В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/373/17

Провадження № 1-кп/300/57/2017

12.06.2017 р. смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сколівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, одруженої, з середньою освітою, не працюючої, не судимої, має на утриманні та вихованні трьох неповнолітніх, обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч.1 статті 122 КК України, установив:
09 квітня 2017 року о 08.30 год. обвинувачена ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечних наслідків, штовхнула потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого потерпілий при падінні ударився ногою в дерев`яний ящик і отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки правого гомілко-ступного суглобу без зміщення, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 98 від 21.04.2017 року кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою розладу здоров`я більше 21 дня.
Під час судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у злочині, покаялася.
Потерпілий ОСОБА_5 майнових претензій до обвинуваченої, яка є його невісткою, не заявляв, повідомив суд, що примирився з нею, просив суворо її не карати. Подав заяву про розгляд справи без його участі.
З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченої, потерпілого, котрі просили визнати недоцільним дослідження всіх обставин справи, які визнаються обвинуваченим, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши положення статті 349 КПК України, що у випадку ухвалення вироку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав, що винуватість ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні доведена і її дії правильно кваліфіковані за ч.1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ч.2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання суд відповідно до ч.3 статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості злочину, особу винуватої та обставини які обтяжують і пом`якшують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд, у відповідності з п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнав щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання суд, відповідно ст. 67 КК України, визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину обвинуваченою в стані алкогольного спяніння.
Суд бере до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, примирилася з потерпілим, виховує трьох неповнолітніх: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які знаходяться на її утриманні.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання суд враховує, що обвинувачена не працює, що не дозволяє суду обрати щодо неї покарання передбачені ч.1 ст. 122 КК України, у вигляді громадських робіт, та покарання у вигляді обмеження волі, яке не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
На підставі встановлених судом обставин справи суд вважає, що до обвинуваченої слід застосувати покарання в межах санкції визначеної ч.1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі.
При визначенні міри покарання суд враховує також висновки, які містяться в досудовій доповіді Воловецького районного сектора з питань пробації № УП/3/5/649 від 06.06.2017 року, згідно з якими виправлення обвинуваченої, якій рекомендується залучення до суспільно-корисної праці, є можливим без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся, процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у злочині передбаченому ч.1 статті 122 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши для неї іспитовий строк тривалістю один рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Воловецький районний суд.
Головуючий ОСОБА_1