АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/573/16-к Номер провадження 11-кп/786/912/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 122 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 07.02.16, за апеляційними скаргами прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, місце навчання: студент 2 курсу Українського Державного університету, факультет Залізничного транспорту, не одруженого, не судимого, -
визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він в період 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 8973 грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського 3390 грн. 39 коп.

Згідно вироку суду, 07.02.2016 року близько 02 години 30 хвилин перебуваючи біля кафе-бару «Престиж» в смт. Нові Санжари по вул. Леніна Новосанжарського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 наніс один удар правою рукою зжатою в кулак ОСОБА_10 в область лівої нижньої частини щелепи, від якого ОСОБА_10 присів, та відразу почав підводитись на ноги, але ОСОБА_7 в свою чергу наніс ще три удари руками зжатими в кулак ОСОБА_10 в область обличчя, чим потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про зміну вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильним тлумаченням закону яке суперечить його точному змісту.

Просить уточнити кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КПК України та кваліфікувати його дії як нанесення умисного середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та доповнити мотивувальну частину вироку ст. 66 КК України, зазначивши про відсутність пом`якшуючих обставин.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду щодо нього скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Вказує про стабільні та послідовні свої показання, які підтверджуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтвердили той факт, що обвинувачений не перебував в місці спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та не наносив останньому такі ушкодження.

Посилається на хибність висновку суду про нібито перебування частини свідків у дружніх відносинах з обвинуваченим.

На переконання обвинуваченого, судом залишено поза увагою показання потерпілого ОСОБА_10 в частині вказівки на нього, як на особу, що спричинила йому тілесні ушкодження, які є непослідовними та різняться за своїм змістом.

На думку обвинуваченого, про надуманість та недостовірність показань свідка ОСОБА_17 свідчать й істотні розбіжності його показань в протоколі допиту від 13.02.2016, протоколі слідчого експерименту від 22.03.2016 та під час допиту в судовому засіданні щодо області обличчя, куди був нанесений удар потерпілому.

Крім цього, від участі у проведенні одночасного допиту між обвинуваченим, потерпілим та свідком ОСОБА_17 останні безпідставно відмовилися, на що суд не звернув уваги.

Зазначає, що текст протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_17 від 22.03.2016, який є нерозбірливим для прочитання, в подальшому виконаний друкованим способом надано прокурором суду, що не передбачено КПК України, складені за відсутності сторін даної слідчої дії та не були надані на ознайомлення стороною обвинувачення. Вважає, що протоколи слідчих експериментів є недопустимими доказами.

Від потерпілого ОСОБА_10 надійшли заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких просить вирок районного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_9 , які заперечили щодо апеляційної скарги обвинуваченого та вважали вирок суду законним та обґрунтованим, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу обвинуваченого просила залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проаналізувавши доводи поданої апеляційної скарги обвинуваченого, а також зміст вироку, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, колегія суддів вважає, що вирок відповідає наведеним вище вимогам закону, а висновки суду, які в ньому містяться, такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд першої інстанції, виклавши у вироку формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом доведеним, обґрунтовано дійшов таких висновків, повністю перевіривши доводи сторони захисту, тому підстав для його скасування не вбачається, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винуватим в умисному спричинені потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України ґрунтуються на зібраних у кримінальному провадженні доказах, які безпосередньо були досліджені в суді першої інстанції.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочину за наведених у вироку обставин доведена показаннями потерпілого ОСОБА_10 у судовому засіданні, який підтвердив, про те, що, перебуваючи на вулиці разом зі своїми знайомими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 біля кафе-бару «Престиж» в смт. Нові Санжари, до них підійшов ОСОБА_7 зі своїми знайомими та запропонував відійти в бік через непорозуміння з товаришем останнього ОСОБА_16 на виході з кафе. Після цього ОСОБА_7 , стоячи навпроти, правою рукою стиснутою в кулак наніс один удар в область лівої частини щелепи. Внаслідок чого він відчув сильний різкий біль та присів, потім піднявся та відчув ще три удари руками в обличчя.

Показання потерпілого про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень об`єктивно узгоджуються із логічними та послідовними показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснював, що між потерпілим та ОСОБА_7 виник конфлікт з приводу непорозуміння між потерпілим та ОСОБА_16 на виході з кафе. Під час конфлікту обвинувачений наносив ОСОБА_10 удари кулаком руки в обличчя потерпілого. Від місця злочину перебував на відстані, приблизно, чотирьох метрів і все бачив.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_10 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм довготривалого розладу здоров`я у виді двобічного ангулярного перелому нижньої щелепи без зміщення, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в навколо очній області справа, синця в виличній області справа, забою м`яких тканин в проекції лівої вилиці, припухлості м`яких тканин та синця в проекції гілки нижньої щелепи зліва, що утворились в результаті дій тупих предметів, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище.

Правильність цих висновків підтвердив допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_19 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_17 останні пояснювали про обставини побиття потерпілого ОСОБА_7 , та яким чином наносились удари потерпілому, та в які частини тіла, заподіявши йому тілесні ушкодження.

Крім цього, за висновками додаткової судово медичної експертизи, показання потерпілого ОСОБА_10 не суперечать характеру, локалізації, механізму їх утворення, тобто отриманим об`єктивним даним при судово - медичній експертизі потерпілого. /а.п. 154/

Таким чином, висновок суду першої інстанції про час, місце і обставини виникнення конфлікту між потерпілим та ОСОБА_7 є вірним, ґрунтується на доказах, які повно, всебічно і об`єктивно перевірені в суді, тому твердження в апеляційній скарзі про протилежне, не відповідає дійсності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження судом першої інстанції кваліфіковано правильно.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про недопустимість таких доказів як протоколи слідчих експериментів у зв`язку з їх нерозбірливістю для прочитання не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах провадження протоколи слідчих експериментів виконані рукописним способом, прочитання яких не викликає труднощів.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо допущення судом неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, колегія суддів доходить висновку про те, що зазначені у ній порушення процесуального закону є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Так, колегією суддів встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження судом першої інстанції кваліфіковано правильно.

Середньої тяжкості тілесне ушкодження характеризується багатьма ознаками, переліченими в диспозиції ч.1 ст. 122 КК України.

Хоча судом у вироку не перелічені вказані у зазначеній нормі закону ознаки середньої тяжкості тілесного ушкодження, проте вказане не дає колегії суддів достатніх підстав вважати про допущення судом неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Далі, на переконання колегії суддів, твердження апеляційної скарги прокурора про необхідність доповнення мотивувальної частини вироку суду ст. 66 КК України, зазначивши про відсутність пом`якшуючих обставин є безпідставними.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районним судом обставин, які його пом`якшують не встановлено.

Незазначення у вироку обставин, які б пом`якшували покарання при їх відсутності не впливає на законність та обґрунтованість вироку.

Таким чином, згадані недоліки не є суттєвими і не потягли ухвалення неправильного по суті вироку, а отже згідно п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України не можуть бути підставою для його зміни. Крім того, недоліки вироку суду можуть бути усунуті за межами апеляційного провадження в порядку ст. 379 КПК України.

Будь-яких інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду провадження, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку, колегія суддів не встановила.

Покарання обвинуваченому призначене у відповідності з вимогами ст.65 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеристику обвинуваченого за місцем проживання, та обрав йому справедливе покарання у межах санкції даної статті із застосуванням положень статті 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди розглянутий судом правильно.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що викладене в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора не знайшло свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, постановлений вирок є законним, обґрунтованим і справедливим, тому підстав для скасування чи зміни вироку та закриття провадження по справі колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України.

Головуючого судді ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4