Справа № 493/1955/16-к
Провадження № 1-кп/493/41/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м. Балта, Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Балті кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України не маючого судимості,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
Відповідно до обвинувального акту від 21.12.2016 року, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 24.11.2016 року приблизно о 16 годині шляхом вільного доступу зайшов до будинку домогосподарства ОСОБА_4 , що розташований в АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_6 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання ноутбук марки «Lenovo B590» чорного кольору, який знаходився в одній із кімнат вказаного домогосподарства, таємно викрав ноутбук марки «Lenovo B590» чорного кольору вартістю 7200 грн. В подальшому з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
21.12.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повиннен нести ОСОБА_6 , у вигляді громадських робіт строком на 100 годин.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити дану угоду про примирення, оскільки дотриманні вимоги КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Дана угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України. Угода містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнає свою винуватість за ст. 185 ч. 1 КК України, зобов`язався в подальшому вжити заходів щодо виправлення своєї поведінки, сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком на 100 годин.
Обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки ст. ст. 394, 424, 473 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. Вказаний злочин відносяться до злочину середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені ст. ст. 473, 474 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 469, 471, 473-476 КПК України, суд, -
Затвердити укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілою ОСОБА_4 угоду про примирення від 21.12.2016 року.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком на 100 годин.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 06.12.2016 року, після набрання вироком чинності скасувати.
Речовий доказ - ноутбук марки «Lenovo B590» чорного кольору залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 473 КПК України.
СУДДЯ: