішення, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати та які б стали підставою для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.
При перевірці підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, колегія суддів виходить з положень пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 200, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , відмовити.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4