Справа № 396/279/14-к
Провадження № 1-кп/396/23/17

У Х В А Л А
02.02.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аніпемза Анійського району Республіка Вірменія, громадянина України, вірменина, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, освіта середня загальна, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Кіровоградської області від 25.10.2016 року, вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2016 року відносно ОСОБА_3 , було скасовано та призначено новий судовий розгляд в тому ж складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2016 року, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити за обвинувальним актом судовий розгляд, оскільки, останній, повністю відповідає вимогм КПК України, а технічні описки в обвинувальному акті не є підставами для його повернення.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду в разі якщо дотримані всі вимоги КПК України за обвинувальним актом.
Потерпілий ОСОБА_9 , цивільний позивач ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явились. Подали суду письмову заяву про можливість проведення судового засідання без їх участі, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання без їх участі.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти призначення справи до судового розгляду та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, оскільки, останній не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті не сформульоване обвинувачення, а висунута лише обгрунтована підозра, що унеможливлює призначення судового розгляду в даному кримінальному провадженні. Одночасно зазначив, що в обвинувальному акті є помилки в написанні по-батькові потерпілого ОСОБА_9 . Останній є ОСОБА_11 , а не ОСОБА_12 .
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні вважав за неможливе призначити справу до судового розгляду, просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки, він не містить формулювання обвинувачення, а лише вказує на те, що особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначив, що обвинувачення у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку та спосіб не висунуто, що є суттєвим порушенням та вагомою перешкодою в призначенні обвинувального акту до судового розгляду.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та додатками до нього, з"ясувавши дійсні обставини, суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, адже право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення безпосередньо впливає на право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, у передбаченому законом порядку, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82).
Так, Європейський суд з прав людини у своєму у рішенні від 26.06.2008 р. у справі "Ващенко проти України" зазначив, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 25.07.2000 р., у справі "Маттоціа проти Італії" зазначив, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Також Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
З обвинувального акту, наявного в матеріалах кримінального провадження, не вбачається, що підозрюваному ОСОБА_3 висунуто обвинувачення, оскільки, слідчий, складаючи обвинувальний акт, обмежився лише констатацією факту, того, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні відповідного кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 саме, як підозрюваний надав прокурору відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_13 розписку про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
З огляду на викладене, всупереч ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному ОСОБА_3 обвинувачення не висунуте.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Викладаючи анкетні відомості потерпілого ОСОБА_9 , слідчий невірно виклав його по-батькові, оскільки згідно паспортних даних, по-батькові потерпілого вірне є « ОСОБА_11 », а не « ОСОБА_12 », як зазначено в обвинувальному акті.
Вищенаведені обставини в сукупності свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що вцілому унеможливлює призначення справи до судового розгляду, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для приведення його у відповідність з вимогами кримінального процесуального закону, зокрема, для виконання вимог ст. 291 КПК України, задовольнивши клопотання захисника та представника потепілого.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 291, 314, 315, 316, 369, 370, 371, 372, 395 КПК України, суд, -

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1