Справа № 348/384/16-к
Провадження № 11-кп/779/241/2017
Категорія ст. 115 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , .,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисника ОСОБА_10 ,

законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000018 щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 на вирок Надвірнянського районного суду від 23 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , курсанта ІІ курсу Прикарпатського військово-спортивного ліцею-інтернату, не судимого

засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 9 років.

Запобіжний захід йому залишено - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання рахується з 29.11.2015 року.

Зарахувано йому в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення за правилами ст.72 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_11 30501 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди.

За вироком суду неповнолітній ОСОБА_9 вчинив умисне вбивство. 29 листопада 2015 року близько 19 год. він в приміщенні спального корпусу Прикарпатського військово-спортивного ліцею-інтернату в м. Надвірна вступив в конфлікт з ліцеїстом ОСОБА_14 та ножем наніс йому удар в грудну клітку зліва, заподіявши йому ушкодження серця, що призвело до його смерті.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 вважає вирок суду незаконним через неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ст. 115 ч. 1 КК України, оскільки злочин було скоєно з необережності. Також, суд безпідставно зробив висновок, що обвинувачений був у нетверезому стані та врахував це, як обтяжуючу обставину. Призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого. Не враховано судом пом`якшуючі обставини вчинення злочину щире каяття і часткове відшкодування спричинених злочином збитків. Просить вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ст. 115 ч. 1 на ст. 121 ч. 2 ККУ, виключити з обвинувачення ОСОБА_9 обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, призначити ОСОБА_9 мінімальне покарання за санкцією ст. 121 ч. 2 ККУ.

В апеляційній інстанції :

- обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_10 , його законні представники підтримали апеляційні доводи в інтересах обвинуваченого і просять їх задовольнити, змінити вирок й пом`якшити йому покарання ;

- прокурор вважає вирок законним і обґрунтованим, просить подану апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення;

- представник потерпілої ОСОБА_8 заперечив доводи апеляційних вимог захисника обвинуваченого, вважає призначене покарання справедливим, просить вирок суду залишити без змін.

З`ясувавши обставини провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши дані про особу винного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскаржений вирок цим нормам відповідає в повній мірі.

Висновок суду про доведеність вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства є обґрунтованим і ґрунтується на належно досліджених й правильно оцінених доказах.

Сам ОСОБА_9 визнає, що під час конфлікту з ОСОБА_15 хотів налякати його і замахнувся ножем на нього, той припіднявся і наштовхнувся на ніж.

Потерпіла ОСОБА_13 ствердила, що в той день взнала, що її син загинув від ножового поранення, яке зробив ОСОБА_9 .

Свідки-очевидці ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 пояснили, що під час конфлікту між обвинуваченим й потерпілим, ОСОБА_9 висловився, щоб ОСОБА_22 замовчав, бо він закриє його рот навічно. Після чого обвинувачений підійшов до потерпілого, який лежав на ліжку, сів на нього і ножем вдарив його в груди.

Показання цих свідків узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 про наслідки вчиненого ОСОБА_9 злочину.

За даними протоколів огляду місця події виявлено місце, сліди злочину, труп потерпілого (т. 1 а.с. 169-186 ).

За даними судовомедичної та криміналістичної експертиз смерть потерпілого ОСОБА_33 наступила від проникаючого поранення колото-ріжучим предметом, можливо ножем, грудної клітки з пораженням серця.

Згідно даних протоколу огляду відеоматеріалу з відеореєстратора в приміщенні за місцем злочину, який було переглянуто в судовому засіданні, зафіксовано обставини події нанесення обвинуваченим ножового поранення потерпілому (т.2 а.с. 68-70).

За висновком судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_9 є повністю осудним. На момент злочину він не перебував в стані афекту (т.2 а.с. 75-83).

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 ККУ.

Доводи захисника про вчинення ОСОБА_9 необережного злочину спростовуються наведеними у вироку доказами й мотивами.

Зокрема, про направленість його умислу на позбавлення життя потерпілого свідчать його дії та вислови щодо останнього та докази про об`єктивну сторону злочину, а саме, свідки-очевидці події, що вказані у вироку, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ствердили, що він в час конфлікту висловлювався про навічне закриття ОСОБА_34 рота, після чого з ножем накинувся на нього, сів на нього верхи і наніс йому ножове поранення в область серця. Він предметом небезпечним для життя особи наніс цілеспрямований удар в життєво важливу частину тіла потерпілого, тобто умисно позбавив його життя.

Показання вказаних свідків-очевидців узгоджуються з даними відеозаписів події та судово-медичної й криміналістичної експертиз.

Твердження апелянта про безпідставність визнання судом перебування обвинуваченого під час злочину у стані сп`яніння обтяжуючою обставиною, колегія суддів відхиляє.

Як видно із матеріалів провадження вказаний стан обвинуваченого було підтверджено зразу після події в медичному закладі в присутності законного представника неповнолітнього, що узгоджується з ст. 44 ч. 1 КПКУ, про що свідчять довідка приймального відділення Надвірнянської ЦРЛ від 29.11.2015 року № 98 (т. 1, а.с. 202), висновок № 98 від 29.11.2015 року, згідно якого у ОСОБА_9 апаратом Алкотест-203 виявлено 0,85 % алкоголю (а.с. 203). Колегія суддів не вбачає при проведенні вказаного медичного огляду ОСОБА_9 істотних процесуальних порушень його прав, зокрема на захист, оскільки на час його проведення він не мав статусу ні затриманого в порядку КПК, ні підозрюваного чи обвинуваченого. Дане медичне освідчення по своїй суті не являється слідчою дією, при якій присутність захисника є обов`язковою.

З наведених мотивів колегія суддів вважає необґрунтованими посилання захисника на показання окремих свідків, які стверджували, що обвинувачений на той час був тверезим.

Інших істотних процесуальних порушень не виявлено.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд належно врахував особливості покарання неповнолітніх, передбачених ст.ст. 98-104 КК України, зокрема судом було враховано вимоги ст. 102 КК України.

Суд врахував обставину, яка пом`якшує покарання, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 є неповнолітнім. При цьому взято до уваги особливу тяжкість вчиненого ним злочину, його наслідки та характеризуючі дані винного. Як особа ОСОБА_9 за період навчання в Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. № 56 характеризується позитивно (т.2, а.с. 123-124), та навчання у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Судом враховано також його розкаяння в наслідках події, стан його здоров`я та загальний розвиток; умови життя і виховання, його рівень психічного розвитку, який відповідає його фактичному віку, ознак розумового відставання не виявляє, є осудним.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд обґрунтовано визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння

За таких обставин призначене судом покарання за ст. 115 ч. 1 ККУ у вигляді 9 років позбавлення волі буде достатнім для виправлення ОСОБА_9 і запобігання вчинення нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Таким чином апеляційну скаргу захисника ОСОБА_35 слід залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, вирок Надвірнянського районного суду від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до ВССУ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту отримання ним її копії.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3