АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/61/17 Справа № б/н Слідчий суддя - Чуприна Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2016 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шолохово

Нікопольського району Дніпропетровської області,

громадянина Республіки Білорусь, який зареєстрований

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження щодо нього строку тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, підозрюваний зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що він відмовився від захисника та наполягав на тому, щоб його захист здійснював представник посольства Республіки Білорусь. Посилається на те, що слідчий суддя розглядав клопотання про продовження строку тримання під вартою за його відсутності.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 25 січня 2017 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що існують обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду та слідства, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тим, у яких підозрюється. Крім того, врахував те, що ОСОБА_9 у м. Нікополі і в України не має постійного місця проживання, потерпілими по кримінальному провадженню є жінки, а отже ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не минули, і більш м`який запобіжний захід, у тому числі і домашній арешт, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги підозрюваного та просив задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Підозрюваний ОСОБА_5 був доставлений в судове засідання, залучений перекладач, та підозрюваний не бажав приймати участь у судовому засіданні та давати пояснення щодо будь-яких обставин його затримання та тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Колегія суддів, оскільки в клопотанні слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області не стояло питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_5 , визнала не бажання підозрюваного приймати участь у судовому засіданні обставиною, яка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

На підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У ст. ст. 176, 178, 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції:

відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за фактом проникнення 24 жовтня 2016 року в приміщення магазину та заволодіння грошовими коштами в сумі 402 грн., які належали гр. ОСОБА_10 , з погрозою застосування предмету, схожого на пістолет, були внесені відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2016 року /а.с.п. 7/;

відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за фактом проникнення 25 жовтня 2016 року в приміщення магазину та заволодіння грошовими коштами в сумі 100 грн., які належали гр. ОСОБА_11 , з погрозою застосування предмету, схожого на пістолет, були внесені відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2016 року /а.с.п. 7/;

відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за фактом проникнення 25 жовтня 2016 року в приміщення "Національної лотереї" та заволодіння грошовими коштами в сумі 5057 грн., які належали ТОВ "Юнайтед Грін Ланет", з погрозою гр. ОСОБА_12 застосування предмету, схожого на пістолет, були внесені відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2016 року /а.с.п. 7 з обороту/.

27 жовтня 2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 28 жовтня 2016 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 грудня 2016 року.

24 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, до 25 січня 2017 року включно.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, а саме: протоколами допитів потерпілих (а.с.п. 9, 10-11, 17-19, 25-26); протоколами допитів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.п. 14-15, 20-21); наявними в матеріалах кримінального провадження протоколами пред`явлення особи для впізнання.

Слідчий суддя також дослідив, а колегія суддів перевірила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, та з урахуванням необхідності проведення слідчого експерименту з підозрюваним, одночасного допиту кількох осіб, проведення ряду слідчих дій в порядку закінчення досудового розслідування, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Оскільки у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, та встановлено слідчим суддею, а заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 25 січня 2017 року.

Колегія суддів погоджується із зазначеними в клопотанні слідчого обставинами, які вказують на продовження існування ризиків того, що ОСОБА_5 , будучи підозрюваним у вчиненні тяжких злочинів, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, може приховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим, у яких підозрюється.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що є особливо тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, за які законом про кримінальну відповідальність передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а отже з метою уникнення такої відповідальності дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, згідно фактичних обставин їх вчинення, мали зухвалий характер та полягало в озброєному нападі на потерпілих з метою заволодіння їх майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у приміщення. Викладене дає підстави обґрунтовано припускати, що ОСОБА_5 є особою рішучою та зухвалою, зневажливо ставиться до закону, правил, встановлених у суспільстві, та схильний до застосування насильства. Крім того, підозрюваний постійного місця проживання у межах Дніпропетровської області і в Україні не має, грошові заощадження або родичі, які могли б його матеріально забезпечити, відсутні.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_5 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і про те, що ці ризики є вагомими, з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися і не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, надані матеріали не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наведені у ній обставини, вищезазначених висновків колегії судів не спростовують та не дають достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу.

Доводи підозрюваного щодо порушення його права на захист у зв`язку з відмовою від захисників України та вимоги щодо здійснення його захисту представником посольства Республіки Беларусі, є необгрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 КПК України захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Крім того, про перебування у провадженні Апеляційного суду Дніпропетровської області матеріалів про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо громадянина Білорусі було повідомлено посольство Республіки Беларусі в Україні.

З урахуванням зазначеного рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга підозрюваного з викладеними у ній доводами задоволенню не підлягає.

Порушень слідчим суддею норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3