Справа № 185/6186/17
Провадження № 1-кс/185/1278/17
У Х В А Л А
04 серпня 2017 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0003200 від 20 грудня 2016 року,
В С Т А Н О В И В:
Клопотанням СВ Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 порушує питання про накладення арешту на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні № 0003200 від 20 грудня 2016 року майно, шляхом заборони на відчуження, розпоряджання та користування, а саме: банківська картка «Укрсиббанк» НОМЕР_1 ; банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 ; банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 ; банківська картка «А Банк» НОМЕР_4 ; рішення суду від 22.12.2016 року на 3 арк. з прикріпленим конвертом; платіжне доручення № 11 від 28.09.2016 року; договір поставки № 792 від 27.09.2016 р. на 4 арк.; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; наказ № 1 від 16.11.2015 р.; відомості з ЄДРПОУ на 1 арк.; статут товариства від 16.11.2015 року на 23 арк.; копія паспорту; витяг № 619 від 21.03.2016 року, а також просить розглянути клопотання без участі особи, в якої вилучались речі та документи.
Слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити в повному обсязі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
З огляду на викладене, у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна.
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, пояснення слідчого, встановлено наступне.
18.11.2016 року невідомі особи під приводом продажу дизельного палива шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами, належними ОСОБА_5 , чим завдали потерпілому матеріальний збиток.
28.09.2016 року невідома особа, знаходячись в м. Павлограді Дніпропетровської області під приводом продажу аміачної селітри шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 396 000 грн., які належать гр. ОСОБА_6 , чим спричинила матеріального збитку на вказану суму.
15.03.2017 року невідомі особи під приводом продажу дизельного палива шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами, які належали агрофірмі «Журавка», чим завдали матеріальний збиток.
11.10.2016 року між ТОВ «Коралл» та ТОВ «Укрхімсоюз» був укладений договір на поставку дизельного палива, однак станом на 19.05.2017 року ТОВ «Укрхімсоюз» частково умови договору не виконав, а саме не повністю поставив дизельне паливо згідно з договором та оплатою.
За вказаними фактами відомості стосовно вчинених кримінальних правопорушень були внесені до ЄРДР та кримінальні провадження об`єднані за № 003200.
В ході досудового розслідування було встановлено, що потерпілими грошові кошти перераховувалися на розрахункові рахунки ТОВ «Укрхімсоюз» в особі керівника ОСОБА_7 та в особі директора ОСОБА_8 .
За адресою проживання ОСОБА_8 : кв. АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді 28.07.2017 року було проведено обшук, в ході якого було виявлено речі, вказані в переліку прохальної частини клопотання.
Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89997332 квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_9 на підставі договору дарування.
04.08.2017 року було проведено огляд вказаних речей і документів та вилучено їх до Павлоградського ВП до вирішення питання по суті.
Постановою слідчого від 04 серпня 2017 року банківську картку «Укрсиббанк» НОМЕР_1 ; банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 ; банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 ; банківську картку «А Банк» НОМЕР_4 ; рішення суду від 22.12.2016 року на 3 арк. з прикріпленим конвертом; платіжне доручення № 11 від 28.09.2016 року; договір поставки № 792 від 27.09.2016 р. на 4 арк.; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; наказ № 1 від 16.11.2015 р.; відомості з ЄДРПОУ на 1 арк.; статут товариства від 16.11.2015 року на 23 арк.; копію паспорту; витяг № 619 від 21.03.2016 року було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0003200 від 20.12.2017 року.
Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.
У ст. 98 КПК України закріплено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч.2 ст. 167 КПК України).
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Частинами 1, 2 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час проведення огляду речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У клопотанні зазначено, що вилучені речі мають значення доказів та підтверджують причетність особи, за місцем проживання якої було проведено обшук та огляд, до вчинених кримінальних правопорушень, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також задля запобігання можливості їх пошкодження, знищення чи відчуження.
На підставі викладеного, слідчий суддя, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, враховуючи доведеність необхідності арешту частини майна, а саме: рішення суду від 22.12.2016 року на 3 арк. з прикріпленим конвертом; платіжного доручення № 11 від 28.09.2016 року; договору поставки № 792 від 27.09.2016 р. на 4 арк.; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; наказу № 1 від 16.11.2015 р.; відомостей з ЄДРПОУ на 1 арк.; статуту товариства від 16.11.2015 року на 23 арк.; копії паспорту; витягу № 619 від 21.03.2016 року, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, вважає, що клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Слідчим та прокурором не обґрунтовано необхідність накладення арешту на банківську картку «Укрсиббанк» НОМЕР_1 ; банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 ; банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 ; банківську картку «А Банк» НОМЕР_4 , та не надано доказів власника зазначених банківських карток.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170,172, 173,174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0003200 від 20 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,- задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, майном, а саме: рішенням суду від 22.12.2016 року на 3 арк. з прикріпленим конвертом; платіжним дорученням № 11 від 28.09.2016 року; договором поставки № 792 від 27.09.2016 р. на 4 арк.; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; наказом № 1 від 16.11.2015 р.; відомостями з ЄДРПОУ на 1 арк.; статутом товариства від 16.11.2015 року на 23 арк.; копією паспорту; витягом № 619 від 21.03.2016 року.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, підозрюваним, обвинуваченим, третіми особами, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали, та виконується негайно слідчим.
Слідчий суддя: ОСОБА_1