АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/780/17 Справа № 202/3887/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року м. Дніпро

14 липня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарях ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
за участю

представника ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТИК» ОСОБА_7
представника ТОВ «Металургтранс» ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою представника ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунках ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» (код 39778889) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ «Промінвестбанк» (МФО 300012), м. Київ, провулок Шевченка, 12.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК», у зв`язку з тим, що вказані кошти є ключовими доказами, які допоможуть встановити джерела їх надходження, а також необхідні для забезпечення у майбутньому можливої конфіскації майна або цивільного позову з метою відшкодування збитків, спричинених державі.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12 червня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що висновок слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» для забезпечення у майбутньому можливості конфіскації майна або цивільного позову з метою відшкодування збитків, спричинених державі, не відповідає вимогами кримінального процесуального закону. При цьому апелянт зазначає, що службовим особам ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» не повідомлялося про підозру, а в матеріали судової справи відсутні будь-які матеріали які підтверджували б, що ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» підпадає під статті 96-2 та 96-3 КК України.

Заслухавши доповідь судді, представника ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК», який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі, представника ТОВ «Металургтранс», який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Із матеріалів провадження вбачається, що у провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2017 року за №0000333, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 13 лютого 2017 року до ЧЧ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що посадовими особами ТОВ «Рейлтранслогістік» та ЗАТ «РТХ-Логістік» незаконно намагалися заволодіти майном ТОВ «Металургтранс».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вирішуючи по суті клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя не взяв до уваги, що воно не відповідає вищезазначеним вимогам закону.
Між тим, зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Так, в клопотанні однією з підстав для накладення арешту на грошові кошти підприємства, слідчий зазначив забезпечення цивільного позову, разом з тим, в клопотанні слідчого не зазначено розмір збитків, які були заподіяні кримінальним правопорушенням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на
що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність його задоволення.
З огляду на викладене, з висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області з зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу представника ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання слідчого для усунення його недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу представника ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року, якою накладено арешт на грошові кошти скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунках ТОВ «РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК» повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді