Справа № 456/3629/16-к
Провадження № 1-кп/456/105/2017
ВИРОК
іменем України
07 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із професійно-технічною освітою, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 17.11.2016 року, близько 03:00 годин, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , де при вході у підвальне приміщення побачив відкриту віконну раму та з метою викрадення чужого майна проник через даний віконний отвір в підвальне приміщення цього будинку.

Так, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи у спільному вищезазначеному підвальному приміщенні підійшов до одного з підвалів, який належав мешканцю будинку ОСОБА_5 , де за допомогою металевої фомки, яку приніс із собою пошкодив навісний і врізний замок дверей даного підвалу, проник у нього та з метою подальшого викрадення майна у матерчату сумку, яку також приніс із собою поклав майно, що належали ОСОБА_7 , а саме: водяний змішувач, марки «Zegor», вартістю 270 гривень, мідний ізольований трьохжильний кабель, довжиною 4 метри, вартістю 60 гривень, а всього майна на загальну суму 330 гривень, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними не довів злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений у приміщенні загального користування вказаного підвалу потерпілим ОСОБА_5 та працівниками Національної поліції.

Крім того, 03.12.2016 близько 15 год. 12 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазині «Апетит», що по вул. Львівська, 25, м. Стрий, Львівської області, на торговому прилавку магазину побачив мобільний телефон та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки.
Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що його ніхто не бачить, повторно, таємно викрав з торгового прилавку магазину, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2640 гривень з резиновим чохлом, вартістю 40 гривень в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 10 гривень на якій грошових коштів не було, який належав ОСОБА_6 , та з викраденим майном втік із приміщення магазину.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав та показав, що 17.11.2016 року, близько 03:00 годин таємно викрав майно з підвалу, яке належить ОСОБА_7 , однак не довів злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі та 03.12.2016 близько 15 год. 12 хв., таємно викрав з торгового прилавку магазину, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3», який належав ОСОБА_6 та з викраденим майном втік із приміщення магазину. У вчиненому щиро розкаюється та просив суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого, потерпілих, які пояснили, що жодних претензій до обвинуваченого не мають та дослідивши характеризуючі дані, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Його ж дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, суд вбачає щире каяття у скоєних кримінальних правопорушень, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що він раніше не судимий, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, активно сприяв у розкритті кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Його ж за ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі/

Згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Речові докази: водяний зміщувач марки «Zegor», кабель трьох жильний ізольований чорного кольору орієнтовною довжиною 4 метри повернути ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 ; диск «Arena» 4, 7 Gb залишити при матеріалах кримінального провадження.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обиралась.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1