Справа № 159/4129/16-к
Провадження № 1-кп/159/23/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 160 301 100 010 15 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луцьку, гр. України, проживає у АДРЕСА_1 , з освітою вищою, одруженого, працюючого начальником управління Держгеокадастру у Ковельському р - ні Волинської обл., має на утриманні 2 осіб, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 о 15 год. 40 хв. 20.05.16 р., перебуваючи у приміщенні коридору управління Держгеокадастру у Ковельському районі Волинської обл., що у м. Ковелі Волинської обл., по вул. Грушевського, 14, на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 , 61 р. н., в ході словесної суперечки з останньою, з метою відсторонити її від дверей до кабінету № 3 вказаного приміщення, взяв потерпілу долонями обох рук за її руки у ділянках вище ліктів, стиснувши їх; нахилив корпус її тіла вправо, після чого умисно завдав удар правою ногою по лівій нозі потерпілої. Коли остання втратила координацію, умисно різко відпустив її руки від чого потерпіла впала на підлогу коридору обличчям догори та, таким чином, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, підшкірної гематоми потиличної ділянки голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також - гематоми правої верхньої кінцівки та саден лівого ліктьового суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, що виразились в умисному заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Показав, що о 15 год. 30 хв. 20.05.16 р. він знаходився у своєму кабінеті при зачинених дверях. Почув, що в управлінні відбувається сварка. Через 5 - 10 хв., коли сварка стала заважати йому працювати, він вийшов з кабінету на коридор, пройшовся по всіх кабінетах і запитав усіх працівників про те, що відбувається. Його працівники повідомили, що прийшла потерпіла із своїми працівниками, знаходиться у сусідньому кабінеті, свариться і вони не бажають до неї виходити і втручатись. Хто саме бачив те, що потерпіла прийшла із своїми працівниками, він пояснити не може. Він зайшов у кабінет свідка ОСОБА_8 , яка працює в управлінні та здійснює реєстрацію кореспонденції. Там була потерпіла, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Останні у грубій, образливій формі принижували свідка ОСОБА_8 , яка була украй збудженою, плакала. Зокрема, потерпіла говорила голосно, звертала увагу на кваліфікацію свідка ОСОБА_8 , обіцяла звільнити останню. На його запитання про те, що відбувається, він відповіді не отримав. Щоб припинити це якимось чином, він звернув увагу присутніх, що не дало бажаних результатів. Він запропонував відвідувачам вийти з кабінету, на що була відмова. Він запропонував свідкові ОСОБА_8 вийти з ним з кабінету, так як вважав, що у такому стані, у якому вона перебувала, вона не могла надалі знаходитись у приміщенні з відвідувачами, так як звучали образливі вислови як на адресу свідка ОСОБА_11 , так і управління. Він зі свідком ОСОБА_8 перейшли у сусідній кабінет, де трохи привели один одного до почуття, тобто, присутні у каб. № 4 працівники управління, зміна обстановки допомогли свідкові ОСОБА_8 , яка плакала, опанувати себе, витерти сльози, вирівняти дихання, прийти у нормальний стан. У каб. № 4 із свідком ОСОБА_8 він пробув декілька хвилин. Свідок ОСОБА_8 заспокоїлась і повернулась у свій кабінет. Коли він повернувся до її кабінету і виходив з нього, то у дверях зустрівся з потерпілою. Поруч у коридорі шириною до 1, 5 м знаходились свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. З образами просто у дверях на нього було вчинено напад: потерпіла до нього кинулась в область шиї, схопила, відштовхнула, внаслідок чого порвалась сорочка і він вдарився головою у кут об одвірок дверей. При цьому свідок ОСОБА_8 знаходилась на своєму робочому місці. Він звернув увагу на події та запитав, що вони роблять, повідомив потерпілій та свідкам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що буде викликана поліція. Коли він вийшов з кабінету, то бачив, що потерпіла знаходиться у горизонтальному положенні і біля неї є свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Після інциденту він зі свого кабінету викликав поліцію, повідомив, що в управлінні сталась бійка, на нього вчинено напад. Він, дійсно, після дзвінка у поліцію проводив фотографування своїм фотоапаратом місця події і відірваних ґудзиків. У подальшому фотографували і його. Ці фото він надавав правоохоронним органам. Він надав працівникам поліції пояснення. Потім у кінці робочого дня - він виявив, що в нього подерта шия, наступного дня звернувся до медзакладу, йому було призначено лікування. Так лікування не допомогло, він не міг спати, боліла голова, 23.06.16 р. він повторно звернувся до медзакладу і розпочав стацлікування. Його було медосвідувано і у нього було виявлено тілесні ушкодження. Органам досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні він надав і пошкоджену, з відірваними ґудзиками, плямами бурого кольору сорочку, що була на ньому у момент події. У подальшому, під час досудового розслідування він повідомляв про заподіяння йому тілесних ушкоджень та про те, що він лікувався. За його участю проводився слідчий експеримент у іншому кримінальному провадженні, і він повідомив про ті ж обставини, про які дає показання в даний час; показав про обставини, що стались на місці події. Про проведення цього слідчого експерименту було складено протокол. Ніякої сили до потерпілої він не застосовував. Потерпілу за руки він не брав. Як саме впала потерпіла, не пригадує. Від потерпілої він стояв на відстані витягнутої руки. Коли його образили, побили, порвали сорочку, він відійшов. Вважає, що коли потерпіла штовхнула його, могли бути якісь його рефлекторні рухи, однак, не умисні. Підстав та умислу заподіяти потерпілій якісь тілесні ушкодження він не мав. Вважає, що потерпіла могла впасти, оступившись, перечепившись під час її нападу на нього; відштовхнувшись від нього під час того, як штовхнула його; отримати тілесні ушкодження, вдарившись, наприклад, об підлогу. Зазначає, що в момент інциденту потерпіла стояла біля дверей, а свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - посередині коридору на деякій відстані від нього та потерпілої. Потерпіла чи її працівники у його присутності правоохоронні органи з приводу фальсифікації документів, не викликали. Він є потерпілим у іншому провадженні з приводу тієї ж події, де надавав аналогічні показання.

У подальшому обвинувачений оголосив у судовому засіданні свої письмові пояснення (що за ухвалою суду приєднані судом до справи), зазначивши, що обставини, що ставляться йому у вину, є перекрученими, не відповідають дійсності, обвинувачення є надуманим, не спростованим. Він доводив, що о 15 год. 40 хв. 20.05.16 р. потерпіла, яка має не приховану і явно виражену до нього неприязнь, у приміщенні управління, будучи заздалегідь вмотивованою на створення конфлікту, перешкоджала працювати його підлеглим; ображала, принижувала їх у присутності свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Виявляючи тактовність у ситуації, створеній потерпілою, він намагався не допустити конфлікту, заспокоїти свідка ОСОБА_8 , яка плакала на робочому місці. Потерпіла, не бажаючи припиняти свої дії, що перешкоджали нормальній діяльності управління, у коридорі напала на нього, рукою умисно заподіяла йому тілесні ушкодження, пошкодила його сороку, відірвавши від неї 4 гудзики. Здійснюючи на нього напад, потерпіла, як він припускає, оступилась чи відсахнулась, внаслідок чого впала на підлогу, при падінні отримавши легкі тілесні ушкодження. Про подію він відразу по телефону повідомив та викликав поліцію, відразу сфотографував обстановку на місці події відірвані ґудзики, наявні у нього тілесні ушкодження у ділянці шиї. Документи на підтвердження його заяви і доводи, а також сорочку із слідами крові - надав органам досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні, де має статус потерпілого. Потерпіла, усвідомлюючи факт вчинення неправомірних дій, після виклику ним поліції, написала заяву про притягнення його до кримінальної відповідальності. Органи досудового розслідування не виконали у повному обсязі свого обов`язку, допустили вказані ним у письмовому поясненні порушення. Висновок експерта є неоднозначним, експерт показав, що потерпілу не оглядав. Події досліджені неповно. Його клопотання про проведення слідчого експерименту за його участю не задоволене. Порушено принцип змагальності сторін. Вважає, що його невинуватість доводиться тими документами, що приєднані ним до письмового пояснення як додатки (що за ухвалою суду не приєднані судом до справи в якості доказів). Сумнівається у об`єктивності показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , так як одна є рідною сестрою потерпілої, а інша підлеглою. Просить його виправдати.

Однак, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) у повному обсязі обвинувачення повністю підтверджується як показаннями потерпілої, так і свідків, експерта, письмовими доказами, що зібрані у справі.

Так, потерпіла суду показала, що вона, дійсно, вважала, що обвинувачений перешкоджає її діяльності як підприємця та очолюваного нею товариства, так як він як керівник управління Держгеокадастру у Ковельському р - ні (далі управління) не надавав вчасно відповіді на її звернення. 20.05.16 р. о 15 год. 30 хв. вона прийшла в управління, так як після 15 год. 20.05.16 р. дізналась від працівниці очолюваного нею ТзОВ «Центр «Ковельгеодезія»» (далі ТзОВ) ОСОБА_12 , що відповіді на подані нею як підприємцем 19.04.16 р. під розпис працівника управління клопотання про видачу довідок та картограм, що необхідні у роботі, працівник управління реєструє минулим числом 19.05.16 р.. За станом на 20.05.16 р. відповідей на свої клопотання вони не отримали. Коли вона зайшла у каб. № 3 працівниці управління свідка ОСОБА_8 , то побачила на столі останньої стос таких відмов, частина з яких була зареєстрованою числом - 19.05.16 р., а частина не зареєстрованою. Вона сказала, що буде складено акт за участю працівників правоохоронних органів, так як прострочено розгляд звернень, а відповіді - не зареєстровані та реєструються минулим числом. З цією метою вона піднялась на другий поверх управління, але ні начальника управління агропромислового розвитку, ні його заступника не застала, тому повернулась назад. Свідкові ОСОБА_8 вона сказала припинити реєстрацію, так як це - корупція, буде складено акт, її буде звільнено з роботи за корупцію. В кабінеті разом з нею були свідки ОСОБА_9 заст. директора ТзОВ і її рідна сестра, та ОСОБА_10 працівниця ТзОВ, які прийшли в управління у своїх справах. В цей час до кабінету зайшов обвинувачений, сказав їм залишити кабінет, не заважати працювати. Вона сказала про те, що не заважає, що буде складатись акт, що прийшла вона з приводу порушення чинного законодавства по розгляду звернень, фальсифікації документів; дорікнула обвинуваченому і перешкоджанням у здійсненні діяльності. Обвинувачений сказав їй прийти до нього у прийомний день, а свідкові ОСОБА_8 - вийти з кабінету, що остання і зробила. Тому вона із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також вийшли з кабінету і стояли у коридорі. У руках вона мала два журнали реєстрації вихідної документації: по підприємцю та ТзОВ, які їй на її прохання в управління приніс працівник ТзОВ ОСОБА_13 .. Через деякий час у свій кабінет повернулись свідок ОСОБА_8 та обвинувачений. Вона стояла біля дверей. Обвинувачений мав намір двері кабінету зачинити. Але так як вона стояла біля дверей, обіпершись спиною на відчинені двері каб. № 3, і тому їх зачинити не можна було; заявила, що двері зачинити не дасть, обвинувачений не зміг зачинити двері, шарпнув їх, дуже сильно схопив її двома руками вище її ліктів, від чого вона скрикнула; відтягнув її від дверей; свою правою ногою стукнув по ступні її лівої ноги - у підошву, підбивши її, різко відпустив, та, оскільки вона цього не чекала і спиралась, в основному, на ліву ногу, то, втративши рівновагу, з висоти свого зросту вона впала на підлогу на спину. При цьому лівою рукою вона тримала журнали, права її рука була вільною. При падінні своїми руками за обвинуваченого вона не хапалась. Вона дуже вдарилась, прийшла до тями, коли свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 схилились над нею та піднімали її. Коли її піднімали, то вона помітила, що обвинуваченого у коридорі не було. Вона стала біля стіни коридору, обіпершись на неї. Їй дуже боліла голова та було зле. Після цього вони зателефонували до поліції, дочекались її прибуття. Вона надала заяву з приводу нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень та про фальсифікацію документів, пояснення. Обвинувачений, вийшовши з кабінету, здійснював фотографування фотоапаратом. Після цього о 18 год. її відвезли у лікарню. Лікар на початку заборонив їй навіть пересуватись самостійно, їй було встановлено діагноз, госпіталізовано. Вона лікувалась стаціонарно, мала високий тиск, струс головного мозку. Обвинуваченого під час конфлікту вона не торкалась. Останній був одягнений у сорочку, костюм. Тілесних ушкоджень на тілі чи пошкоджень на одязі обвинуваченого вона не бачила і уваги на це не звертала. Працівників поліції з приводу фальсифікації документів вона викликати не встигла у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень. 20.05.16 р. до конфлікту в управлінні вона звернулась з листом до керівництва обвинуваченого в обласне управління - з приводу відмови управління у наданні документів. Отримані нею тілесні ушкодження зазначені у висновку експерта. Вибачення у неї обвинувачений не просив. У вирішенні питання про міру покарання винуватій особі покликається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 у суді показала, що вона є рідною сестрою потерпілої, працює у ТзОВ, керівником якого є потерпіла. 20.05.16 р. вона по дорозі додому зайшла в управління, так як там з невідомих їй причин на експертизі затримувалась її справа. Зазначає, що обвинувачений затримував відповіді на їх запити тощо. Потерпіла теж ішла в управління, так як працівниця товариства перед цим повідомила, що реєструються відповіді на заяви минулим числом. В управлінні потерпіла запитала про причини порушення законодавства по відповідях на її заяви, мала намір скласти акт про порушення за участю когось з юристів чи працівників управління сільського господарства. Так як таких не виявилось на місці, мала намір викликати прокуратуру, скласти акт про таке порушення. В ході такої розмови у кабінет свідка ОСОБА_8 зайшов обвинувачений. Потерпіла запитала його про причини порушення законодавства реєстрацію відповідей минулим числом. На це обвинувачений сказав вийти з кабінету, з приміщення, прийти до нього у прийомний день. Вона сказала, що вони прийшли по робочих питаннях, у робочих час. Вийти з кабінету на пропозицію обвинуваченого вони відмовились, запропонували розібратись у ситуації, скласти акт про порушення. Обвинувачений сказав працівниці управління - свідкові ОСОБА_8 її та потерпілої двоюрідній сестрі - вийти з кабінету і вийшов сам. Вони також вийшли з кабінету свідка ОСОБА_8 і залишись у коридорі. На прохання потерпілої працівник ТзОВ ОСОБА_13 приніс в управління журнали реєстрації. Через декілька хвилин працівниця управління свідок ОСОБА_8 повернулась у свій кабінет і обвинувачений хотів зачинити двері цього кабінету. Але потерпіла стала біля відчинених дверей кабінету, підперла їх ногою та плечем і сказала, що розмова має відбутись при відчинених дверях. Обвинувачений сказав, що ніякої розмови не буде, а після настоювань потерпілою на розмові, мовчки схопив потерпілу обома своїми руками за обидва її передпліччя, від чого потерпіла скрикнула; шарпнув потерпілу, вдарив своєю правою ногою по лівій нозі потерпілої «підніжкою», «підсічкою» і кинув потерпілу на коридор; швидко зайшов у кабінет № 4, де були працівники управління. Потерпіла впала горілиць, дуже закричала, стала багровою. При цьому до та в момент падіння потерпіла обвинуваченого ні за що не хапала, до останнього не торкалась. В цей момент вона стояла у коридорі навпроти кабінету, біля дверей якого стояла потерпіла, біля стіни. Вона зі свідком ОСОБА_10 , яка є працівницею ТзОВ, стала піднімати потерпілу, надавати допомогу, а обвинувачений - швидко побіг у кабінет навпроти. Коли вони підняли потерпілу, обвинувачений з`явився і став казати, що потерпіла на нього напала, порвала на ньому сорочку; показував відірвані ґудзики. Вона побачила, що на підлозі купно, дійсно, лежать ґудзики, але звернула увагу, що верхній ґудзик сорочки, що була на обвинуваченому в цей момент був застебнутим. Вона викликала поліцію. Обвинувачений пішов у свій кабінет. Працівники поліції провели опитування. З огляду на стан потерпілої, вона викликала сина потерпілої. Обвинувачений фотографував їх у коридорі управління. Під час подій обвинувачений був одягнутий у піджак, сорочку без краватки. Тілесних ушкоджень у обвинуваченого вона не бачила, але чула запах спиртного від обвинуваченого. З потерпілою у лікарні вона була до 23 год. 30 хв., так як останній було зле: був стрес, високий тиск, загроза життю і здоров`ю. На час лікування потерпілої вона виконувала її обов`язки у товаристві. 23.05.16 р. вона бачила обвинуваченого на роботі. На протязі деякою часу після конфлікту з управління находили відповіді на запити. При проведенні слідчого експерименту за участю потерпілої в приміщенні управління, вона була присутньою за запрошенням слідчого разом з понятими, свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , судмедекспертом, працівницею ТзОВ ОСОБА_12 , про що складався протокол. Зауважень під час проведення експерименту ні у кого з присутніх не було.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що вона працює у ТзОВ, керівником якого є потерпіла. Працівниця ТзОВ ОСОБА_12 в управлінні дізнавалась про те, чи готові довідки на запити і побачила, що довідки реєструються минулим числом, про що повідомила потерплій. Тому потерпіла і пішла в управління із ОСОБА_12 , однак, остання повернулась назад на роботу. 20.05.16 р. вона зайшла в управління забрати деякі документи. Прийшовши в управління, почула голос потерпілої, яка розмовляла зі свідком ОСОБА_8 , яка є працівником управління і двоюрідною сестрою потерпілої та свідка ОСОБА_9 .. Потерпіла казала свідкові ОСОБА_8 не реєструвати довідки минулим числом, не робити підробки. Свідок ОСОБА_8 казала, що не встигає реєструвати і продовжувала працювати. У кабінеті була також свідок ОСОБА_9 , яка є працівницею ТзОВ та рідною сестрою потерпілої. Потерпіла казала, що покличе працівників управління, щоб зафіксувати підробку документів, пішла на другий поверх, повернулась назад. Працівник ТзОВ приніс потерпілій папки і пішов. Свідок ОСОБА_8 сказала, щоб їй не заважали працювати. У кабінет зайшов обвинувачений та запитав, що за ситуація склалась. Потерпіла сказала останньому, що реєстрація відповідей неправомірно проводиться минулим числом; що треба скласти акт про підробку, що вона повідомить керівництво обвинуваченого. На це обвинувачений сказав не заважати працювати і вийти з приміщення, на що потерпіла - до складання акта - не погодилась. Між потерпілою та обвинуваченим виникла словесна перепалка з приводу перешкоджання у роботі. Обвинувачений сказав свідкові ОСОБА_8 вийти з кабінету. З кабінету на коридор вийшли і вони. Коли вони були у коридорі, то у кабінеті, розташованому навпроти каб. № 3 були свідок ОСОБА_8 та обвинувачений. Потім останній сказав свідкові ОСОБА_8 зайти у кабінет та мав намір також зайти у кабінет, зачинити двері. Але потерпіла підперла відкриті двері плечем і п`ятою правої ноги. У лівій руці під пахвою потерпіла тримала папки, руки тримала складеними поперед себе. Прохід у кабінет був вільним. Обвинувачений взявся за ручку дверей, однак, зачинити їх не зміг так як потерпіла перешкоджала у цьому і сказала, що розмова має бути при відчинених дверях. Не змігши закрити двері, обвинувачений, стоячи навпроти потерпілої, обома своїми руками взяв потерпілу обома своїми руками за обидві руки потерпілої вище її ліктів. При цьому потерпіла стала кричати. Обвинувачений намагався відсунути чи відштовхнути потерпілу від дверей у сторону, протилежну входу у кабінет; нахилив її, своєю правою ногою «підбив» її ліву ногу і відштовхнув потерпілу. Остання втратила рівновагу і впала на коридор, закричала. В цей момент вона знаходилась біля іншої - зачиненої частини дверей - і була розташована: обличчям по відношенню до обличчя потерпілої; під деяким кутом по відношенню до спини обвинуваченого, який стояв перед потерпілою. Обвинувачений побіг і заховався у сусідньому кабінет, розташованому навпроти. З кабінетів управління вийшли працівники, зокрема, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які бачили, як вони піднімали потерпілу з підлоги. На той момент у коридорі була і працівниця ОСОБА_12 , яка прийшла в управління. Коли вони піднімали потерпілу, обвинувачений вийшов з кабінету і сказав, що вони йому розірвали сорочку і показав відірвані ґудзики, що лежали на підлозі біля зачиненої половини дверей, однак, позаду того місця, де стояв обвинувачений у той момент, коли «підбив» ногу потерпілої, і ближче до зачиненої половини дверей. ОСОБА_17 відривання чи падіння ґудзиків вона не чула. Тілесних ушкоджень у обвинуваченого вона не бачила. Після цього викликали поліцію. Обвинувачений їх фотографував. Згодом в управління прибув син потерпілої, якого повідомили про подію. Як свідка її було допитано перед проведенням слідчого експерименту. Вона була присутньою під час слідчого експерименту за участю потерпілої. Про час та місце проведення слідчого експерименту її повідомив представник потерпілої - адвокат. Під час проведення експерименту були присутніми поняті, слідчий, працівник поліції, потерпіла, її представник - адвокат, свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , про що складався протокол. Зауважень під час проведення експерименту ні у кого з присутніх не було. Будь - якого тиску на неї як свідка у розглядуваному провадженні не чинилось. До конфлікту - поліція не викликалась.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що вона працює в управлінні і обвинувачений є її керівником, потерпіла є її двоюрідною сестрою. О 15 год. 20.05.16 р. в управління прийшла працівниця ТзОВ ОСОБА_18 , щоб забрати відповіді на клопотання. Вона повідомила, що зареєстрована частина відповідей. ОСОБА_18 відмовилась забирати частину відповідей і пішла. Через деякий час до неї прийшла потерпіла та свідок ОСОБА_9 , щоб забрати відповіді на клопотання. Вона запропонувала потерпілій забрати частину зареєстрованих 19 м числом відповідей, так як у неї є день на передачу відповідей. 20 го числа всі документи зареєстрованими не були. Потерпіла відмовилась забирати частину відповідей, вимагала - всі. Вона сказала, що решта відповідей знаходиться в стані реєстрації, так як багато роботи. Потерпіла відмовилась забирати відповіді, кричала, що вона фальсифікує дати реєстрації, хоча вона працює з автоматизованою системою діловодства. Потерпіла стала звинувачувати її, погрожувати звільненням у випадку продовження реєстрації. Вона розхвилювалась, стала плакати і не могла продовжити роботу. На шум у її кабінеті прийшов обвинувачений, якому вона пояснила ситуацію, що склалась. Обвинувачений зробив зауваження потерпілій, сказав, що ще є робочий час для реєстрації відповідей; запропонував заспокоїтись, вийти з кабінету, на що була відмова. Тоді обвинувачений сказав їй вийти з кабінету, так як їй потрібно було заспокоїтись. Зовнішній вигляд обвинуваченого був акуратним. Вона з обвинуваченим вийшла в інший кабінет, де були працівники управління. Там вона заспокоїлась, але пробула недовго та повернулась до свого кабінету, двері у який були відчиненими і у якому нікого не було. Потерпіла та її працівники стояли у коридорі. Вона продовжила реєстрацію, і у той момент побачила, як обвинувачений, стоячи у коридорі за порогом її кабінету обличчям до кабінету, правою рукою намагався причинити двері у її кабінет. Що відбулось на коридорі, вона не знає, не бачила, не дивилась, а чула лише шум, крики, розмову на підвищених тонах, жіночі голоси. Коли вона о 16 год. закривала кабінет і йшла з роботи, потерпіла стояла із своїми працівниками у коридорі. Під час проведення слідчого експерименту вона присутньою не була. Обвинуваченого може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Зазначає, що останній їй не давав будь - яких вказівок про перешкоджання у роботі потерпілої.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться також:

-висновком експерта № 193 від 20.07.16 р. проведеної судово медичної експертизи (а.

с. 94 97), згідно з яким, з врахуванням медкарти № 5 253 942 Ковельської ЦРЛ на ім`я потерпілої, у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми з струсом головного мозку, підшкірної гематоми потиличної ділянки, гематом правої верхньої кінцівки, саден лівого ліктьового суглобу, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо, як від удару тупими твердими предметами (предметом), так і при падінні з висоти власного росту і удару потиличною ділянкою голови об тупі тверді предмети (предмет) в час, вказаний у постанові слідчого і меддокументації, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: закрита черепно мозкова травма з струсом головного мозку, підшкірна гематома потиличної ділянки голови - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я: гематома правої верхньої кінцівки та садна лівого ліктьового суглобу - легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді саден лівого ліктьового суглобу у потерпілої могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту на дерев`яну поверхню підлоги, як з наданням тілу прискорення, так і без такого;

Вищезазначеним висновком експерта об`єктивно підтверджуються показання як потерпілої, так і свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про обставини отримання потерпілою тілесних ушкоджень 20.05.16 р. у приміщенні управління. Зокрема, ті, що обвинувачений о 15 год. 40 хв. 20.05.16 р. у приміщенні коридору управління з метою відсторонити потерпілу від дверей до каб. № 3 вказаного приміщення, брав потерпілу долонями обох рук за її руки у ділянках вище ліктів, стискав їх, від чого потерпіла закричала від болю; потерпіла безпосередньо після вчинення обвинуваченим наведених вище дій обвинуваченим, після того, як останній нахилив корпус її тіла вправо, умисно завдав удар правою ногою по лівій нозі потерпілої, а коли остання втратила координацію, умисно різко відпустив її руки, від чого потерпіла впала на підлогу коридору обличчям догори.

Крім того, експерт ОСОБА_19 суду показав, що висновок експертизи він формував на підставі наданої у його розпорядження меддокументації. Всі, виявлені у потерпілої і зазначені у його висновку тілесні ушкодження могли утворитись у потерпілої при падінні її самовільно без надання її тілу прискорення у випадку, коли потерпіла оступилась. Для цього на місці події мав би мати місце перепад висот на поверхні підлоги; у потерпілої - захворювання, що спричиняє нескоординованість рухів. У меддокументації не зазначено про наявність у потерпілої такої хвороби. Має значення і розташування предметів. У його ж висновку зазначено, що як з так і без прискорення, тобто, коли особа самовільно падає, могло утворитись таке тілесне ушкодження як садно на лівому ліктьовому суглобі. ЗЧМТ могла утворитись внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту і удару об тупі тверді предмети, у т. ч., з наданням прискорення, а від поштовху - врахуванням того, як саме штовхнути особу чи, якщо особа перечепилась через перешкоду під час руху чи при наданні тілу прискорення, а не із статичного положення тіла, - де саме була розташована перешкода: спереду - назад чи ззаду наперед; без прискорення не виключено при падінні з висоти власного зросту. Травмуючий предмет: підлога можливо - стосовно гематоми потиличної ділянки, садна: здавлювання руками можливо стосовно гематоми правої верхньої кінцівки. Стосовно гематоми верхньої кінцівки, то вона могла утворитись і при падінні і ударі об тупий твердий предмет, також - від удару тупим твердим предметом. Потерпілу він не освідував, висновок робив на підставі меддокументації. Садно розташоване на лівому ліктьовому суглобі і, найбільш ймовірно, утворилось внаслідок падіння і удару ліктем. Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, вказані нею обставини отримання тілесних ушкоджень, зокрема, падіння від «підсічки» як перешкоди, що призвела до втрати рівноваги, відповідають характеру та механізму виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень. Травмуючий предмет щодо гематоми потиличної ділянки тупий твердий предмет, яким може бути підлога; щодо садна може бути підлога, щодо гематоми на руці може бути від здавлювання рукою чи іншим предметом. Враховуючи наявність садна лівого ліктьового суглобу, є найбільш ймовірним, що потерпіла впала на ліву сторону, а гематома кінцівки утворилась він удару чи здавлювання кінцівки. Індивідуальних чи специфічних ознак, що характеризували б контактуючу поверхню травмуючого предмета, у меддокументації не зазначено. Даних меддокументації для надання висновку йому було достатньо;

Вищенаведеним стверджено правдивість показання потерпілої про обставини отримання нею тілесних ушкоджень 20.05.16 р. у приміщенні управління та спростовано показання обвинуваченого у тій їх частині, що він потерпілу своїми руками за її руки у ділянках вище ліктів не брав та не наносив будь - якого удару потерпілій, зокрема, і такого, що спричинив би падіння на підлогу потерпілої, яка втратила рівновагу - удару ногою по лівій нозі (в область підошви взуття, що було на нозі потерпілої), а саме: удару - «підсічки».

Зокрема, на правій руці потерпілої виявлено гематому, що, як вбачається з висновку експерта № 193 від 20.07.16 р., могла виникнути при обставинах, вказаних у постанові слідчого.

На лівому лікті потерпілої виявлено садно, що, як вбачається з висновку експерта № 193 від 20.07.16 р., могло виникнути при обставинах, вказаних у постанові слідчого.

Крім того, суд приймає до уваги показання експерта у судовому засіданні також у тій їх частині, що виникнути садно на лівому лікті потерпілої могло при падінні потерпілої на підлогу на лівий лікоть при обставинах, вказаних нею під час проведення слідчого експерименту 12.08.16 р..

Крім того, як показала потерпіла та свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , саме після того, як обвинувачений взяв потерпілу долонями обох рук за її руки у ділянках вище ліктів, потерпіла стала кричати від болю.

Вдруге потерпіла закрила від болю вже під час падіння на підлогу.

Наведене вище стверджене в суді показаннями потерпілої у тій їх частині, що коли вона стояла біля відкритих дверей, обіпершись об них спиною та ногою, після сильного стискання її рук обвинуваченим та від удару обвинуваченого по її лівій нозі, на яку вона опиралась в той момент, коли обвинувачений нахилив корпус її тіла праворуч, вона втратила рівновагу та впала на підлогу горілиць.

Показання ж обвинуваченого в тій їх частині, що він не знає і лише припускає, при яких саме обставинах сталось падіння потерпілої, яка в момент падіння перебувала на відстані витягнутої руки від нього, на підлогу, є непослідовними, плутаними та такими, що розцінюються судом як дані з метою уникнути відповідальності за вчинене.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.08.16 р. з фототаблицями за участю потерпілої та експерта, під час якого потерпіла детально розповіла та показала учасникам слідчого експерименту про обставини отримання нею тілесних ушкоджень під час конфлікту з обвинуваченим 20.05.16 р.. У т. ч., пояснила та продемонструвала, де саме та як були розташовані вона та обвинувачений у момент, коли обвинувачений наніс удар свою правою ногою по її лівій нозі у ділянку підошви взуття, після чого вона впала на підлогу (а. с. 98 100).

Вищезазначеним протоколом також об`єктивно підтверджуються показання як потерпілої, так і свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про обставини отримання потерпілою тілесних ушкоджень 20.05.16 р. у приміщенні управління, та спростовано показання обвинуваченого у тій їх частині, що він потерпілу за передпліччя своїми руками не брав та не наносив будь - якого удару потерпілій.

Підстав для визнання будь - якого з доказів сторони обвинувачення таким, що є недопустимим чи неналежним, суд не вбачає.

Суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого в тій їх частині, що він не брав потерпілу своїми руками за передпліччя останньої та не наносив вказаного у обвинуваченні удару, повністю спростовані в судовому засіданні також показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Останні були очевидцями як конфлікту з самого його початку і до кінця, так і обставин отримання потерпілою тілесних ушкоджень 20.05.16 р у приміщенні управління. Вони детально та послідовно ствердили, що під час конфлікту, що мав місце між потерпілою та обвинуваченим, що виник на грунті особистих неприязних відносин через неузгодженість у робочих питаннях - обвинувачений в ході словесної суперечки з останньою, з метою відсторонити її від дверей до каб. № 3 приміщення управління, взяв потерпілу долонями обох рук за її руки у ділянках вище ліктів, під час чого потерпіла закричала від болю. У подальшому обвинувачений нахилив корпус тіла потерпілої вправо, умисно завдав удару своєю правою ногою по лівій нозі потерпілої в область підошви взуття лівої ноги потерпілої. А коли потерпіла втратила координацію, то умисно різко відпустив її руки, від чого потерпіла впала на підлогу коридору обличчям догори та отримала тілесні ушкодження. У потерпілої виявлено, крім ЗЧМТ зі струсом головного мозку, підшкірної гематоми потиличної ділянки голови, також саден лівого ліктьового суглобу, гематоми правої верхньої кінцівки тобто, саме у тих ділянках тіла, якими, як свідчили вказані вище свідки, потерпіла, відповідно, вдарилась об підлогу; та у місці, за яке потерпілу схопив своїми руками обвинувачений.

Підстав для сумнівів у правдивості показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суд не вбачає, так як вказані свідки об`єктивно були очевидцями подій, що мали місце о 15 год. 40 хв. 20.05.16 р. у приміщенні управління за участю потерпілої та обвинуваченого.

Та обставина, що одна із вказаних вище свідків є рідною сестрою потерпілої, та вона ж і інший із вказаних вище свідків є підлеглими потерпілої по роботі, на думку суду, з огляду на те, що їх показання є послідовними, детальними, об`єктивно стверджуються іншими доказами у справі: протоколом проведення слідчого експерименту від 12.08.16 р., висновком експерта № 93 від 20.07.16 р., не дає суду підстав для сумнівів у правдивості їх показань, даних у суді.

Та обставина, що виклик поліції обвинуваченим передував повідомленню потерпілою поліції про нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим 20.05.16 р.; показання обвинуваченого у тій їх частині, що потерпіла напала на нього у момент, коли він виходив з кабінету свідка ОСОБА_8 , після чого він пішов від кабінету і жодних умисних неправомірних дій щодо потерпілої, що призвели до настання вказаних вище наслідків, не вчиняв, не можуть бути, на думку суду, розцінені як доказ того, що неправомірним діям обвинуваченого стосовно потерпілої, що встановлені судом як доведені, передували такі неправомірні дії потерпілої стосовно обвинуваченого, про які у своїх показаннях зазначає останній, та що дали б суду можливість зробити висновок про наявність підстав, що виключають злочинність діяння обвинуваченого.

Так, свідок ОСОБА_8 , зокрема, суду показала, що коли вона повернулась до свого кабінету, продовжила реєстрацію документів, у той момент побачила, що обвинувачений своєю правою рукою намагався причинити двері у її кабінет, при цьому стояв він у коридорі за порогом її кабінету обличчям до кабінету.

Як слідує з показань потерпілої та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , саме тоді, коли обвинувачений намагався, як про це показує і свідок ОСОБА_8 , однак, не зміг зачинити двері кабінету свідка ОСОБА_8 через те, що двері підперла своїм плечем та ногою потерпіла, він вчинив наступні дії: взяв потерпілу долонями обох рук за її руки у ділянках вище ліктів, стиснув їх; нахилив корпус тіла потерпілої вправо, після чого умисно завдав удар правою ногою по лівій нозі потерпілої. Остання втратила координацію, а обвинувачений умисно різко відпустив її, від чого потерпіла впала на підлогу коридору обличчям догори.

Доказів того, що до моменту, коли потерпіла впала на підлогу, вона здійснила будь - які рухи, що передували б описаним вище діям обвинуваченого та полягали б у штовханні обвинуваченого тощо; а також, доказів того, що до моменту, коли потерпіла впала на підлогу, від її рухів, що передували б описаним вище діям обвинуваченого та полягали б у штовханні обвинуваченого тощо, останній вдарявся головою об вугол одвірка тієї частини дверей, що була зачиненою, у судовому засіданні не здобуто.

Крім того, як слідує з показань свідка ОСОБА_10 , ґудзики, на які як відірвані з його сорочки звертав її увагу обвинувачений після того, як потерпілу вона із свідком ОСОБА_9 вже підняла з підлоги, були розташовані на підлозі не у місці, що відповідало б розташуванню обвинуваченого у той момент, коли він і потерпіла були розташовані один відносно одного на відстані витягнутої руки і до того моменту, коли потерпіла впала на підлогу, а - ближче до вугла зачиненої частини дверей, тобто, у ділянці, що була розташована за спиною обвинуваченого, коли він стояв біля потерпілої біля дверей кабінету свідка ОСОБА_8 , і - купно.

Посилання обвинуваченого та його захисника на ту обставину, що під час досудового розлідування було порушено право обвинуваченого на захист та не було дотримано положень КПК України, що врегульовують діяльність органів досудового розслідування і прокуратури під час досудового розслідування, не знайшли свого ствердження в судовому засіданні.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості; особу винного у їх сукупності, те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності; він має стійкі соціальні зв`язки, працює та має доход, двох утриманців (а. с. 106), за місцем проживання характеризується виключно позитивно (а. с. 107), а також - стан його здоров`я (а. с. 104, 105, 108).

Суд враховує думку потерпілої, яка обвинуваченого не прощає.

Обставин, що обтяжували б чи пом`якшували б покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доцільно обрати обвинуваченому за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу у максимальному його розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, так як він працює та має доход. Підстав для призначення такого виду покарання як виправні роботи, чи більш суворого виду покарання, суд не вбачає, оскільки, обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується виключно позитивно. На думку суду, обрання обвинуваченому саме такого виду покарання як штраф, забезпечить досягнення цілей його виправлення та перевиховання, буде мати застережний вплив як на нього, так і на інших осіб.

Цивільного позов у справі не заявлено.

Речових доказів у справі немає.

Процесуальних витрат у справі немає.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 1700 (одна тисяча сімсот) грн..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1