Справа № 131/2242/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року смт. Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Оратів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000395 від 12.11.2016 року, який надійшов до суду з угодою про примирення від 19.11.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Павлівка Іллінецького району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 11.11.2016 року близько 14:00 год, перебуваючи у своєму домогосподарстві що розташоване в АДРЕСА_2 , вирішив таємно викрасти дерев`яний човен, який знаходився на березі річки Соб, що паралельно АДРЕСА_3 , та належать потерпілому ОСОБА_5 , та в подальшому, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яного човна, який розташований на березі річки Соб в с. Павлівка Іллінецького району Вінницької області, де умисно, протиправно, всупереч волі власника, шляхом вільного доступу, розмотав ланцюг, яким дерев`яний човен був пристебнутий до металевого стовпа, та зіпхнув човен на водойму. В подальшому ОСОБА_4 поплив по водоймі, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна, належного потерпілому ОСОБА_5 , на загальну суму 2200 грн., що підтверджується висновком експерта № 3135/16-21 від 17.11.2016.
19.11.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно із якою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185 КК України, та інших істотних для кримінального провадження обставин, та також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечує проти затвердження угоди про примирення від 19.11.2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000395 від 12.11.2016 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просить вказану угоду про примирення від 19.11.2016 року укладену з потерпілим ОСОБА_5 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, підтвердив факт добровільності укладення угоди, а також що йому відомі наслідки невиконання угоди.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердив факт добровільності укладення угоди, та зазначив, що йому відомі наслідки укладення угоди.
Дослідивши угоду про примирення від 19.11.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком зрозумів права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченого повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, те що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується добре.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Виходячи з зазначеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , і призначити останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави 176 грн 20 коп.
Питання про речові докази слід вирішити в передбаченому ст. 100 КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ст. ст. 314, 373, 374, 468, 471, 474, 475 КПК України,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 19.11.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 ( сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 190 грн. (одна тисяча сто дев`яносто гривень).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 176 грн 20 коп судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речовий доказ дерев`яний човен зеленого кольору із алюмінієвими бортами, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків невиконання укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
СУДДЯ ОСОБА_1