Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, не працює, в порядку ст. 89 КК України несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 днів, до 26 лютого 2017 року включно, та на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначено розмір застави у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу. Вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою. Стверджує, що у рішенні суду відсутні обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, необхідні для застосування до його підзахисного продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи про обґрунтованість пред`явленої йому підозри. Посилається на те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні. Зазначає, що ОСОБА_7 згідно ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, веде активну громадську діяльність, злочин, у якому він підозрюється, не спрямований проти життя та здоров`я. З огляду на наведене просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію в повному обсязі, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів провадження, 04 лютого 2016 року до ЄРДР внесено відомості № 0000498 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

21 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2016 року підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02 січня 2017 року включно.

У зв`язку із закінченням строку тримання під вартою слідчий звернувся до суду із клопотанням про його продовження.

Продовжуючи підозрюваному винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, які за ступенем тяжкості є особливо тяжкими злочинами.

Крім того, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зав`язків.

Судом взято до уваги, що раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск і впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Тому твердження сторони захисту про недоведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід, та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його продовження.

Апеляційний суд вважає, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду провадження, та виключить можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень або ж іншим чином перешкоджання кримінальному провадженню.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів, до 26 лютого 2017 року включно, без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді