№ 1-кс/243/852/2016
№243/9993/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Слов`янськ Донецької області заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :
30 листопада 2016 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що у кримінальному провадженні № 243/9993/15-к обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено відвід головуючій судді ОСОБА_7 . Розгляд заяви було призначено на 15.30 30.11.2016 року суддею ОСОБА_6 . Оскільки 30.11.2016 року було подано заяву про відвід усього складу суду, то вважає що розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_7 суддею ОСОБА_6 є передчасним.

Заявник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду заяви у телефонному режимі та шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, проте надіслав на адресу суду заяву в якій виклав пояснення по своїй заяві.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на задоволенні заяви його адвоката про відвід судді ОСОБА_6 . Посилаючись на її упередженість та необ`єктивність, а також заявив про відвід судді ОСОБА_1 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви зазначає на відсутність об`єктивних підстав для повторного відводу та про залишення заяви без розгляду у відповідності до ч.4 ст.81 КПК України.

Потерпіла сторона, повідомлена належним чином про час і місце судового засідання у суд не з`явилася,надавши суду заяви про розгляд заяви за їх відсутністю.

Суддя ОСОБА_6 надала заяву про розгляд заяви про відвід без її участі.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши заяву про відвід, суд приходить до наступного.

05 жовтня 2015 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В порядку, передбаченому ст. 35 КПК України, для розгляду даного кримінального провадження було визначено суддю Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_8 .

Під час розгляду кримінального провадження суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_8 обвинуваченим по справі та його захисниками неодноразово, а саме більше трьох разів було заявлено відвід судді.

В порядку, передбаченому ст. 35 КПК України, 14 вересня 2016 року в провадження судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_9 надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, оскільки суддя ОСОБА_8 пішла у відставку.

14 листопада 2016 року суддя ОСОБА_9 подав заяву про самовідвід за вказаним кримінальним провадженням, мотивуючи її тим, що він не може приймати участь у розгляді кримінального провадження № 1-кп/243/78/2016, у зв`язку з тим, що 14 листопада 2016 року на його думку були факти втручання третіх осіб в роботу автоматизованої системи документообігу суду щодо авторозподілу справ між суддями Слов`янського міськрайонного суду за період з 13 вересня 2016 року по 15 вересня 2016 року.

В порядку, передбаченому ст. 35 КПК України, для розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_9 було визначено суддю Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_10 .

Як вбачається із ухвали судді ОСОБА_10 від 22.11.2016 року у задоволенні заяви судді ОСОБА_9 було відмовлено, оскільки у суду немає відомостей щодо того, що у цей період було зафіксоване будь-яке втручання у роботу КП «Д-3» Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, внаслідок чого відбувся збій програми тощо.

На даний час в провадженні судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_7 , яка одноособово здійснює судове провадження, перебуває кримінальне провадження № 243/9993/15-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.3 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 який діє в інтересах свого підзахисного ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_7 .

В порядку, передбаченому ст. 35 КПК України, для розгляду даної заяви визначено суддю Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 .

30.11.2016 року ОСОБА_5 який діє в інтересах свого підзахисного ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_6 .

В порядку, передбаченому ст. 35 КПК України, для розгляду даної заяви визначено суддю Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 .

Як визначено в ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Вплив на суддів в будь-який спосіб забороняється.

У відповідності до глав 31, 32 та 33 КПК України, перевірка судових рішень є прерогативою судів апеляційної, касаційної інстанції, а також Верховного суду України.

Положення ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у постанові № 8 від 13.06.2007р. " Про незалежність судової влади ", …Відповідно до ч.5ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається…Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного процесуального рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких способів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання. Оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом…Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом судової справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду.

Так, як вбачається з аналізу положень ст. 392 КПК України (2012 року), у разі незгоди з ухвалою, постановленою під час судового провадження у суді першої інстанції, яка не підлягає окремому оскарженню, заперечення щодо такої можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, право на оскарження якого передбачене частиною 1 статті 392 КПК України (2012 року).

А відтак, в апеляційній інстанції обвинувачений не позбавлений права висловити всі свої міркування, щодо незадоволення процесуальними рішеннями, які були постановлені судом першої інстанції під час судового розгляду, але таке не задоволення, не може бути підставою для відводу суддів.

Таким чином, посилання заявника ОСОБА_11 в якості підстав для відводу усього складу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області є суб`єктивною оцінкою обвинуваченим та його засихником якості та законності авторозподілу справ між суддями Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.3 ст.286, ч.1 ст.135 КК України 02 грудня 2016 року у обвинувачено закінчується строк тримання його під вартою, а тому суд розцінює багаточисленні клопотання обвинуваченого та його захисника про відвід суддів, як намір умисно затягнути розгляд кримінального провадження по суті та прийняття окремих процесуальних рішень.

Доводи захисника обвинуваченого, викладені в заяві про відвід, не містять конкретних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу всіх суддів, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Обвинуваченим та його захисником не наведено обставин, які викликають сумнів в об`єктивності чи неупередженості суддів, та які б унеможливлювали ухвалення зазначеними суддями об`єктивного рішення у справі.

Згідно частини 1 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку».

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень ( частина 1 статті 28 КПК України).

Як вбачається з правових висновків, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 11 від 17 листопада 2014 року « Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є у тому числі і поведінка учасників кримінального провадження. Оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків ( зокрема, щодо явки за викликом слідчого,прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплює заборону зловживання правами: «Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатись будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цієї Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції».

У справі « Уніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ( рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року), також зазначено, що особа зобов`язана тільки належним чином вчиняти процесуальні дії, не здійснювати «маневри», щоб виграти час.

Згідно частини 4 статті 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Під зловживанням правом слід розуміти особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб`єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права.

У справі « Mincheva v.Bulgaria» ( рішення Європейського суду з прав людини від 02 вересня 2010 року) зазначено про те, що хоча національні органи влади не можуть бути відповідальними за поведінку сторін, тактика затягування процесу, обрана однією зі сторін, не позбавляє державу обов`язку забезпечити розумний строк тривалості провадження.

Як вбачається із листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 року № 223-1650/0/4 16 у разі заявлення слідчому судді відводу з підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, його розглядає інший суддя цього ж суду у порядку, встановленому в ст. 81 КПК. Заявлення відводів судді, який розглядає відвід слідчому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та, діючи відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК, залишати такі заяви без розгляду.

Приймаючи до уваги, що суддя ОСОБА_6 не здійснює правосуддя у кримінальному провадженні, а їй надійшла лише заява про відвід судді ОСОБА_7 , як головуючій судді, заява захисника обвинуваченого підлягає залишенню без розгляду, оскільки в його діях та діях обвинуваченого вбачаються ознаки зловживання правом на відвід.

Керуючись статтями 75,76,81, 350 Кримінально- процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 02 грудня 2016 року о 09 год. 00 хв.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1