ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000167 від 16.03.2016за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с. Волоське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2015 року, приблизно об 18 годині 10 хв., ОСОБА_10 керуючи автомобілем «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.. Воронезькій з боку пр. Слобожанського м. Дніпро в напрямку вул. Сакко, в порушення п.п.12.3,12.4, 12.9(б), 13.1 Правил дорожнього руху України проявивши злочинну недбалість, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою і її зміною, не обрав безпечну швидкість руху при якій він мав би змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, внаслідок чого, при виникненні небезпеки для руху у виді автомобіля «SUZUKI SVIFT» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням потерпілої ОСОБА_7 , яка виконувала маневр повороту ліворуч, по ходу руху автомобіля «SKODA OKTAVIA» з вул. Воронезької на вул.Радищева, не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу і допустив зіткнення з автомобілем «SUZUKI SVIFT».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_7 , відповідно до висновків судово-медичної експертизи заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії лівого ока, порушення зору на обидва ока, підшкірних гематом.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України не визнав, суду пояснив, що він рухався по вул. Воронезькій, в районі перехрестя з вул. Радищева, раптово побачив як автомашина, що стояла по ходу руху його автомашини, почала виконувати поворот наліво і стала на заваді руху його автомашини, уникнути зіткнення він не зміг.

Вину не визнає, оскільки вважає, що в цьому ДТП винна потерпіла, яка не переконалася у безпечності маневру і перекрила рух його автомобілю.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що керувала автомашиною SUZUKI SVIFT, рухаючись по вул. Воронезькій їй потрібно було повернути на вул. Радищева для чого завчасно увімкнула лівий поворот і стала виконувати маневр повороту наліво під час якого сталося ДТП.

Вважає, що вона виконала всі вимоги Правил дорожнього руху, завчасно ввімкнула сигнал лівого повороту, зайняла крайнє ліве положення, впевнилась у безпечності маневру, бачила позаду світло фар автомобіля, але він був далеко, і тільки після цього розпочала виконувати маневр повороту.

Потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 62 974.48 грн. та 55 000 грн., відповідно.

Із висновків судово-медичної експертизи вбачається, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії лівого ока, порушення зору на обидва ока(зниження до 0.4 діоптрій на ліве око та до 0.5 на праве око), як наслідок перенесеної черепно-мозкової травми, підшкірних гематом.

У судовому засідання судмедексперт ОСОБА_11 підтримала висновки експертизи, суду пояснила, що ступень тяжкості тілесних ушкоджень зумовлена тривалим розладом здоров`я .

Відповідно до висновків авто-технічної експертизи від 30.05.2016 року в діях водія автомобіля «SKODA OKTAVIA» ОСОБА_10 вбачається невідповідність вимогам п.п.12.3, 12.4, 12.9(б),13.1 Правил дорожнього руху України- невиконання вимог п.п. 12.3; 12.1 правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтвердив висновки авто-технічної експертизи.

Судом досліджено відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, здійснений зовнішньою камерою відео спостереження, розташованої на певній висоті, що дає змогу спостерігати рух транспортних засобів на проїзній частині на достатньо великій відстані. На початку перегляду візуально визначається світло фар транспортного засобу(судом встановлено, що це автомашиною «SUZUKI SVIFT»), який наближається праворуч по відношенню до місця розташування камери. При приближенні до місця встановлення камери візуально спостерігається зменшення швидкості автомобіля, візуально визначається спрацювання показника лівого повороту на передньому лівому крилі цього автомобіля.

При показнику часу зйомки 18:10:06 візуально визначається поява яскравого світла фар транспортного засобу, який здійснює рух в попутному напрямку(судом встановлено, що це автомобіль «SKODA OKTAVIA») .

В проміжок часу 18:10:07 в лівій частині кадру з`являється світло фар транспортного засобу, який здійснює маневр лівого повороту, при цьому максимально зменшує швидкість руху( автомашина SUZUKI SVIFT).

Візуально повна зупинка автомобіля не спостерігається.

Після цього відбувається зіткнення автомобілів.

Судом встановлено, що автомобілі під керуванням потерпілої та обвинуваченого до моменту початку зміни напрямку руху автомобілем «SUZUKI SVIFT» здійснювали рух в межах однієї смуги руху, тому водій автомобіля «SKODA OKTAVIA» для запобігання ДТП повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.3, 12.4, 12.9(б),13.1 Правил дорожнього руху України,а не виконання вимог п.п.12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, є причиною ДТП.

Суд вважає, що ОСОБА_10 мав технічну можливість запобігти ДТП навіть без застосування екстреного гальмування, оскільки зупинний шлях його автомобіля більш ніж в два рази менш ніж віддаль, на якій він розташувався від місця зіткнення на момент початку зміни напрямку руху автомобіля «SUZUKI SVIFT».

Судом досліджено протокол слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілою і суд вважає, що данні протоколу відповідають дійсності, оскільки вони повністю співвідносяться з обставинами зафіксованими камерою спостереження,саме з відео, що зафіксувало ДТП, встановлено механізм зіткнення транспортних засобів.

Суд допитав обвинуваченого, потерпілу, дослідив висновки експертиз, письмові докази,допитав експертів, матеріали, що характеризують обвинуваченого, прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Доводи обвинуваченого про його невинуватість спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, зокрема результати слідчого експерименту, який був досліджений в судовому засіданні, даними камери відео спостереження, висновками експерта.

Обвинувачений повинен нести кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

При обранні покарання суд враховує, що ОСОБА_10 раніше не судимий, скоїв злочин з необережності, на обліку у нарколога, психіатра не знаходиться, за місцем проживання, характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не знаходить.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами.

На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і в більшої мірі буде сприяти попередженню нових злочинів.
Більш м`яке покарання не може бути призначене, оскількиу справі не встановлено обставин, що пом`якшують покарання, не відшкодовано завдану потерпілій шкоду.

Виходячи з принципу індивідуалізації призначення покарання саме за таких умов буде досягнута мета покарання.

Разом з тим, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування з випробуванням.

Потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 62 974.48 грн. та 55 000 грн., відповідно.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтований, підтверджуються представленими суду доказами, зокрема касовими чеками про придбання ліків на суму 2 833.49 грн., висновком експертизи щодо вартості автомобіля на момент ДТП- 58 640.99 грн.,оскільки ремонт автомобіля технічно неможливий та економічно не обґрунтований, тому стягненню підлягає його ринкова вартість, чеком що вартості послуг експерта 1 500 грн, а тому підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної особи відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала , шкода завдана внаслідок здійснення кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодується на загальних підставах (ст.. 1188 ЦК).

Що стосується моральної шкоди, яка підлягає стягненню на підставі ст. 1167 ЦК, то її розмір визначений потерпілою у 55 000 грн., саме ця сума, з урахуванням вини обвинуваченого, на думку суду, є достатньою компенсацією за перенесені потерпілою страждання та переживання, пов`язані з отриманими травмами, лікуванням та незручностями, які стали наслідком ушкодження здоров`я та втрати автомобіля.

Судові витрати становлять 2114.40 грн.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

У х в а л и в :
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст.75 КК України від призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки:

Періодично з`являтись для реєстрації в орган з питань пробації:

Повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільні позови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 62 974.48 грн. та 55 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати в розмірі 2114.40 грн.

Речові докази- автомашини- передати власникам.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1