№ 207/1239/16-к
№ 1-кп/207/75/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_7

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8

представника відділення поліції - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, виховується матір`ю , яка не позбавлена батьківських прав, раніше не судимого, на обліку у службі у справах дітей не перебував, навчається у Дніпродзержинському центрі підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту, зареєстрованому та мешкаючому у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Громадянина України, українця, освіта неповна середня, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: 04.11.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст..ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки ;

11.02.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 ,ч.1 ст.71 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

16.09.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.01.2017 року вирок змінено. Призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк три роки один місяць, офіційно не працював і не навчався, мешкав у АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст..198, ч.1 ст.304 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьками мешкали в одному гуртожитку, розташованому по АДРЕСА_3 , і підтримували дружні відносини. У зв`язку з відсутністю постійної роботи і коштів на існування , родини обвинувачених опинились у складному матеріальному становищі. Щоб не залежати від батьків і мати власні грошові кошти, обвинувачені вчинили кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

02.03.2016 року приблизно о 22 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, прийшов до приватного будинку АДРЕСА_4 . Реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю громадян у нічний час, таємно викрав, зірвавши з будинку камеру відеоспостереження «Pavlicht», поєднану з прожектором, яка належить потерпілій ОСОБА_10 , вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи 217/16 від 22.04.2016 року становить 570 гривень. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму, яка була відшкодована під час судового розгляду матір`ю обвинуваченого, його законним представником, ОСОБА_11

02.03.2016 року приблизно о 23 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_12 біля гуртожитку АДРЕСА_3 зустрів свого приятеля, обвинуваченого ОСОБА_6 , якому розповів, що 02.03.2016 року приблизно о 22 годин 30 хвилин скоїв крадіжку чужого майна, камери відеоспостереження «Pavlicht», поєднаної з прожектором, з паркану будинку АДРЕСА_4 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Після чого, на прохання неповнолітнього ОСОБА_5 збути таємно викрадену камеру відеоспостереження «Pavlicht», ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що зазначене майно здобуте злочинним шляхом, погодився на пропозицію ОСОБА_5 .. Отримавши у неповнолітнього таємно викрадену останнім у потерпілої ОСОБА_10 камеру відеоспостереження «Pavlicht», поєднану з прожектором, вартістю 570 гривень, зберігаючи її при собі, переніс у мікрорайон вулиці Цимлянської у м. Кам`янське Дніпропетровської області, де збув невстановленій особі.

Повторно, 03.03.2016 року приблизно о 00-30 годин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, спілкуючись з неповнолітнім ОСОБА_5 у гуртожитку по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, запропонував йому таємно викрасти камеру відеоспостереження «Pavlicht», поєднану з прожектором, що знаходиться на паркані будинку АДРЕСА_4 , та належить потерпілій ОСОБА_10 , переконавши неповнолітнього в доцільності та вигідності крадіжки чужого майна, втягнувши у вчинення крадіжки чужого майна за попередньою змовою групою осіб. Отримавши згоду неповнолітнього ОСОБА_5 на крадіжку чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел та таємне викрадення чужого майна, взявши ножиці для різки металу, 03.03.2016 року приблизно о 01-00 годин прийшли з неповнолітнім ОСОБА_5 до будинку АДРЕСА_4 . Діючи умисно, з корисливих міркувань, узгоджено між собою, скориставшись відсутністю громадян у нічний час, повторно таємно викрали вищезазначену камеру відеоспостереження, перерізавши дроти, на яких була підключена камера відеоспостереження «Pavlicht», поєднана з прожектором, вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 2179 16 від 22.04.2016 року, становить 570 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_10 . З таємно викраденим майно ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму, яка під час судового розгляду була відшкодована матір`ю неповнолітнього обвинуваченого, ОСОБА_11 .

Повторно, 03.03.2016 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, прийшов до будинку АДРЕСА_5 . Реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю громадян, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, знявши з козирка гаражу, розташованого на подвір`ї зазначеного будинку, камеру зовнішнього відеоспостереження «Hikvision IR ip 66» модель DS -2CС 112P IІ серійний номер НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_13 , вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №18-20-16 від 06.04.2016 року становить 848 гривень. З таємно викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на зазначену суму, яка була відшкодована поверненням викраденого.

Допитаний в судовому засіданні у присутності матері, законного представника неповнолітнього, і педагога, неповнолітній ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, показав, що проживає з матір`ю у гуртожитку по АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_14 зі своїми батьками. Були знайомі і спілкувалися між собою. Матеріально їхні сім`ї потребували допомоги, а грошових коштів не хватало. Щоб не залежати від батьків, у приватному секторі, у мікрорайоні , де мешкають, таємно викрав камеру відео спостереження, про крадіжку розповів ОСОБА_6 і попросив збути викрадене майно. Грошові кошти поділили між собою. ОСОБА_6 , знаючи, що він неповнолітній, умовив його повторно таємно викрасти ще одну камеру відеоспостереження на будинку по АДРЕСА_4 . Він погодився на повторну крадіжку чужого майна, тому що потрібні були грошові кошти. Тільки опинившись в статусі обвинуваченого, дуже злякався, тому просить суворо не карати, дати можливість закінчити навчання в учбовому закладі і отримати професію, щоб заробляти грошові кошти і допомагати мамі.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, показав, що з батьками мешкав у гуртожитку по АДРЕСА_3 . Батьки постійної роботи не мали, він професію не отримав. У зв`язку з відсутністю грошових коштів, вчиняв крадіжки чужого майна, про що тепер шкодує. Знав про неповнолітній вік ОСОБА_5 , тому що мешкали в одному гуртожитку. Допоміг збути камеру відеоспостереження. Оскільки ОСОБА_5 також потрібні були гроші, умовив його повторно викрасти камеру відеоспостереження з будинку9 по вулиці Цимлянській у м.Кам`янське. Просить суворо його не карати, тому що він хворіє і потребує медичної допомоги . Шкодує, що порушував закон.

Потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що у березні 2016 року з будинку АДРЕСА_4 , були викрадені таємно дві камери відеоспостереження, поєднанні з прожектором, що знаходились на паркані будинку. Про вчинення крадіжки майна вона написала заяву у відділення поліції. Під час судового розгляду мати обвинуваченого ОСОБА_5 відшкодувала їй заподіяну крадіжками матеріальну шкоду, тому претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не має , просить покарати обвинувачених на розсуд суду.

Із розписки потерпілої ОСОБА_10 , приєднаної до матеріалів судового провадження і дослідженої при судовому розгляді, видно, що вона отримала від матері ОСОБА_5 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 1140 гривень. Претензій матеріального характеру до обвинувачених не має, (розписка приєднана до матеріалів судового провадження аркуш 60).

Потерпіла ОСОБА_13 підтвердила, що у березні 2016 року було викрадено таємно камеру зовнішнього відеоспостереження «Hikvision IRip 66» модель DS -2CС 112P ІІ, серійний номер 403699675 з подвір`я будинку АДРЕСА_5 . Про вчинення крадіжки повідомила у відділення поліції. Оскільки таємно викрадене майно їй повернуто, матеріального характеру претензій ні до кого не має. Із заяви потерпілої ОСОБА_15 , приєднаної до матеріалів судового провадження (аркуш провадження 61), дослідженої при судовому розгляді, видно, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_6 вона не має, цивільний позов подавати не буде.

Камера зовнішнього відеоспостереження «Hikvision IRip 66» модель DS -2CС 112P ІІ, серійний номер 403699675, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні і під розписку повернута потерпілій ОСОБА_13 , що перевірено під час судового розгляду. Допитана в судовому засіданні мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_11 підтвердила, що разом з сином, як і родина ОСОБА_6 , вони мешкають у гуртожитку по АДРЕСА_3 . Матеріально дуже складно жити, тому що не хватає грошових коштів. Вона прикладає усіх зусиль , щоб син закінчив навчання в учбовому закладі і отримав професію. Стала контролювати поведінку сина, щоб він не знаходився під чужим впливом. Відшкодувала потерпілій ОСОБА_10 у повному обсязі майнову шкоду, заподіяну крадіжками , які вчинив її син з ОСОБА_6 . Просить суд суворо не карати сина, щоб він був з нею і вона не допустила вчинення сином нових помилок.

Згідно з вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.09.2016 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів у січні 2016 року за ч.2 ст185, ч.3 ст.185 КК України, з застосуванням ст..70,ч.1,ч.4, ст..72 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі.

У строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.03.2016 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.01.2017 року вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 16.09.2016 року змінено. Призначено покарання, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначено три роки позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок районного суду залишено без змін.

Аналіз доказів, перевірених при судовому розгляді, свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_5 своїми умисними діями, які пов`язані з таємним викраденням чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, крадіжку.

Своїми умисними діями, пов`язаними з таємним викраденням чужого майна, вчиненими повторно, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, крадіжку, вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Своїми умисними діями , пов`язаними з заздалегідь, не обіцяним збутом викраденого таємно неповнолітнім ОСОБА_5 чужого майна, ОСОБА_6 отримав, зберігав та збув камеру відеоспостереження «Pavlicht», поєднану з прожектором, яка належала потерпілій ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст..198 КК України, заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочином шляхом.

Своїми умисними діями, пов`язаними з повторним таємним викраденням чужого майна, вчиненими за попередньою змовою, групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, крадіжку, вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Своїми умисними діями, пов`язаними з втягненням неповнолітнього ОСОБА_5 у крадіжку майна у потерпілої ОСОБА_10 , яка вчинена у березні 2016 року спільно у групі осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.304 КК України, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує , що злочини він вчинив у неповнолітньому віці і є неповнолітнім, раніше не судимий, на обліку у службі у справах дітей не перебував, навчається в учбовому закладі, живе з матір`ю і знаходиться під її наглядом, вчинені злочини не є тяжкими, вину у вчиненні злочинів визнав в повному обсязі, мати відшкодувала потерпілим заподіяну злочинами шкоду, потерпілі не мають претензій матеріального характеру, просять суворо не карати, тому суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але застосувати ст..ст.. 75, 104 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно пунктами 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує , що він, будучи працездатним, не працював і не навчався, виховувався в родині, де є обоє батьків, які не приділяли належної уваги вихованню сина, вчинені злочини не є тяжкими, шкоду, заподіяну злочинами, відшкодовано, потерпілі не заявляють претензій матеріального характеру, не наполягають на призначенні суворого покарання, за станом здоров`я обвинувачений потребує медичної допомоги; як обставину, яка обтяжує покарання, суд враховує рецидив злочинів, із урахуванням особи винного, якому тільки 19 років, сімейних обставин, проживання в гуртожитку, відсутність грошових коштів, вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, тому що його перевиховання та виправлення неможливі без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення до засудження за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.09.2016 року. Ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.01.2017 року вирок районного суду змінено.

ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок районного суду залишено без змін.

Суд також вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за вчинені злочини з застосуванням ч.1 ст.70 КК України і ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Заводського суду від 16.09.2016 року, зміненим апеляційним судом Дніпропетровської області від 16.01.2017 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Врахувати, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.09.2016 року ОСОБА_6 зараховано згідно з ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.03.2016 року до набрання вироком законної сили , тобто 16.01.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. По кримінальним провадженням, які перебували в Баглійському районному суді м.Дніпродзержинська, ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

Витрати, по`язані з залученням експерта на досудовому слідстві у розмірі 176,20 грн., відповідно до ст..124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 у прибуток держави.

У зв`язку з відшкодуванням потерпілій ОСОБА_10 заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 1140 гривен матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , цивільний позов 1140 грн залишити у кримінальному провадженні без розгляду згідно з вимогами ст..129 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Керуючись ст..ст.100, 124, 129, 373 -376 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі:

за ч.1 ст.185 КК України на строк один рік;

за ч.2 ст.185 КК України на строк один рік шість місяців.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст..ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст..198, ч.1 ст.304, ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі:

за ст..198 КК України на строк два роки;

за ч.1 ст.304 КК України на строк три роки ;

за ч.2 ст.185 КК України на строк два роки 6 місяців.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим поглинути покарання, призначене ОСОБА_6 за даним вироком, покаранням, призначеним ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.01.2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, враховати, що за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 16.09.2016 року, залишеним без змін в частині запобіжного заходу, ОСОБА_6 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.03.2016 року до набрання вироком сили, тобто 16.01.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно з ч.5 ст.72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_6 у прибуток держави згідно зі ст..124 КПК України, витрати, пов`язані з залученням експерта на досудовому слідстві, в сумі 176,20 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_10 у розмірі 1140 грн. у зв`язку з відшкодуванням шкоди матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст..129 КПК залишити у кримінальному провадженні без розгляду.

Речові докази, камеру зовнішнього відеоспостереження «Hikvision IRip 66» модель DS -2CС 112P ІІ, серійний номер 403699675, яка перебуває у ОСОБА_13 , повернути потерпілій ОСОБА_13 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1