Cправа № 750/4155/16-к
Провадження № 1-кс/750/1606/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2016 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000056 від 17.02.2015 р.,

в с т а н о в и в:
25.04.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 19.04.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000056 від 17.02.2015 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, посилаючись на те, що не було проведене повне, всебічне та об`єктивне розслідування, а оскаржувана постанова є передчасною, незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням вимог КПК України.
У судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Представник особи, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_4 , також просив скаргу задовольнити, зазначивши, що постанова є незаконною та необґрунтованою через однобічність, неповноту та необ`єктивність досудового розслідування. Вказав, що рішення було прийняте не уповноваженою на це особою, у прокурора не існувало правових підстав для прийняття рішення про закриття цього кримінального провадження, оскільки жодній особі не повідомлялося про підозру і у такому випадку таке право надано виключно слідчому, виходячи з вимог п.2 ч.3 ст. 284 КПК України. Також пояснив, що в оскаржуваній постанові не зазначено та не прийнято рішення по іншим кримінальним провадженням, які об`єднані слідчим з даним кримінальним провадженням, у порушення вимог закону прокурор не перевірив та не оцінив докази, не дослідив всі обставини, не забезпечив ефективності досудового розслідування, під час якого не були проведені одночасні допити між всіма учасниками провадження, не оглянутий диск з відеозаписом пояснень покійного ОСОБА_6 , не надана цьому доказу належна правова оцінка та в зв`язку з цим повторно не допитані потерпілі та свідки, що свідчить про ігнорування прокурором вимог ст. ст. 9, 25, 37, 55, 93, 94, 223 КПК України. Крім того, зазначив, що прокурор безпідставно мотивував свою постанову рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.02.2004 р., яке не має жодного відношення до даного кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні не погодився зі скаргою, вказавши, що прийняте ним рішення є законним, в ході досудового розслідування були допитані всі учасники спірних правовідносин, отримані всі необхідні документи, перевірені та досліджені всі обставини і встановлено, що між сторонами існує цивільно-правовий спір про право відносно будинку, який має вирішуватись у порядку цивільного судочинства, тоді як ознаки кримінального діяння відсутні. Також пояснив, що рішення про закриття прийняте уповноваженою особою в межах наданих йому повноважень відповідно до норм ст. 284 КПК України, в зв`язку з чим винесену постанову вважає законною та обґрунтованою.
Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000056, доходжу висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин цього провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Така постанова має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Між тим, як слідує з наданих матеріалів, зазначена постанова прокурора цим вимогам не відповідає.

Так, відповідно до наданих матеріалів, 16.02.2015 р. ОСОБА_3 звернувся із заявою до прокуратури м. Чернігова з проханням розпочати досудове розслідування відносно ОСОБА_7 та нотаріуса за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, які, зловживаючи довірою його батька ОСОБА_6 , склали фіктивний договір дарування від 02.02.1999 р. частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

17.02.2015 р. вказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
24.04.2015 р. ОСОБА_8 звернулась до слідчого СВ Чернігівського міськвідділу УМВС України в Чернігівській області із заявами з проханням розпочати досудове розслідування відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.
25.04.2015 р. відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002892 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
22.09.2015 р. відповідно до постанови прокурора прокуратури м. Чернігова матеріали досудових розслідувань № 0002892 та № 0000056 об`єднані в одне провадження за № 0000056.
19.04.2016 р. прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за результатами проведеного досудового розслідування була винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Так, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймають постанову. При цьому, якщо жодній особі не повідомлялося про підозру, то слідчий приймає таку постанову з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст. 284 КПК України, тоді як прокурор приймає постанову про закриття такого провадження лише щодо підозрюваного за будь-яким із пунктів, передбачених ч.1 ст. 284 КПК України. Що свідчить про те, що прокурором у порушення зазначених вимог була прийнята оскаржувана постанова.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України постанова слідчого, прокурора має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий, прокурор повинен надати належну правову оцінку.

Як встановлено в судовому засіданні, постанова прокурора про закриття кримінального провадження від 19.04.2016 р. не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Так, обставини кримінального провадження встановлюються на підставі зібраних в ході досудового слідства доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що вбачається зі змісту ст. 84 КПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 91 КПК України, доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Але, всупереч наведеним положенням процесуального закону, в обґрунтування закриття кримінального провадження прокурор не навів мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування, а послався лише на зміст показань потерпілого, деяких свідків, та зазначив про те, що «між вказаними особами виникли суто цивільно-правові відносини спір про право відносно будинку, які мають вирішуватись в судовому порядку», на підставі чого і зробив висновок лише в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Тоді як, аналіз питань, що досліджувались у кримінальному провадженні з питаннями, поставленими потерпілим у кримінальному провадженні, не проведений, докази на підтвердження викладених обставин у повному обсязі не досліджені та не наведені. Проте, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, закон покладає на слідчого та прокурора.
Разом з тим, особа, яка подала скаргу, посилається на докази щодо яких відсутнє судження в постанові про закриття кримінального провадження. Суд погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про те, що під час досудового розслідування не були з`ясовані обставини, які підтверджують або спростовують факти, викладені у заявах про злочини, чого потребують обставини кримінального провадження.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором не надано належної правової оцінки обставинам, повідомлених заявниками, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх доказах. У оскарженій постанові відсутня оцінка доказів та всіх доводів заявника, тобто кримінальне провадження було проведено не в повному обсязі. При наявності таких обставин необхідно усунути зазначені вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини, в тому числі й ті, на які вказують у своїй скарзі та у судовому засіданні заявник та його представник, з метою правильної та належної їх оцінки.

Оскільки, в оскаржуваній постанові стосовно всіх зазначених у скарзі доводів відсутнє належне правове судження, такі доводи заявника суд вважає слушними, вони свідчать про порушення засад кримінального провадження, передбачених главою 2 КПК України.
З огляду на викладене, проведене досудове розслідування не може вважатися таким, в ході якого повно, всебічно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оскільки виводи прокурора ґрунтуються лише на посиланні про наявність цивільно-правових відносин, тоді як правова оцінка доказам, здобутим в ході досудового розслідування, надана не була.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові прокурора, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.
Постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000056 від 17.02.2015 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1