печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого в ОВС другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого під час обшуку 17.02.2017 року майна у кримінальному провадженні № 0001065,-

В С Т А Н О В И В :
25.04.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді 10.05.2017, на бездіяльність слідчого в ОВС другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 17.02.2017 за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 65, офіс 256 та 260, та про зобов`язання слідчого повернути вказане майно.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 17.02.2017 здійснено обшук за вказаною адресою на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 у кримінальному провадженні № 0001065, під час виконання якої вилучено: мобільний телефон IPhone 5 IMEI НОМЕР_1 з сім карткою абонента «Лайфсел», на які в подальшому накладено арешт, проте ухвалою слідчого судді від 14.03.2017 арешт був скасований, але незважаючи на вказане орган досудового розслідування відмовляється повертати майно його законному володільцю, внаслідок чого останній змушений звернутися з даної скаргою до слідчого судді.

Особа, що подала скаргу та його представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання прокурор у кримінальному провадженні № 0069 не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, клопотань, заяв та заперечень до суду не подав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування представника володільця майна, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Як встановлено, другим слідчим відділом прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001065 від 01.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

У межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001065, 17.02.2017 проведено обшук за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 65, офіс 256 та 260, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Так, судовим розглядом встановлено, що серед вилучених під час обшуку речей було вилучено мобільний телефон Phone 5 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою абонента «Лайфсел», який належить особисто ОСОБА_4 , який працює в ТОВ «Вітепрог», що орендує вищезазначене приміщення, на посаді оператора з обробки інформації та програмного забезпечення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20.02.2017 р. № 757/9649/17-к у кримінальному провадженні №0001065 частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон IPhone 5 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою абонента «Лайфсел», який було вилучено 17.02.2017 р. під час проведення обшуків у кримінальному провадженні №0001065 від 01.11.2016 p., зокрема, в офісному приміщенні адресою: АДРЕСА_1 та 260.

Проте, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14.03.2017 №757/12165/17-к задоволено скасовано арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20.02.2017 р. на мобільний телефон IPhone 5 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою абонента «Лайфсел», що належить особисто ОСОБА_4 .

20.03.2017 р. представник ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням № 215 від 20.03.2017 р. про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0001065, а саме: мобільний телефон IPhone 5 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою абонента «Лайфсел».

Проте, листом № 17/1/2-39-17 від 03.04.17 за підписом слідчого в ОВС другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 відмовлено у поверненні майна, оскільки воно містить відомості, які мають значення для подальшого досудового розслідування та визнані речовими доказами.

Відповідно до п. 4 ст. 169 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

З огляду на вказане, слідчим суддею встановлено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 17.02.2017 за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 65, офіс 256 та 260, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання останнього повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого в ОВС другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та/або слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001065, повернути ОСОБА_4 вилучене майно під час обшуку 17.02.2017, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 65, офіс 256 та 260, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року у відповідності до протоколу обшуку від 17.02.2017, а саме: мобільний телефон IPhone 5 IMEI НОМЕР_1 з сім карткою абонента «Лайфсел».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1