Справа № 761/2299/17
Провадження № 1-кс/761/1669/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ТОВ «Люксак», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000406 від 15.12.2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «Люксак», звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна. Мотивуючи вимоги, викладені у клопотанні, зазначає про те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2016 року було накладено арешт на майно, яке, серед іншого, належить ТОВ «Люксак». Адвокат вважає, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, вказує на законність отримання у власність арештованого майна з боку ТОВ «Люксак».
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , клопотання підтримав, просив задовольнити надав відповідні пояснення та додаткові документи.
Слідчий Головного слідчого управління СБ України у судове засідання не з`явились, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали клопотання вважаю за необхідне зазначити наступне.
Так, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000406 від 15.12.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 258-5, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що в період з січня 2015 року по теперішній час невстановлені особи, діючи з корисливих мотивів, вчиняють дії з метою фінансового забезпечення терористичної організації «Луганська Народна Республіка».
Відповідно до повідомлення № 30/2/2-18876 від 02.11.2016 ДКІБ СБ України встановлено, що до вказаної незаконної діяльності також причетний громадянин України ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 .
На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2016 року було накладено арешт на нерухоме майно, відносно якого подане клопотання про його скасування.
Підставою для накладення арешту слугувало, зокрема, що група осіб, до якої входять ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .
У клопотанні адвокат ОСОБА_3 вказує, що арештоване майно має законне джерело походження, а відтак немає відношення до предмету досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Так, заслуговують на увагу доводи адвоката щодо законності походження арештованого майно, зокрема останнім було надано інформаційну довідку за № 71718054, відповідно до якої, арештоване нерухоме майно належить ТОВ «Люксак».

При цьому, надані адвокатом ОСОБА_3 (клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів від 30.01.2017 року) протоколи допиту свідків ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) не містять відомостей про ймовірний продаж арештованого майна, а отже доводи органу досудового розслідування про намір відчужити арештоване майно не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, разом з клопотання про скасування арешту майна, було надано протокол № 1 від 19.10.2016 року, наказ № 01/16 від 19.10.2016 року, акт приймання-передачі нерухомого майна, яке передається в власність ТОВ «Люксак» у якості внеску (вкладу) до статутного капіталу від 24.10.2016 року.

Викладене вище, в своїй сукупності, свідчить що на момент звернення органу досудового розслідування з клопотанням про арешт майна, останнє належало ТОВ «Люксак».

Також, обґрунтовуючи скасування арешту майна, слідчий суддя бере до уваги, що відносно ТОВ «Люксак» не внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже досудове розслідування щодо вказаного суб`єкта господарювання, не проводиться, а отже і накладений арешт не ґрунтується на нормах процесуального закону.
Під час розгляду клопотання не було отримано доказів щодо спростування вказаних адвокатом обставин.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом (ч.1 ст. 174 КПК України).

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 22 КПК України презюмується принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За положеннями статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В розумінні чинного законодавства України вирішуючи питання про арешт майна, його скасування слідчий суддя має зазначити, що не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи за вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Підстави вважати, що з моменту накладення арешту і по сьогодення наявна потреба у застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з підстав визначених слідчим, відсутні.

Враховуючи нез`явлення слідчого, неподання останнім доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також надання адвокатом документів, які свідчать про законність джерел набуття ТОВ «Люксак» права власності на арештоване майно, слідчий суддя, з урахування приписів ст. 22 КПК України, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 22,174 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ТОВ «Люксак», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000406 від 15.12.2015 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2016 року в рамках кримінального провадження № 0000406 від 15.12.2015 року, на майно ТОВ «Люксак» а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01, об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення продовольчого магазину, загальною площею 1105 кв. м, розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Сегедська, будинок 7.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя