Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/192/17
№ провадження 1-кп/541/54/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хета, Хобського району, Республіка Грузія, громадянина Грузії, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, 24.12.2016 року в м. Миргороді дільничним офіцером поліції сектору превенції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 164-16 КУпАП серії АА №564106, який ним був переданий начальнику сектора превенції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , для подальшого спрямування до Миргородського міськрайонного суду.

Начальник сектора превенції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , був призначений на вказану посаду 08.12.2016 року відповідно до наказу начальника ГУНП в Полтавській області №453 о/с від 09.12.2016 року та до його посадових обов`язків входить організація, координація та контроль за діяльністю дільничних офіцерів поліції Миргородського ВП, тобто він є службовою особою, яка обіймає в органі державної влади посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

24.12.2016 року близько 15 год. ОСОБА_5 , знаходячись у службовому кабінеті ОСОБА_7 №229, що розташований в приміщенні Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул.. Якова Усика 34, маючи намір та бажання, спрямовані на пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій , тобто діючи з прямим умислом, в ході відібрання від нього пояснення ОСОБА_7 , звернувся до нього з пропозицією надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за умови не направлення до суду для розгляду по суті складеного протоколу про адміністративне правопорушення, і як наслідок , не притягнення його до адміністративної відповідальності, тим самим пропонував службовій особі ОСОБА_7 надання неправомірної вигоди.

Після цього 11.01.2017 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди, попередньо домовившись про зустріч з ОСОБА_7 , прибув до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул.. Якова Усика, 34, де в службовому кабінеті №229, близько 16 години ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, надав начальнику сектору превенції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , тобто службовій особі, грошові кошти в сумі 4000 грн. купюрами Національного банку України номіналом по 200 грн. кожна в кількості 20 штук, за його не притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №564106 від 24.12.2016 року, тим самим надав службовій особі неправомірну вигоду.

Крім цього, цього ж дня, в той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи у вищезазначеному службовому кабінеті №229, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, пообіцяв службовій особі ОСОБА_7 надавати грошові кошти в розмірі по 500 грн. щомісячно за невжиття заходів, направлених на виявлення , документування та припинення його незаконної господарської діяльності, пов`язаної з виготовленням та продажем самогону на території центрального ринку м. Миргорода, та попередження подібних дій з боку його підлеглих співробітників поліції, тим самим службовій особі ОСОБА_7 обіцяв надати неправомірну вигоду.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 369 ч.1 КК України, як пропозиція та обіцянка службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

25 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0000003 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника, в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести, а саме у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у пропозицій та обіцянці службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само у наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища і його дії належить кваліфікувати по ст. 369 ч. 1 КК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 січня 2017 року між прокурором Миргорородської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000003.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
Речовий доказ по справі 4000 грн. (чотири тисячі гривень), що зберігаються в матеріалах кримінального провадження , які знаходяться в Миргородській місцевій прокуратурі конфіскувати в доход держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8