Справа № 526/615/16-к
Провадження № 1-кп/526/10/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадяч кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000145 від 24 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васищеве Харківського району Харківської області, громадянин України, освіта середня, розлучений, фактично проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-вироком Чорнухинського районного суду від 31 січня 2017 року за ст.ст. 289 ч.1, 75 КК України до 4 років обмеження волі, іспитовий строк 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
24 лютого 2016 року близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Гадяч Полтавської області, звернувся до таксиста ОСОБА_6 , який керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 , з метою перевезення його до с. Петрівка-Роменська Гадяцького району, на що останній погодився, назвавши ціну проїзду. Прибувши на вказаному автомобілі у с. Петрівку-Роменську Гадяцького району на вулицю Жовтневу близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 вказав на необхідність оплати проїзду, але в більшому розмірі, на що ОСОБА_5 пообіцяв оплатити послугу, але після того як віднесе речі до себе додому.

Будучи обуреним підвищенням плати за проїзд, ОСОБА_5 , не бажаючи здійснювати оплату у підвищеному розмірі за надання послуг, на ґрунті особистих неприязних відносин, вирішив провчити потерпілого, шляхом спричинення йому тілесних ушкоджень. З цією метою він взяв у себе в господарстві, що розташоване по АДРЕСА_3 , сокиру та повернувся до автомобіля, на якому його чекав ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , сівши на заднє сидіння автомобіля та проїхавши з водієм ОСОБА_6 декілька кілометрів, попросив на околиці с. Петрівка Роменська останнього зупинитися, після чого з метою заподіяння водію тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 удар обухом сокири в потиличну область голови та два удари в область лоба, спричинивши йому своїми умисними діями, згідно висновку судово-медичної експертизи № 69 від 9 березня 2016 року тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран крововиливів обличчя, які в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і кваліфікує його дії як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення та позов потерпілого визнав, вказав, що він хотів провчити потерпілого за підвищення ціни за проїзд з 120 до 380 грн., в іншій частині, покази відповідно до ст. 63 Конституції України давати відмовився.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав суду, що 24 лютого близько 1 години він знаходився у автомобілі біля магазину «Горизонт», де до нього підійшов пасажир і попросив відвезти у с. Петрівку Роменську. Вони погодили ціну у 120 грн., після чого заїхали на заправку, де обвинувачений придбав пиво і поїхали в село. Там ОСОБА_5 попросив його зачекати, поки він вдома візьме гроші, а повернувшись, сів на заднє сидіння і попросив відвезти його до дівчини. Дорогу показував обвинувачений, а так як був туман, він не орієнтувався в місцевості. Коли ОСОБА_5 сказав зупинитись у безлюдній місцевості, він відчув два удари по голові, а коли повернувся, той вдарив його ще двічі сокирою в область лоба. Він став відбирати сокиру, після чого обвинувачений став кричати, щоб він викликав поліцію, бо він хоче в тюрму. Далі ОСОБА_5 вийшов з машини і десь зник, а він став викликати поліцію, але так як не орієнтувався на місцевості та був поранений, вирішив самостійно їхати в лікарню. Підтримав цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали суду, що були понятими при огляді автомобіля ОСОБА_6 , де на задньому сидінні бачили плями крові.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що дійсно обвинувачений вночі заходив на заправку, вітався з усіма та повідомляв, що він був «там». Через деякий час повернувся таксист, показував сокиру і запитував про обвинуваченого. У потерпілого був розсічений лоб.

Експерт ОСОБА_10 підтвердив суду свій висновок та вказав, що згідно даних медичної документації та при огляді потерпілого він виявив одну рану на потилиці та дві рани на лобі, які були оброблені. Очевидно, що це були забійні рани. У ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, характерних для нанесення сокирою не було, рани були зчесані.

Відомості про дану подію внесені 24 лютого 2016 року до ЄРДР, відкрито кримінальне провадження № 0000145.

Згідно рапорту оперативного чергового від 24.02.2016 року до Гадяцького ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що невідома особа чоловічої статі нанесла йому тілесні ушкодження.

24 лютого 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Гадяцького ВП з заявою про спричинення йому тілесних ушкоджень невідомою особою та із заявою про залучення його потерпілим.

Протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 24 лютого 2016 року зафіксовано огляд сокири в приймальному відділенні Гадяцької ЦРЛ, яку ОСОБА_6 надав працівникам поліції для огляду. В ході огляду встановлено, що сокира з дерев`яною ручкою близько 40 см та на металевому лезі сокири маються плями бурого кольору. (а.с. 146-148).

24 лютого 2016 року оглянуто автомобіль Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 та зафіксовано на задньому сидінні сліди речовини бурого кольору, про що складено протокол огляду місця події та фото таблиці до нього (а.с. 150-152).

За даними висновку експерта № 69 від 9 березня 2016 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови, крововиливи обличчя. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менш трьох травматичних дій твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути сокира або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливе утворення виявлених тілесних ушкоджень під час боротьби та самозахисту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень виключається їх утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню. (а.с. 153-154)

За даними висновку експерта № 70 від 4 березня 2016 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден голови, лівої кисті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше ніж двох травматичних дій тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частина сокири, ноги людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками, можливо, в час та при обставинах вказаних в постанові і в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо їх утворення під час боротьби та самозахисту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо їх утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню. ( а.с.155-156).

Постановою слідчого СВ Гадяцького ВП сокиру та пластикову пляшку об`ємом 0,5 л визнано речовими доказами по справі.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 14 березня 2016 року з обвинуваченим встановлено обставини, за яких він в автомобілі спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , вдаривши його плоскою частиною сокири (обухом) по голові, саме в потиличну область голови. (а.с. 159-160)

Згідно висновку експерта № 77 від 15.03.16р. покази підозрюваного ОСОБА_5 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судовомедичним даним, отриманим при судово медичній експертизі громадянина ОСОБА_6 (а.с. 162)

Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 21 березня 2016 року з потерпілим ОСОБА_6 уточнено механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, область та кількість нанесених ударів. (а.с. 163-168)

За даними висновку експерта № 87 від 22.03.16р. покази потерпілого ОСОБА_6 надані ним у ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судово-медичним даним отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 (а.с. 169)

За даними додаткового огляду автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 було виявлено пошкодження тонувальної плівки на склі дверцят та пошкодження обшивки даху розміром 1 см, про що 04.01.17р. складено протокол огляду місці події та фото таблиці до нього.

25 січня 2017 року проведено огляд місця події, де потерпілому безпосередньо були спричинені тілесні ушкодження та встановлено, що це околиця села, де відсутні будівлі та споруди, найближчий житловий будинок знаходиться за 600м від місця вчинення злочину, про що складено протокол та фототаблиці до нього.

Згідно висновку експерта №148 від 31 січня 2017 року кров ОСОБА_6 належить до 0(1) групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглютинін анти А та анти В. Кров ОСОБА_5 належить до 0(1) групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглютинін анти А та анти В.

Відповідно висновку експерта №25 від 3 лютого 2017 року при судово медичній експертизі сокири на топорищі біля голівки виявлена кров людини, статеву приналежність якої не вдалося встановити. При встановленні групової належності крові виявлений антиген Н, що не виключає можливість походження даної крові від потерпілого ОСОБА_6 , а також і від ОСОБА_5 при умові наявності у нього джерела зовнішньої кровотечі.

З висновку експерта №32-МК від 03.03.2017 року вбачається, що на зрізі обшивки з даху автомобіля Opel Astra є розріз, який утворився від дії гострого ріжучого предмету. Враховуючи механізм утворення розрізу на клаптику зрізу обшивки з даху автомобіля та враховуючи конструктивні властивості наданої на експертизу сокири, виявлене пошкодження могло утворитися від дії п`ятки або носка металевої частини сокири наданої на експертизу або від дії леза іншої сокири з подібними конструктивними властивостями.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 59 від 10.02.17р. ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння будь-якими хронічними захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством і іншими хворобливим станом психіки не страждав і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 під дію ст. 19 ч.2, ч.3 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом. ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру не потребує, не виявляє ознак характерних для синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю (хронічного алкоголізму).

Постановою слідчого від 09.02.17р.речовими доказами визнано паперовий конверт з написом висновок експерта № 25 з залишками ниточок стерильної марлі з нанесеними на них витяжками та поліетиленовий пакет з написом висновок експерта № 148 з чотирма паперовими конвертами зі зразками крові ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та контрольною марлею залишками ниточок стерильної марлі з нанесеними на них витяжками.

Постановою слідчого від 15.03.2017 року зріз обшивки з даху автомобіля Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 остаточно висловив свою думку про підтримання ним приватного звинувачення щодо ОСОБА_5 та просив суд засудити його за ч.2 ст. 125 КК України.

Будучи обмеженим позицією потерпілого та вимогами ст. 337 КПК України щодо неможливості зміни правової кваліфікації судом в сторону погіршення становища обвинуваченого, виходячи з наведених по справі доказів та позиції потерпілого щодо підтримання приватного звинувачення, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Заявлений по справі цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину на суму 888,30 грн. підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в процесі розгляду справи та визнаний обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який на думку суду підлягає частковому задоволенню.

Розглядаючи даний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди щодо стягнення матеріального збитку в частині відшкодування витрат на лікування, суд вважає, що вони є доведеними та обґрунтованими на суму 1584 грн.63 коп.. Також судом встановлено, що при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 пошкодив обшивку автомобіля та тонування на стеклі, що складає 1530 грн., які теж підлягають стягненню з обвинуваченого. До позову також додано копію квитка на ім`я ОСОБА_6 до м. Трускавець, однак позивачем не доведено, що він лікувався у м. Трускавець саме через отримані тілесні ушкодження 24 лютого 2016 року, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вона була завдана потерпілому та полягала у перенесенні ним фізичного болю, стражданнях та переживаннях, пов`язаних з госпіталізацією до лікувального закладу, порушенні звичайного способу життя. Разом з тим суд вважає, що заявлена сума не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, тому позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії невеликої тяжкості. Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, тому вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі за правилами ст.72 КК України.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судамикримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті

70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За наведених обставин суд вважає, що вирок Чорнухинського райсуду щодо ОСОБА_5 слід виконувати самостійно.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
- ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Зрахувати в строк відбування покарання час утримання під вартою з 3 листопада 2016 року до дня постановлення вироку.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання весь період перебування останнього в установах попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту з 3 листопада 2016 року по 3 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі пп.б п.1 ч.1 ст.72 КК України перевести призначене цим вироком покарання з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що в перерахунку становить 2 роки та вважати покарання за даним вироком відбутим.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

Вирок Чорнухинського районного суду від 31 січня 2017 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ч.1 ст. 289 КК України до 4 років обмеження волі, ст.75 КК України іспитовий строк 2 роки виконувати самостійно.

Стягти з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Гадяцької райдержадміністрації 888 грн. 30 коп.

Стягти з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3114 грн. 63 коп., моральну шкоду в сумі 10 тисяч гривень.

Речові докази: сокиру, пластикову пляшку об`ємом 0,5 л з написом «Полтава «Бочкове», паперовий конверт з написом висновок експерта № 25 з залишками ниточок стерильної марлі з нанесеними на них витяжками та поліетиленовий пакет з написом висновок експерта № 148 з чотирма паперовими конвертами зі зразками крові ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та контрольною марлею залишками ниточок стерильної марлі з нанесеними на них витяжками, зріз обшивки з даху автомобіля Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 (квитанція № 000482) знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів через Гадяцький районний суд з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1