Провадження №1-кп/639/332/17
Справа №639/2636/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000171 від 28 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого 15.06.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 07.03.2014 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяця 18 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року у другій половині дня, ОСОБА_4 перебував біля залізничної станції «Куряж-Залютино», Новобаварського району м. Харкова. Саме в той час ОСОБА_4 помітив біля залізничної колії металеву шафу, яка належить ПАТ «Українська залізниця». Відкривши дверцята шафи він побачив трансформатори «ПОБС -3А», «РОБС-3А» та «СОБС-2А» і в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначених трансформаторів. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає демонтував трансформатори загальною вартістю 400 грн. Після скоєного ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду 810 грн. 11 грудня 2016 року ОСОБА_4 у другій половині дня, у вечірній час доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебував біля залізничної станції «Новожанове» Новобаварського району м. Харкова. Саме в той час він помітив біля залізничної колії металеву шафу, яка належить ПАТ «Українська залізниця». Відкривши дверцята шафи він побачив трансформатори «ПОБС-3АУЗ», РОБС-3АУЗ» та «СОБС-2А» і нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних трансформаторів. Далі ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, демонтував трансформатори та після скоєного з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду 740 грн. 25 грудня 2016 року ОСОБА_4 у вечірній час доби, перебував біля залізничної станції «Новожаново» Новобаварського району м. Харкова. Саме в той час він помітив біля залізничної колії металеву шафу, яка належить ПАТ «Українська залізниця». Відкривши дверцята шафи він побачив трансформатори «ПОБС -3ЗАУЗ» і в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних трансформаторів. Далі ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, бажаючи довести свій умисел до кінця, демонтував трансформатори, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду 300 грн. 20 січня 2017 року ОСОБА_4 у другій половині дня, у вечірній час перебував біля залізничної станції «Нова Баварія» Новобаварського району м. Харкова. Саме в той час ОСОБА_4 помітив біля залізничної колії металеву шафу, яка належить ПАТ «Українська залізниця». Відкривши дверцята шафи він побачив два трансформатори «ПРТ-А» і в нього виник умисел на їх таємне викрадення. Далі ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, демонтував трансформатори та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми діями ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду 800 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі, дав відповідно до наведеного вище покази. Також доповнив, що отримані кошти витрачав на потребу родини.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним до суду заяви просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, має постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три).

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати 792 грн. за експертні послуги.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1