Вирок

Іменем України

Справа № 712/3970/15-к

Номер провадження 1-кп/712/59/16

18 квітня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

судді- - ОСОБА_2

судді- - ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не працює, освіта середня, одруженому, на утриманні має малолітню дитину 2009 року народження, інвалідом, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, учасником бойових дій, депутатом рад не являється, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, а саме: вироком апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2014 року про призначення покарання за ч.4 ст.190 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі, з конфіскацією ? частини належного особистого майна-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4ст.190, ч.1ст.358,ч.4ст.358 КК,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою та дружніми відносинами з останнім, усвідомлюючи вчинення протиправних дій та завдання матеріального збитку потерпілому, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , а саме в період часу з 15.07.2003року по 05.08.2011 року ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 надати грошові кошти для розвитку свого бізнесу, зобов`язавшись при цьому сплачувати відсотки грошима щомісячно за користування наданими йому коштами, а також пообіцявши по першій вимозі повернути отримані від ОСОБА_8 гроші та впевнивши останнього у своїй платоспроможності і таким чином, ввівши останнього в оману щодо дійсних своїх намірів повернути отримані, від ОСОБА_8 грошові кошти, вчинив шахрайство. Так він, 15.07.2003 року, знаходячись на території ринку Ярославського, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Ярославська, 7, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні, на час вчинення злочину, 21 328 грн. та виплачуючи обіцяні відсотки за користування грошима, а також повідомляючи потерпілому про відсутність будь-яких боргових зобов`язань перед іншими громадянами, впевнив ОСОБА_8 в своїй платоспроможності.

В подальшому, продовжуючи свій умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого шахрайським шляхом, переконуючи потерпілого в своїй платоспроможності та дійсності намірів повернути заборговані кошти при першій вимозі, усвідомлюючи вчинення протиправних дій та завдання матеріального збитку потерпілому, неодноразово звертався з проханнями до ОСОБА_8 надавати йому інші суми грошових коштів, а саме: знаходячись за тією ж адресою, 20.10.2004 року отримав від ОСОБА_8 кошти в сумі 5 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 26 533 грн.; 18.02.2005 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 5 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 26 495.5 грн.: 10.11.2006 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 6 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 30 300 грн.; 20.10.2007 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 6 500 доларів США, що складати в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 32 825 грн.; 25.02 2008 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 5 500 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 27 775 грн.; 28.10.2009 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 8 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 64 060, 80 грн. Також, знаходячись за адресою: м. Черкаси вул. Лесі Українки, 4 в приміщенні магазину «Декор», 01.02.2010 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 70 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 559 930 грн., 22.09.2010 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 12 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 95 030,40 грн., 07.12.2010 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 17 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 135 299,6 грн., 05.01.2011 року отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 185 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , умисно, з корисливих спонукань, витративши грошові кошти отримані від потерпілого ОСОБА_8 на задоволення власних потреб, шляхом зловживання довірою та дружніми відносинами з останнім, заволодів грошима, які належали ОСОБА_8 , що становили на момент вчинення кримінального правопорушення 2863,9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, загальною сумою 1 204 277,3 грн. (139 000 доларів США та 185 000 грн.) та не виконавши своїх зобов`язань по поверненню вказаних грошей ,при першій вимозі потерпілого, спричинив матеріального збитку останньому на вище зазначену суму. Він же, повторно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою та дружніми відносинами з останньою, усвідомлюючи вчинення протиправних дій та завдання матеріального збитку потерпілому, заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , а саме в період часу з 20.03.2006 року то 18.03.2011року запропонував ОСОБА_9 надати грошові кошти для розвитку свого бізнесу, зобов`язавшись при цьому сплачувати відсотки грошима щомісячно за користування наданими йому коштами, а також пообіцявши по першій вимозі повернути отримані від ОСОБА_9 гроші та впевнивши останню у своїй платоспроможності і таким чином, ввівши останню в оману щодо дійсних своїх намірів повернути отримані, від ОСОБА_9 грошові кошти, вчинив шахрайство.

Так, ОСОБА_7 , в денний час 20 03.2006 року, знаходячись біля будинку № 520 по вул. Гоголя в м. Черкаси отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 20 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 101000 грн., та виплачуючи обіцяні відсотки за користування грошима, таким чином впевнив ОСОБА_9 в своїй платоспроможності.

В подальшому, продовжуючи свій умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої шахрайським шляхом, переконуючи ОСОБА_9 в своїй платоспроможності та дійсності намірів повернути заборговані кошти при першій її вимозі, неодноразово звертався з проханнями до потерпілої надавати йому інші суми грошових коштів, а саме: 15.10.2006 року, знаходячись поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_3 отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 5 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 25 250 грн.; 10.07.2008 року, знаходячись за тією ж адресою, отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 10 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 48 417 Грн.; 20.11.2009 року, знаходячись за тією ж адресою, отримав від ОСОБА_9 8 000 доларів США. Також, 16.12.2010 року, знаходячись на території ринку «Ярославський», за адресою: м. Черкаси, вул. Ярославська, 7 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 31 852,4 грн.; 18.03.2011 року, перебуваючи на території ринку «Ярославський» в м. Черкаси отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 1 000 доларів США, що складали в перерахунку па гривні на час вчинення злочину 7 943,9 грн.

Таким чином, умисно, з корисливих спонукань, витративши грошові кошти отримані від потерпілої ОСОБА_9 на задоволення власних потреб, шляхом зловживання довірою та дружніми відносинами з останньою, заволодів грошима, які належали ОСОБА_9 , що становили на момент вчинення кримінального правопорушення 591,6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (48 000 доларів США) та не виконавши своїх зобов`язань по поверненню вказаних грошей при першій вимозі потерпілої, спричинив матеріального збитку ОСОБА_9 на вище зазначену суму. Він же, повторно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 , шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою та дружніми відносинами з останнім, усвідомлюючи вчинення протиправних дій та завдання матеріального збитку потерпілому, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 , а саме в період часу з 10.03.2011 року по 10.06.2011 року запропонував ОСОБА_10 надати грошові кошти для розвитку свого бізнесу, скориставшись при цьому дружніми стосунками з потерпілим та зобов`язавшись сплачувати відсотки грошима щомісячно за користування наданими йому коштами, а також пообіцявши по першій вимозі повернути отримані від ОСОБА_10 гроші та впевнивши останнього у своїй платоспроможності і таким чином, ввівши останнього в оману щодо дійсних своїх намірів повернути отримані, від ОСОБА_10 грошові кошти, в денний час 10.03.2011 року,знаходячись на території ринку «Ярославський» що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Ярославська 7 отримав від ОСОБА_10 гроші в сумі 20 000 доларів США що складали, в перерахунку на гривні на час вчинення злочину 158 702 грн. та виплачуючи обіцяні відсотки за користування грошима, впевнив ОСОБА_10 в своїй платоспроможності та продовжуючи свої шахрайські дії в подальшому звертався з проханнями до ОСОБА_10 надати йому інші суми в грошах, а саме: знаходячись за тією ж адресою 10.06.2011 року отримав від ОСОБА_10 гроші в сумі 10 000 доларів США, що складали в перерахунку на гривні, на час вчинення злочину 79 735 грн. Таким чином, умисно, з корисливих спонукань, витративши грошові кошти отримані від потерпілого ОСОБА_10 на задоволення власних потреб, заволодів грошима, які належали потерпілому, що становили на момент вчинення кримінального правопорушення 496,7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, загальною сумою 238 437 грн. (30 000 доларів США) та не виконавши своїх зобов`язань по поверненню вказаних грошей спричинив матеріального збитку потерпілому на вищевказану суму. Він же, повторно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою та дружніми відносинами з останнім, зобов`язавшись сплачувати відсотки грошима щомісячно за користування наданими йому коштами а також пообіцявши по першій вимозі повернути заборговані кошти та впевнивши ОСОБА_11 у своїй платоспроможності, 18.11.2011 року, знаходячись в офісі, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 отримав від потерпілого гроші в сумі 38 000 доларів США ,що складали, в перерахунки на гривні, на час вчинення злочину, 303 411 грн., а також ОСОБА_11 були надані ОСОБА_7 колеса на реалізацію та обладнання на шиномонтаж на суму 170 240 грн. і таким чином умисно, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 заволодів грошима, які належали ОСОБА_11 загальною сумою 473 691 грн., що становили на момент вчинення кримінального правопорушення 961,8 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та не виконавши своїх зобов`язань по поверненню вказаних грошей спричинив матеріального збитку потерпілому на вищевказану суму. Він же, в грудні 2011 року у невстановлений час та місці незаконно, умисно, з метою подальшого використання підробив договір № 11211 від 01.12.2011 року, укладений між приватним підприємством «ТВФ «Босфор» та приватним підприємцем ОСОБА_12 , де було визначено що ПП «ТВФ «Босфор» виступає в якості покупця в особі директора ОСОБА_13 , а ПП ОСОБА_12 виступає в особі ОСОБА_12 в якості постачальника та згідно якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених вищевказаним договором та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених вище вказаним договором прийняти товар і оплатити його вартість, за цінами означеними в накладній, що виразилось в тому, що він, отримавши два договори з реквізитами від ПП І «ТВФ «Босфор» в вказаних договорах не маючи на те ні дійсного, ні уявного права поставив власний підпис від імені приватного підприємця ОСОБА_12 , що підтверджено висновком експерта № 292 від 15.08.2012 року в якому значиться те, що підпис в графі «Постачальник» в договорі поставки № 11211 від 01.12.2011 від імені громадянина ОСОБА_12 виконаний ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4ст.190 КК України визнав частково, за ч.1ст.358,ч.4ст.358 КК України - визнав в повному обсязі. Суду показав, що визнає фактичні обставини справи, але вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки це були цивільно-правові відносини. Зазначив, що між ним та ОСОБА_11 неодноразово виникали відносини, в процесі яких вони неодноразово, безвідсотково надавали один одному позики та повертали їх без укладання будь-яких документів. В 2011 році, через спільних знайомих ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_10 . Під час знайомства з ОСОБА_14 , йому повідомили про те, що в ОСОБА_10 є гроші та він бажає вкласти їх в бізнес під відсотки. ОСОБА_7 позичав у ОСОБА_10 гроші для бізнесу, зустрічей з останнім він не уникав періодично повертав їх, навіть після порушення кримінальної справи. Наприкінці 2011 року до ОСОБА_7 приїхав ОСОБА_15 щоб купити для його підприємства автомобільні шини. Так, як в нього не було особистих коштів, то він повідомив ОСОБА_7 , що гроші за товар надійдуть з ПП «ТВФ «Босфор». В ОСОБА_7 роздрібна торгівля, не має розрахункового рахунку в банку, тому було укладено договір між ПП «ТВФ «Босфор» та батьком ОСОБА_7 на поставку автомобільних шин ПП «ТВФ «Босфор» на загальну суму 400 000 грн. Доповнив, що ним підпис було поставлено після того, як гроші надійшли на рахунок його батька, що виключає корисливий мотив з його боку. Близько 9-ти років тому ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_16 , який був одружений з ОСОБА_17 ( ОСОБА_9 ) та останній запропонував ОСОБА_7 вкласти кошти в розвиток його бізнесу. Після розлучення ОСОБА_16 з ОСОБА_9 почав мати справи з останньою, брав кошти для розвитку свого бізнесу під відсотки, які по можливості повертав. З ОСОБА_8 ОСОБА_7 знайомий близько 12 років та підтримував з ним постійно дружні відносини В 2002 році ОСОБА_8 запропонував йому вкласти його гроші в розвиток бізнесу, на що ОСОБА_7 погодився та в серпні 2002 року ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 50 000 доларів США. Вказані гроші ОСОБА_18 надав ОСОБА_7 під 4%, які він повинен був сплачувати кожного місяця. Приблизно в 2008році ОСОБА_8 ще надав ОСОБА_7 60000дол.США. Останній повернув кошти частково. ОСОБА_7 вказав, що неодноразово пропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 повернути основні кошти, але останні з різних причин відмовлялися. В подальшому він не зміг повернути кошти з проблемами в бізнесі.

Він в грудні 2011 році умисно, з метою подальшого використання підписав договір № 11211 від 01.12.2011 року, укладений між приватним підприємством «ТВФ «Босфор» та приватним підприємцем ОСОБА_12 , від імені останнього, де було визначено що ПП «ТВФ «Босфор» виступає в якості покупця в особі директора ОСОБА_13 , а ПП ОСОБА_12 виступає в особі ОСОБА_12 в якості постачальника та згідно якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених вищевказаним договором та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених вище вказаним договором прийняти товар і оплатити його вартість, за цінами означеними в накладній, що виразилось в тому, що він отримавши два договори з реквізитами від ПП «ТВФ «Босфор» в вказаних договорах не маючи на те ні дійсного, ні уявного права поставив власний підпис від імені приватного підприємця ОСОБА_12 , який він використав надавши один екземпляр, через ОСОБА_19 представнику ПП „ТВФ „Босфор з метою підтвердження дійсності укладення договору та отримання матеріальних цінностей.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме :

- показами потерпілого ОСОБА_8 , допитаного в судовому засіданні який показав, що приблизно 10 років назад ОСОБА_20 запропонував дати йому гроші для того щоб він розвивав свій бізнес, обов`язковою умовою , що він дає йому гроші було те що він їх поверне після першої вимоги на протязі одного календарного місяця. Між ОСОБА_20 та ним була усна домовленість про те що, він надає грошові кошти на розвиток його бізнесу, а він йому за те що користується його грошима сам запропонував платити 3% від позичених грошей . На той момент він не хотів позичати йому гроші тому, що не знав досконало його фінансового стану, про це потерпілий повідомив ОСОБА_20 і він почав його переконувати, що його бізнес приносить стабільний прибуток і обіцяв йому щомісячно звітуватися про свій фінансовий стан. Потерпілий спитав ОСОБА_7 чи не має в нього боргу перед іншим людьми на що ОСОБА_7 запевнив та повідомив, що жодних боргових зобов`язань перед іншими особами не має. Зважаючи на його запевнення та переконливість потерпілий довірився ОСОБА_20 та в перше дав гроші в сумі 4 000 доларів США в літку 2003 року точної дати не пам`ятає, але приблизно 15 липня 2003 року. Коли потерпілий давав ОСОБА_7 грошові кошти, то він його переконував в прибутковості його бізнесу та вони, на той час, підтримували дружні відносини тому і няких сумнівів в порядності ОСОБА_20 в потерпілого не виникало. Пізніше, в 2004 році на початку осені, до нього звернувся ОСОБА_20 та попросив дати йому ще 5 000 доларів США на розвиток його бізнесу. На що він погодився та дав ОСОБА_20 20 жовтня 2004 року суму коштів яку він у нього просив. Продовжуючи товаришувати з ОСОБА_20 та час від часу заїжджаючи до нього в магазин, який розташовувався на ринку ОСОБА_21 , він бачив що бізнес в нього розвивається справно та взимку 2005 року точної дати не пам`ятає приблизно десь 18 лютого до нього знову звернувся ОСОБА_20 та попросив дати йому гроші в сумі 5 000 доларів США на закупівлю літньої резини, на що він погодився та дав ОСОБА_20 кошти які він у нього просив. Так ОСОБА_20 до нього звертався на протязі тривалого часу, а саме восени 2006 року точної дати не пам`ятає приблизно 10 листопада 2006 року він у нього попросив 6 000 доларів США, пізніше восени 2007 року точної дати не пам`ятає приблизно 20 жовтня 2007 року ОСОБА_20 до нього ще раз звернувся та попросив дати йому 6 500 доларів США, пізніше взимку 2008 року точної дати не пам`ятає, приблизно 25 лютого 2008 року ОСОБА_20 до нього звернувся позичити йому грошові кошти в сумі 5 500 доларів США на закупівлю літніх шин, та перепитуючи в ОСОБА_20 чи не мас в нього заборгованості перед іншими людьми, на що він йому неодноразово запевняв , що ні яких боргів в нього ні перед ким не має, та він погодився та дав йому ще 5 500 доларів і США. Восени 2009 року точної дати не пам`ятає, приблизно 28 жовтня 2009 року ОСОБА_20 до нього звернувся з проханням позичити йому кошти на закупівлю зимових автомобільних шин мотивуючи тим, що якраз іде сезон та він може добре заробити, а також переконуючи його в тому, що коли йому знадобляться кошти він зможе їх відразу повернути, він погодився та позичив йому грошові кошти в сумі 8 000 доларів США. Взимку 2010 року до нього звернувся ОСОБА_20 та попросив позичити йому грошові кошти в сумі 70 000 доларів США на закупівлю великої партії товару, а саме автомобільних шин. Так як він знав ОСОБА_20 на протязі багатьох років, та постійно бачив, що він час від часу купував собі нові дорогі автомобілі він погодився та дав ОСОБА_20 грошові кошти які він у нього просив. Про те так, як загальна сума коштів стала досить значною то в той же день коли він передав ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 70 000 доларів США 01.02.2010 року він йому власноручно написав розписку про отримання в нього грошових коштів в сумі 110 000 доларів США, поставивши свою підпис та дату коли він її отримав. Коли він давав ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 70 000 доларів США він йому пообіцяв, що за користування його коштами він йому буде сплачувати відсотки в розмірі 4 800 доларів США в місяць, про що і відповідно зробив запис у розписці коли писав. Восени 2010 року ОСОБА_20 , а саме 22.09.2010 року звернувся до нього та попросив позичити йому кошти на закупівлю зимової шини, про що він погодився та дав йому 12 000 доларів США та і записав це в зошит, а він розписався під сумою. 07.12.2010 року він дав йому ще в борг 17 000 доларів США та ОСОБА_20 також розписався під сумою боргу. На початку серпня 2011 року точної дати не пам`ятає, приблизно 5 серпня 2011 року до нього звернувся ОСОБА_20 та попросив позичити йому грошові кошти в сумі 185 000 грн. на закупівлю товару, пообіцявши йому що після продажу товару, який він вигідно продасть, кошти йому поверне через 10-20 днів. На його переконливі прохання він перепитав у нього ще раз чи не винен він ні кому коштів, на що він йому відповів що ні кому ні чого він не винен і він дав йому гроші навіть не взявши розписку про те, що він у нього взяв гроші в сумі 185 000 грн.;

- показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що початку 2011 року через своїх знайомих, через кого сам він не пам`ятає, познайомився з ОСОБА_7 та в нього з ним зав`язались дружні стосунки. Під час спілкування з ОСОБА_20 він попросив його позичити гроші на розвиток його бізнесу, запевнивши його, що віддасть дану суму коштів через три місяці. Так як в нього були дружні стосунки з ОСОБА_20 та він переконливо його запевняв що його бізнес справно розвивається та дані гроші йому поверне у домовлений строк, на що він погодився та позичив йому 10.09.2011року близько 10:00 год., гроші в сумі 34 500 доларів США. В казані гроші він передав ОСОБА_20 у його автомобілі «Нісан Навара», на території авторинку, що розташований в м. Черкаси по вул. Ярославська 7. Про факт отримання даних грошей. ОСОБА_20 йому написав розписку та в ній зазначив, що грошові кошти він поверне до 10.12.2011 року, через що він переконався в чесності ОСОБА_20 . Коли він передавав ОСОБА_20 гроші, то в машині вони були лише вдвох. В кінці грудня 2011 року він почав телефонувати до ОСОБА_20 та запитувати його, стосовно того коли він йому поверне його гроші, так як час до якого він обіцяв йому повернути пройшов. На що ОСОБА_20 йому повідомляв, що гроші він йому поверне та просив його ще почекати з тиждень. Через тиждень він знову зателефонував до ОСОБА_20 та ОСОБА_20 знов просив його зачекати, а пізніше на його телефонні дзвінки взагалі перестав відповідати та почав надсилати йому СМС повідомлення, різного роду, а саме, що він у відрядженні, то сьогодні розрахується з ним клієнт, та до теперішнього часу грошові кошти йому не повернув;

- показами допитано в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , який показав, що на даний час він являється директором ТОВ «Віола», що розташована за адресою Гоголя 151 в м. Черкаси. Так в нього є товариш ОСОБА_7 якого він знає близько 7-ми років та з ним підтримує товариські відносини. Час від часу він в нього купував автомобільні шини для свою автомобіля. Так одного разу до нього прийшов ОСОБА_20 та попросив у нього грошей на розвиток і свого бізнесу мотивуючи це тим, що якраз йде сезон на зимову резину та йому потрібні гроші. Знаючи тривалий час ОСОБА_20 , та те що він переконливо його запевняв, що його бізнес справно розвивається та дані гроші він поверне у домовлений строк він погодився надав йому гроші. 18.11.2011 року близько 11:00 год. до нього в офіс приїхав ОСОБА_20 , в цей час в офісі перебувала ОСОБА_22 та ОСОБА_23 та в їхній присутності ОСОБА_11 передав ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 42 500 доларів (США). Коли він передав ОСОБА_20 гроші то ОСОБА_7 йому написав розписку та пообіцяв повернути гроші через один місяць. Коли пройшов усно обумовлений термін повернення грошей він зателефонував до ОСОБА_20 та запитав коли він йому поверне гроші, на що ОСОБА_20 повідомив його що гроші він йому поверне та просив його ще почекати з тиждень. Через тиждень він знову зателефонував до ОСОБА_20 та він знову просив його зачекати, а пізніше на його телефонні дзвінки взагалі перестав відповідати та почав надсилати йому СМС повідомлення, різного роду, а саме, сьогодні розрахується з ним клієнт, перетелефонує пізніше, так як зараз зайнятий;

- показами, допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка показала, що до 2007 року вона була заміжня за ОСОБА_16 та носила прізвище ОСОБА_24 . Після розлучення вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_25 .

Перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_26 вона познайомилась з його товаришем

ОСОБА_7 . Через певний час їхнього знайомства, а саме на початку 2006 року

ОСОБА_27 знаючи про те, що в неї є певні заощадження запропонував їй вкласти

кошти в розвиток його бізнесу та пообіцяв сплачувати відсотки в розмірі 2% від суми

користування моїми коштами. Перед тим як погодитись на його пропозицію вона не

одноразово в нього запитувала чи брав він гроші в когось іншого з такими умовами, якщо

так то які суми, запитувала з тією метою, щоб можна було самій

переговорити з даними людьми та впевнитись в чесноті ОСОБА_20 . На дане запитання

ОСОБА_20 відповів, що ні в кого грошей він не брав та ні яких боргових зобов`язань

він не має. ОСОБА_28 оскільки вона являється я дружиною його доброго товариша він запропонував їй вкласти гроші в його бізнес, щоб вони не пропали. Порадившись з чоловіком вона погодилась на пропозицію ОСОБА_20 та дала йому 20 000 доларів США, точної дати коли давала кошти не пам`ятає, приблизно 20 березня 2006 року.Коли вона давала кошти обов`язковою умовою було те, що він їх поверне на протязі трьох календарних місяців . Коли ОСОБА_20 почав їй сплачувати відсотки він її переконав в тому, що чим більша сума вкладених її коштів тим більше він буде їй сплачувати відсотки, тому вона продовжила надавати кошти ОСОБА_20 з відсотків які він їй платив. В жовтні 2006 року ОСОБА_20 запропонував, суму сплачених ним відсотків продовжити вкладати в розвиток його бізнесу та запевнив її в тому, що буде продовжувати вчасно сплачувати кошти в більшій сумі. На що вона погодилась та в жовтні 2006 року точної дати вона не пам`ятає, приблизно 15 жовтня 2006 року надала ОСОБА_20 ще 5 000 доларів. В 2007 році вона розлучилась з своїм чоловіком ОСОБА_29 та просила ОСОБА_20 повернути їй кошти які позичила йому на розвиток її бізнесу. На що ОСОБА_20 переконав її в тому, що гроші забирати не потрібно так як в нього вони працюють і в подальшому він зобов`язався вчасно здійснювати виплати коштів та попросив її надати йому кошти в подальший розвиток бізнесу, в черговий раз завіривши її в тому, що ні яких боргових зобов`язань у нього не має. В літку 2008 року вона звернула увагу на те, що ОСОБА_20 купує собі дорогі автомобілі та коштовні речі , під час чергової зустрічі коли ОСОБА_20 сплачував їй відсотки, а саме в літку 2008 року ОСОБА_20 розповів, що бізнес у нього розвивається та він має великі прибутки і запропонував їй якщо в неї є ще кошти надати йому. На що вона погодилась та надала йому кошти в сумі 10 000 доларів США, точної дати не пам`ятає, приблизно 10 липня 2008 року, включаючи в цю суму збережені нею відсотки які він сплачував до цього часу. Так як ОСОБА_20 являвся хорошим товаришем її колишнього чоловіка та її товаришем, вона йому довіряла і розписок не брала. Коли дізналася про його проблеми з бізнесом просила повернути 43000дол. США , але він запропонував їй більший відсоток та написав розписку. З липня 2011року він перестав сплачувати відсотки. Уникав зустрічей в 2012році повернув 4000грн;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_30 , який показав, що вони з ОСОБА_7 були друзями, між ним була домовленість про купівлю в ОСОБА_7 автомобільних шин на суму 40000грн., після того коли він підготував договори він передав їх ОСОБА_7 кошти були перераховані з ПП « Бофор» на ПП « ОСОБА_31 », після перерахування коштів товару він не отримав, ОСОБА_20 пояснював , що виникли проблеми;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , яка показала, що вона була присутня під час того, коли її знайомому ОСОБА_11 . ОСОБА_27 писав розписку про отримання грошових коштів та бачила як ОСОБА_32 передавав гроші ОСОБА_33 ;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_34 , який показав, що знає про те, що з 2009 року його дружина ОСОБА_9 неодноразово передавала кошти ОСОБА_7 . Він чув як ОСОБА_7 говорив дружині, що більше грошей нікому не винен, свої зобов`язання щодо сплати відсотків виконував до 2011року, ОСОБА_35 особисто забирав гроші;

-показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_36 , який показав, що познайомився з ОСОБА_7 через свою сестру ОСОБА_37 , коли вони разом приїзджали до ОСОБА_7 на ринок, де його сестра позичала останньому кошти та коли він віддавав їй відсотки. Також він був присутній коли ОСОБА_7 писав розписку сестрі, на яку суму не пам`ятає.

Крім допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків вина ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень підтверджується іншими письмовими матеріалами, які були оголошені та досліджені в судовому засіданні, що не оспорюється учасниками процесу, а саме:

- копією розписки від 18.11.2011року, відповідно до якої ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 42 500 доларів США (т.1. а.м.к.п. 8);

- копією розписки, відповідно до якої ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 34 500 доларів США (т.1. а.м.к.п. 71);

- копією розписки, відповідно до якої ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 110 00 доларів США (т.1. а.м.к.п. 114);

- копією розписки, відповідно до якої ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_38 грошові кошти в сумі 430 00 доларів США (т.2. а.м.к.п. 6)

- протоколами очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_8 надавав ОСОБА_7 грошові кошти на розвиток бізнесу протягом 2002 року і по 2011 рік, за що отримував відсотки ( т. 1, а.м.к.п. 132-137);

- протоколами очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_24 ) з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_9 надавала ОСОБА_7 грошові кошти на розвиток бізнесу, за що отримував відсотки ( т. 2, а.м.к.п. 28-29);

- даними висновку експерта № 292 гід 15.08.2012року, в якому значиться, що підпис

в графі «Постачальник» в договорі поставки № 11211 від 01.12.2011року від імені

громадянина ОСОБА_12 виконаний ОСОБА_7 (т.3, а.м.к.п. 19-23);

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що оголошена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення доведена.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство) вчине в особливо великих розмірах, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України; заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України; підроблення іншого документа, який видано підприємством, громадянином-підприємцем які мають право видавати такі документи і який надає право або звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України; використання завідомо підробленого документу ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, суд не встановив.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_7 до вчиненого, а саме часткове визнання вини, часткове відшкодування матеріальних збитків, особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку, суд дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні йому покарання лише в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи відповідно до положення ст.69КК України, кілька наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.190КК України та призначивши покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2014 року за ч.4 ст.190 КК України, і у звязку з чим покарання повинно бути призначено також за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яким передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більше мяке покарання.
Аналізуючи норми КК України кримінальні правопорушення , передбачені ч.1,4ст.358 КК України вчинені ОСОБА_7 є злочинами невеликої тяжкості . Враховуючи, що кримінальні правопорушення, за які передбачена відповідальність за ч.ч.1,4 ст.358 КК України були скоєні в грудні 2011року, в зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_7 від покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,4 ст.358КК України.

Відповідно до ухвал Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, які неодноразово продовжувалися, з 07.11.2014року по 03.04.2015року та з 15.06.2015року по 18.04.2016року і тому цей час попереднього увязнення необхідно зарахувати в строк відбуття покарання з перерахуванням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Цивільні позови заявлені ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без розгляду, дані вимоги потерпілі вправі вирішувати в прядку цивільного судочинства.

У кримінальному провадженні маються процесуальні витрати, які підлягають стягненню з ОСОБА_7 .
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100КПК Ураїни.
Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.358,ч.4ст.358 КК та призначити йому покарання у вигляді :

за ч.1 ст.358КК України- обмеженням волі на строк на 1 рік 6 місяців.
за ч.4 ст.358КК України- обмеженням волі на строк на 1 рік.
Відповідно до ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч.ч.1,4 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4ст.190 КК та призначити йому покарання у вигляді :

за ч.3 ст.190КК України 3 роки позбавлення волі
за ч.4 ст.190КК України, із застосуванням ст.69 КК України - 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання ОСОБА_7 частково приєднати покарання за вироком апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2014року за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому особистого майна, і остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 19 квітня 2016року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 07.11.2014року по по 03.04.2015року, з 15.06.2015року по 18.04.2016року з урахуванням ч.5 ст.72КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі. Зарахувавши в строк відбуття покарання відбутого за вироком апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2014року за ч. 4 ст. 190 КК України з 26.09.2014року по 06.11.2014року та з 04.04.2015року по 14.06.2015року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови заявлені ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без розгляду. Речові докази: розписки ОСОБА_7 повернуті потерпілим на зберігання повернути за належністю; автомобільні шини та диски, вилучені протоколом виїмки від 11.05.2013 року, передані потерпілому ОСОБА_8 на зберігання повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 442,20грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3