Справа №592/8650/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/1039/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
19 вересня 2016 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання від ОСОБА_7 , засудженого вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.10.2014 за ч.ч.1,2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці з конфіскацією майна, на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.02.2016 засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 18.09.2014 по 02.12.2014 відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 було відмовлено у зв`язку з не доведенням виправлення та передчасністю застосування до нього положень ст.81 КК України.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про його скасування та винесення нової ухвали про задоволення його клопотання. Мотивація доводів апеляційної скарги зводиться до того, що позиція представника колонії та прокурора з приводу передчасності умовно-дострокового звільненні під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження та є безпідставною, при цьому судом першої інстанції не враховано наявні у матеріалах провадження характеристики на засудженого, дані про стан його здоров`я, зокрема перебування засудженим на лікуванні в інших лікувальних закладах, та покращення його поведінки з огляду на наявність ряду заохочень, наміри останнього у поверненні до постійного місця проживання та утримання матері, яка є пенсіонером та потребує його допомоги. Вважає, що судом не надано належної оцінки протоколу засідання комісії установи від 09 вересня 2016 року та безпідставно покладено його в основу оскаржуваного судового рішення, а висновки суду з приводу наявності в його особистості чинників, що сприятимуть після звільнення поверненню до протиправної поведінки, на думку апелянта, є необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, особової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване судом, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше установленого законом строку покарання.

Також, згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише, зокрема, після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, такий висновок повинен базуватися на всебічному врахуванні як даних про поведінку засудженого, так і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній установі, а не тільки за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

При розгляді клопотання суд, у відповідності до вимог КПК України, повно і об`єктивно дослідив наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, в тому числі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, поведінку засудженого та ставлення до праці в процесі відбування покарання і прийшов до вірного висновку про передчасність застосування до ОСОБА_7 вимог ст.81 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, один з яких є тяжким, на даний час відбув 2/3 строку покарання, згідно характеристик від 15.03.2016р., 09.09.2016р., зарекомендував себе посередньо, в установі не працевлаштований у зв`язку зі станом здоров`я, приймає участь у суспільному житті відділення, за що має 2 заохочення (а.п.15), але потребує постійного спонукання до праці, за порушення вимог тримання має 4 стягнення, що зняті і погашені в установленому порядку (а.п.15), за змістом характеристик від 09.09.2016р., 04.10.2016р., характер та поведінка засудженого вказують на наявність в його особистості чинників, які після звільнення можуть сприяти поверненню засудженого до протиправної діяльності, до того ж згідно протоколу засідання комісії установи, застосування до ОСОБА_7 положень ст.81 КК України є передчасним (а.о.с.74),

На думку колегії суддів, вказані обставини не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер його поведінки, спрямованої на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Оскільки виправлення засудженого передбачає його сумлінну поведінку під час всього строку відбування покарання, а не лише безпосередньо перед настанням строку можливого умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а тому ухвала суду є законною і обґрунтованою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , при цьому переконливих доводів на обґрунтування своєї позиції, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні вищевказаного клопотання, в апеляційній скарзі не було наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено, а ті твердження, на які посилається ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі, зокрема перебування ним на лікуванні в інших лікувальних закладах, покращення його поведінки з огляду на наявність заохочень, наміри у поверненні до постійного місця проживання та утриманні матері, яка є пенсіонером та потребує його допомоги, не свідчать про наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції врахував характеристики засудженого ОСОБА_7 , взяв до уваги стан його здоров`я, дав належну оцінку протоколу засідання комісії установи від 09 вересня 2016 року, а тому доводи засудженого з приводу наведеного є безпідставними.

Що стосується решти тверджень засудженого, зокрема в частині невмотивованої та безпідставної позиції представника колонії та прокурора з приводу передчасності в умовно-достроковому звільненні останнього, а також необґрунтованих висновків суду щодо наявності в особистості ОСОБА_7 чинників, що сприятимуть після звільнення поверненню до протиправної поведінки, то переконливих та ґрунтовних доводів на рахунок цього, окрім посилань на вказані вимоги, засудженим в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу постановлено з додержанням вимог кримінального процесуального закону, та підстав для її скасування не вбачається, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4