АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму вироком Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2016 року, та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, за які її засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2016 року на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 08 жовтня2014року близько15:10 год. перебуваючи в магазині «Епіцентр» по вул. Братиславька, 11 в м. Києві, повторно таємно з полиці магазину викрала десять кулькових кранів на загальну суму 467 грн. 33 коп., які поклала до своєї сумки. Після цього обвинуваченавважаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, не розрахувавшись за товар, вийшла через сигнальні рамки з приміщення магазину, тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але злочин не закінчено з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана працівниками охорони вказаного магазину.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності та правильність кваліфікації її дій, порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року як незаконного, необґрунтованого, постановленого з порушенням вимог КПК України та ухвалення нового вироку, яким їй призначити покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України. Вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості; суд не врахував у повній мірі особу обвинуваченої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, стан її здоров`я та щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, які підтримала вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частини 1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої та кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Як вбачається зі змісту вироку, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, їх наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, та дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, належним чином вмотивувавши своє рішення у вироку.
Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає засадам призначення покарання та його меті у розумінні ст. 50 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При цьому обставини, на які посилається обвинувачена, як на підстави застосування положень ст. 75 КК України, судом враховані при визначенні виду і розміру покарання, і не дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.
З урахуванням викладеного, підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених обвинуваченою мотивів, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - без задоволення.
Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/2175/2016 Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1