Справа № 308/6981/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, ромської народності, українця за національністю, тимчасово не працюючого, не одруженого, із незакінченою середньою освітою, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 16.02.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 14.10.2008 року Ужгородським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із призначеним покаранням позбавлення волі на строк 3 роки, 06.07.2012 року Ужгородським міськрайонним судом, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із призначеним покаранням позбавлення волі на строк 3 роки, та в силу ст. 81 КК України 26.01.2015 року Миколаївським районним судом Львівської області звільнений від відбування не відбутого терміну покарання, та будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0001214 від 05.05.2017 року, за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2017 року близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заходячись на подвір`ї перед приміщенням кафе «Три горби», розташованого по вул. Станційна, 2, в м. Ужгород, з корисливих спонукань, діючи повторно, з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямоване на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, без застосуванням фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , під час штовханини, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи відкрито, шляхом ривка, своєю правою рукою із кишені курточки ОСОБА_6 , витягнув мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy Grand Prime SM-G530», білого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 11/157 від 10.05.2017 року становить 1733,00 грн., після чого заволодівши викраденим майном, відштовхнув потерпілого ОСОБА_6 в сторону, та зник з місця скоєння кримінального правопорушення в невідомому напрямку.

Наступного дня, а саме 01.02.2017 року, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , знаходячись на території рику «П`яний» по вул. Бородіна у м. Ужгороді, збув даний мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy Grand Prime SM-G530», білого кольору, невстановленій досудовим розслідуванням особі, за ціною 280 гривень, чим спричинив потерпілому, згідно із висновком експерта № 11/157 від 10.05.2017 року, матеріального збитку на суму 1733,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

За твердженням слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_6 від 31.01.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 23.02.2017 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 15.06.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_6 від 15.06.2017 року, протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 20.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.06.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_7 від 09.06.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.02.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 11.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.07.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 від 19.07.2017 року, висновком експерта № 11/157 від 10.05.2017 року.

Підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, який відноситься до тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Слідчий зазначає, що існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема, незнаходження за місцем проживання, ігнорування слідчого щодо проведення з останнім необхідних слідчих дій, та з інших матеріалів вбачається, що останній офіційно ніде не працює, не одружений, його майновий стан є незадовільним, раніше судимий.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, може незаконно впливати на потерпілого, свідків шляхом підкупу та залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, не будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом.

Зокрема, за твердженням слідчого, аналіз особистості ОСОБА_4 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання та особистої поруки стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , так як такі ним дотримані не будуть, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

З посилання на викладене слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою; 2) не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, цілодобово.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, погодив проведення процесуальної дії з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу без участі захисника, зазначивши, що визнає наявність події та обставин вчинення злочину.

Заслухавши позиції учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
За ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, є неодруженим та постійного місця роботи не має.

Також встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші правопорушення.

Враховуючи наведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно із матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою; 2) не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, цілодобово.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, ромської народності, українця за національністю, тимчасово не працюючого, не одруженого, із незакінченою середньою освітою, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою;

2) не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, цілодобово.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 15 вересня 2017 року, включно.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати для виконання до Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 24 липня 2017 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1