н/п 1-кс/640/6659/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
14.08.2017 о 15.43 год. старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , р.н. НОМЕР_1 шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання мотоциклу « Сузукі», р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, доручити працівникам майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 12.08.2017, приблизно о 19.00, в районі буд. 1 по вул. Сумській в м. Харкові, відбулось зіткнення автомобіля «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 з мотоциклом «Сузукі», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 був доставлений до лікарні з тілесними ушкодженнями.
12.08.2017 о 21:55 год., під час огляду місця пригоди, мотоцикл «Сузукі», р.н. НОМЕР_1 був вилучений як речовий доказ і поставлений на майдан тимчасового тримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, мотоцикл «Сузукі», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотоцикл « Сузукі», р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а саме: деформація радіатору, рами зліва, лівих захисних дуг, відламана ліва задня пассажирська ніжка, деформація переднього лівого пластика, зміщениий з кріплення задній підрамник.
Відповідно до ст. 98 КПК України, мотоцикл « Сузукі», р.н. НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення збереження речового доказу мотоциклу «Сузукі», р.н. НОМЕР_1 , виникла необхідність у накладенні арешту на вкащане майно.
В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання, власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
12.08.2017 з 20.50 год. до 21.55 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 1, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.08.2017 вилучено майно, зазначене в даному клопотанні слідчого (а.с. 5-8).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання транспортного засобу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою м. Харків, вул. Пушкинська 107.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на мотоцикл «Сузукі», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - строком на 1 (один) місяць.
Визначити місцем зберігання мотоциклу «Сузукі», р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, ДП «Інформресурси» на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1