Дата документу Справа № 333/2222/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1104/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/2222/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005300, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005300 від 17.11.2015 року, відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за визначеною ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 року підсудністю надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно неповнолітньої ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання суд встановивши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України зазначив наступне.

Органом досудового розслідування не визначений правовий статус ОСОБА_9 свідок, потерпіла (кримінальне провадження розпочато саме за її заявою), цивільний відповідач, законний представник неповнолітньої обвинуваченої.

До обвинувального акту не доданий цивільний позов, відсутня розписка цивільного відповідача про його отримання, не зрозуміло до кого пред`явлений цивільний позов під час досудового розслідування (до підозрюваної, на теперішній час обвинуваченої чи до цивільного відповідача).

Обвинувачення викладено не конкретно, що позбавляє неповнолітню обвинувачену права на захист проти висунутого обвинувачення, Реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає в повному обсязі вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.

ск П об

BE

За таких обставин, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що викладені в ухвалі обставини є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що зміст та форма обвинувального акту відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, містить всі його складові; суд в порушення вимог КПК України, не вивчаючи матеріалів кримінального провадження, надав правову оцінку кваліфікуючим ознакам кримінального правопорушення та роз`яснив, що таке продовжуваний злочин, чим порушив питання достовірності доказів за кримінальним провадженням, що є недопустимим та не узгоджується з принципом змагальності сторін, закріпленому ст. 22 КПК України та положенню ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду; правовий статус законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 надано ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року під час підготовчого судового засідання, а не органом досудового розслідування, як про це вказано в ухвалі суду про повернення обвинувального акту; в матеріалах судової справи наявний супровідний лист прокуратури, в якому в додатках зазначається цивільний позов та мається штамп суду про отримання вказаних документів; відповідно до журналу судових засідань з первинного розгляду кримінального провадження встановлено, що судом було отримано обвинувальний акт, цивільний позов та розписку підозрюваної, тому доводи суду щодо відсутності цивільного позову вважає необґрунтованими та такими, що нічим не підтверджуються.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, який прохав задовольнити апеляційну скаргу; неповнолітню обвинувачену, її законного представника та захисника, які заперечували проти задоволення скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження; вислухавши доводи сторін та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частина 3 статті 314 КПК України передбачає право суду у підготовчому судовому засіданні прийняти наступні рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Отже, законодавець чітко визначає послідовність дій суду після отримання обвинувального акту, при чому у зазначених пунктах визначений алгоритм дій суду, при наявності підстав, для прийняття того чи іншого рішення.

Не дивлячись на вимоги закону, суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору не вирішив питання передбачені п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, а саме не прийняв ніякого рішення щодо клопотання ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження, з підстав визначених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, а відразу перейшов до розгляду відповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу, що на думку колегії суддів, з боку суду, було поспішним, і тому, у даному випадку оскаржуване рішення підлягає скасуванню як передчасне, але з інших підстав, ніж вказав прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005300 від 17.11.2015 року, відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4