Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3784/17
У Х В А Л А

17 травня 2017 слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 , винесеного у кримінальному провадженні № 0000394 від 15.09.2015 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ямполь, Вінницької області, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 3,11,12 ч.2 ст. 115 , ч. 3 ст. 146, ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 194 КК України
встановив:

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за погодженням з прокурором прокуратури Черкаської області звернувся до суду з поданням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч.3 ст. 27 п.п. 3,11,12 ч.2 ст. 115 , ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 194 КК України.
В поданому клопотанні зазначав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

А тому просить обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строко на 2 місяця без права внесення застави

В судовому засіданні слідчий та прокурори клопотання підтримали, просили його задовольнити повністю.

Адвокат та підозрюваний просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 26 квітня 2017 року, яке вручене ОСОБА_7 16 травня 2017 року, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України, тобто організації викрадення людини, що спричинило тяжкі наслідки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України організації вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіянні смерті людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб на замовлення, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України - організації замаху на умисне знищення майна шляхом підпалу, які він вчинив за наступних обставин.
Так, на початку 2014 року, ОСОБА_7 отримав від невстановленої особи замовлення на викрадення та умисне вбивство активіста і учасника «Самооборони Євромайдану Черкаської області», члена Української Республіканської Партії, журналіста ОСОБА_8 .
У подальшому ОСОБА_7 , виконуючи замовлення на умисне вбивство ОСОБА_8 організував дві групи людей із числа своїх знайомих, загальною кількістю 6 чоловік. Група у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під керівництвом ОСОБА_12 відповідала за викрадення ОСОБА_8 . Група у складі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відповідала за вбивство ОСОБА_8 .
ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинних намірів забезпечив вказаних осіб транспортними засобами, а саме: автомобілем ВАЗ 217030 «Пріора», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 та автомобілем «Mitsubishi Outlander LX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_13 .
Переслідуючи мету умисного вбивства ОСОБА_8 у березні квітні 2014 року ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 здійснити викрадення ОСОБА_8 .
Виконуючи вказівки ОСОБА_7 група у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під керівництвом ОСОБА_12 , на автомобілі ВАЗ 217030 «Пріора», реєстраційний номер НОМЕР_1 , замінивши оригінальні реєстраційні номери, реєстраційними номерами НОМЕР_3 , які були викрадені в Оболонському районі м. Києва, виїхали до м. Корсунь-Шевченківський, де, перебуваючи в приміщенні недобудованої будівлі, розташованої навпроти будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 02.04.2017 по 04.04.2017, слідкували за останнім.
Реалізовуючи умисел на викрадення людини, 04.04.2014, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 знаходячись поблизу будинку № 16 по вул. Мічуріна у м. Корсунь Шевченківський Черкаської області, скориставшись тим, що ОСОБА_8 вийшов з домоволодіння на подвір`я, проникли на територію домоволодіння, де, із застосуванням фізичної сили, нанесли останньому тілесні ушкодження в область обличчя, після чого, подолавши опір потерпілого посадили його до транспортного засобу ВАЗ 217030 «Пріора», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відвезли останнього до заздалегідь обумовленого з ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 місця.
Так, знаходячись на заасфальтованій площадці розташованій на 131 км. автодороги Київ- Знам`янка, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 долаючи опір потерпілого витягнули ОСОБА_8 із автомобіля та передали другій групі в складі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які поклали потерпілого на асфальтне покриття поблизу транспортного засобу «Mitsubishi Outlander LX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_13 , підійшовши до ОСОБА_8 наніс йому один удар тупим предметом по голові.
Надалі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 розмістили потерпілого ОСОБА_8 на задньому сидінні в салоні автомобіля «Mitsubishi Outlander LX» та відвезли його до лісового масиву Виграївського лісництва де вчинили умисне вбивство останнього.
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України, тобто організації викрадення людини, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім того, ОСОБА_7 , отримавши замовлення на вбивство ОСОБА_8 , організував групу осіб у складі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .
Діючи під керівництвом ОСОБА_7 , підшукавши та вивчивши місце вчинення злочину, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , 02.04.2014, перебуваючи в приміщенні будівельного гіпермаркету «ЛеруаМарлен», який знаходиться за адресою: м. Київ вул. Полярна, 17а, придбали необхідні для вчинення вбивства знаряддя та засоби, а саме: дві лопати, металеве відро, мотузку жовтого кольору та три пари рукавичок.
У подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за допомогою придбаного знаряддя, на території квадрату № 31 сектору № 3 Виграївського лісового масиву, підготували яму для заховання трупу ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 , 04.04.2014, близько 20 години 45 хвилин, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , приїхали на автомобілі «Mitsubishi Outlander LX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до заасфальтованої площадки на 131 км. автодороги Київ-Знам`янка.
Дочекавшись ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які приїхали на автомобілі ВАЗ 217030 «Пріора», реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримали він них викраденого ОСОБА_8 , якого пересадили на заднє сидіння в салон автомобіля марки «Mitsubishi Outlander LX» і поїхали до Виграївського лісового масиву.
Прибувши до заздалегідь підготовленого місця на території квадрату № 31 сектору № 3 Виграївського лісництва Корсунь-Шевченківського району, 04.04.2014, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , у відповідності до наданих ОСОБА_7 вказівок, направлених на вбивство ОСОБА_8 , нанесли останньому тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого.
Відповідно до висновку комісійної судово медичної експертизи № 50-к від 21.11.2015 у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді травми голови, перелому кісток основи черепа, перелому кісток носу з переходом на верхню щелепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, ран, синців, саден голови, крововиливу слизової оболонки верхньої губи; 19 проникаючих поранень грудної клітки та черевної порожнини з пошкодженням лівої легені та лівого куполу діафрагми; непроникаючого поранення грудної клітки з переломом дев`ятого ребра зліва; рани шиї та тулубу; садна нижніх та верхніх кінцівок, правої сідниці; синців верхніх кінцівок та грудної клітки зліва; крововиливів у м`які тканини шиї; крововиливів в підшкірно жирову клітковину лівого стегна та правої гомілки; крововиливів в м`язи лівої сідниці, правої гомілки, попереку справа, грудної клітки, лівого ліктьового суглобу; странгуляційної борозни на шиї. В результаті травми голови з кровотечею, що ускладнилось розвитком механічної асфіксії, в наслідок аспірації (вдихання) крові настала смерть ОСОБА_8 . Масивність травми голови обумовила розвиток травматичного шоку, що був станом, на фоні якого розвинулась механічна асфіксія.
Вчинивши умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , закопали труп у заздалегідь підготовленій ямі та з місця скоєння злочину зникли на транспортному засобі «Mitsubishi Outlander LX» до смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району, де, перебуваючи на березі річки Рось, зняли із себе верхній одяг, який разом із засобами вчинення злочину та мобільним телефоном, упакували до поліетиленових пакетів і викинули до р. Рось, після чого переодягнулися та поїхали до м. Києва.
Таким чином, здобуто достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п.п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України організація вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті людині, вчинене на замовлення за попередньою змовою групою осіб.
Також, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 отримавши замовлення від невстановленої слідством особи на знищення майна ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , організував групу людей із числа своїх знайомих у складі ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 .
ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинних намірів забезпечив вказаних осіб транспортними засобами, а саме автомобілями ВАЗ 217030 «Пріора», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 217030 «Пріора», реєстраційний номер НОМЕР_4 .
ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 готуючись до вчинення злочину підшукали полімерні пляшки та каністри з рідиною, яка відповідно до висновків експертів № 10-101 від 29.07.2015, № 10-102 від 30.07.2015 та № 10-103 від 31.07.2015 має вуглеводний склад, характерний для світлих нафтопродуктів бензинів.
У подальшому ОСОБА_14 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , попередньо отримавши інструкції від ОСОБА_7 , 11.07.2015, близько 05 години 00 хвилин, на зазначених транспортних засобах приїхали до ТОВ «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» по вул. Вокзальній в м. Тальне Черкаської області.
Залишивши автомобілі, на яких вони приїхали до місця вчинення кримінального правопорушення поблизу електроопори № 25 по вул. Вокзальній у м. Тальне Черкаської області, ОСОБА_14 та ОСОБА_11 підійшли до будинку АДРЕСА_4 , де мали намір здійснити підпал автомобіля «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_15 , автомобіля «Toyota Land Cruser», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який на праві власності належить ОСОБА_16 , трьох комбайнів «Джон Дір» 2004, 2005 та 2006 років випуску, вантажного автомобіля «ГАЗ 53», автокрану «ЗІЛ», автовишки «ЗІЛ», трактору «МТЗ 82», сівалки та культиватору, якими володіють вказані вище особи та які перебували на території ТОВ «Тальнівський комбінат хлібопродуктів», розташованого за адресою: Черкаська область, м. Тальне, вул. Вокзальна, 135
Зазначені особи злочинного умислу до кінця не довели, оскільки під час замаху на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 та ОСОБА_17 були затриманні працівниками міліції на місці, а ОСОБА_14 з місця затримання зник та у подальшому також був затриманий.
Таким чином, здобуто достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України організація замаху на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу.
В порядку ст. 208 КПК Мельника затримано 16 травня 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання ( рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13.11. 2007 року).

З наявних в матеріалах клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що підозра ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч.3 ст. 27 п.п. 3,11,12 ч.2 ст. 115 , ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 194 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення .

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи характер правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , обставини справи, зважаючи на особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до роз`яснень ВССУ, викладених у п.18 Листа від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року2).

Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

Так, підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 1 ст. 191 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконне впливання на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги обґрунтовані ризики та той факт, що ОСОБА_7 , переховувався від органів досудового розслідування, має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, що не дасть можливості здійснення дієвого контролю за його поведінкою та виконання ним покладених судом обов`язків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, чи то домашній арешт, вбачається що застосування більш м`яких запобіжних заходів ані ж тримання під вартою є недоцільним, враховуючи те, що прокурорами під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також зважаючи на те, що існують беззаперечні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 14 липня 2017 року включно.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи те, що злочином, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_7 спричинив загибель людини, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 14 липня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області - для відому, та начальнику СІЗО міста Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 18 травня 2017 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1