АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2527/16 Справа № 192/2955/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, -

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

Суд першої інстанції в своїй ухвалі зазначив, що засуджений ОСОБА_6 хоча і відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 електриком житлової зони, до праці ставиться посередньо та за весь час відбування покарання (а.с. 10) засуджений ОСОБА_6 має лише одне заохочення, застосоване до нього 26 липня 2016 року за підсумками 2-го кварталу 2016 року, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що сумлінною поведінкою довів своє виправлення, оскільки наявне у засудженого заохочення є недостатнім для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне. Крім того, згідно відомостей СВК №21 засуджений ОСОБА_6 до праці ставиться посередньо, тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого.
Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року та задовольнити клопотання про його умовно дострокове звільнення.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений вказує, що з ухвалою суду першої інстанції не згоден вважає її незаконною, та вказує що працевлаштований електриком в Солонянській ВК, працює сумлінно та відповідально, відсутні порушення режиму.
Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати ст. 81 КК України, тобто застосувати умовно дострокове звільнення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 за час перебування в Криворізькому слідчому ізоляторі характеризувався задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

В Солонянській виправній колонії № 21 працевлаштований електриком житлової зони, до праці ставиться посередньо.

Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, суд обґрунтовано виходив з того, що відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно встановлено, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що засуджений став на шлях виправлення, виходячи з того,що засуджений має одне заохочення.

В контексті вимог ст. 6 КВК України, так як сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, а тому на думку колегії суддів, рішення суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4