№1-кп/756/676/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2014 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
представника служби у справах дітей
Оболонської районної в м.Києві державної
адміністрації ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Требухів, Броварського району, Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, студента 1 курсу, 10-ї групи, Київського торгово-економічного університету, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України
08.09.2014 року, близько 15 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_7 зайшов до магазину Пул Енд Беа Україна, розташованого в приміщенні ТРЦ "ДрімТаун", по пр-ту Оболонському, 1-Б, в м. Києві, де став роздивлятись товар, який підлягав реалізації.
В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме взуття: чоловічих черевиків артикул 7720/312/133/42, вартістю 399 гривень 20 копійок (без урахування ПДВ), що підлягали реалізації.
При цьому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив всі дії, які залежали від його волі для доведення своїх злочинних дій до кінця, а саме взяв з полиці у приміщенні торгового залу одну пару чоловічого взуття - черевики артикул 7720/312/133/42, вартістю 399 гривень 20 копійок (без урахування ПДВ), належні ТОВ Пул Енд Беа Україна, що підлягали реалізації та направився до примірочної кімнати. Перебуваючи в примірочній кімнаті магазину ТОВ «Пул енд Беа Україна», ОСОБА_7 переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і діє він таємно, помістив пару зазначених чоловічих черевиків у свій рюкзак, з яким прийшов до магазину. Після чого ОСОБА_7 не розрахувавшись за викрадений товар, без оплати за нього, пройшов повз касу магазину, вийшов за лінію каси та направився до виходу з магазину, намагаючись втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, але в цей час був затриманий працівником служби охорони, який в подальшому викликав працівників міліції, в зв`язку з чим ОСОБА_7 не зміг довести свої злочинні дії до кінця, з причин, що не залежали від його волі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і дав суду показання, які відповідають встановленим обставинам, підтвердивши події викладені у обвинувальному акті, доповнивши, що він вчинив дії, які йому інкримінують не обдумавши їх наслідки, на теперішній час шкодує за свій вчинок та те, що сталося. У вчиненому він кається, просить суворо не карати, врахувати його щире каяття, обіцяючи більш кримінальних правопорушень не вчиняти. При цьому, обвинувачений також зазначив, що 08.09.2014 року, близько 15 год. 00 хв., він зайшов до магазину Пул Енд Беа Україна, розташованого в приміщенні ТРЦ "ДрімТаун", по пр-ту Оболонському, 1-Б, в м. Києві, де став роздивлятись товар, який підлягав реалізації. Оскільки йому сподобались пара чоловічих черевиків (артикул 7720/312/133/42,) вартістю 399 гривень 20 копійок, а таких грошей при собі не мав, він вирішив їх викрасти. При цьому, він направився до примірочної кімнати. Перебуваючи в примірочній кімнаті магазину ТОВ «Пул енд Беа Україна», він переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і діє він таємно, помістив зазначені чоловічі черевики у свій рюкзак, з яким прийшов до магазину. Після чого він не розрахувавшись за викрадений товар, без оплати за нього, пройшов повз касу магазину, вийшов за лінію каси та направився до виходу з магазину, намагаючись залишити місце події, але в цей час був затриманий працівником служби охорони, який в подальшому викликав працівників міліції.
З показань ОСОБА_5 допитаної в якості законного представника неповнолітнього обвинуваченого слідує, що свого сина, вона характеризує виключно з позитивної сторони.
Проживають вони разом сім`єю з чотирьох чоловік. Вихованням сина більш часу займається вона. Вона постійно проводить з сином бесіди виховного характеру. Свою вину її син у вчиненні інкримінованих йому діянь визнає повністю та щиро кається.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини провадження стосовно висунутого обвинувачення і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При цьому, згідно ст. 337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому йому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був викритий та затриманий на місці кримінального правопорушення.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.ст. 65, 66, 68, 691, 103 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, особу винного та дані, що його характеризують, його ставлення до вчиненого ним діяння та подій, що відбулися, їх наслідків, сімейні обставини, матеріальне становище, його вік, умови його життя та виховання, вплив дорослих та оточуючих, стан здоров`я, загального розвитку, рівень розвитку, розумових здібностей, інші соціально-психологічні риси особи, склад сім`ї неповнолітнього, обстановку в ній, взаємовідносини між дорослими членами сім`ї та дорослими та дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї, обстановку у навчальному закладі неповнолітнього, його ставлення до навчання та роботи, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до нього, зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, навчальним закладом та роботою, повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини, які негативно впливали на виховання неповнолітнього, й інші особливості неповнолітньої особи, що викрадене майно було повернуто потерпілій стороні та враховуючи позицію прокурора стосовно призначення обвинуваченому покарання, приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання згідно ст.98 КК України, у виді штрафу.
Разом з тим, у відповідності до ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Як убачається з матеріалів справи, неповнолітній ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, під час досудового слідства та у судовому засіданні вину визнав та щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_7 навчаючись на 1 курсі, Київського торгово-економічного університету, маючи відповідну освіту, має намір продовжувати навчання, після вчинення кримінального правопорушення має бездоганну поведінку, дотримується правил поведінки в громадських місцях та побуті, що свідчить про позитивну лінію поведінки неповнолітнього в період після вчинення кримінального правопорушення, його намагання виправитися.
Таким чином суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 унаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання.
У зв`язку з цим суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
При цьому, суд також вважає необхідним передати неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд його матері ОСОБА_5 , без призначення громадського вихователя.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 485 КПК України, ст. 105 КК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження з передачею неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд його матері ОСОБА_5 строком на 12 місяців, без призначення громадського вихователя.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язок посилити виховний вплив на ОСОБА_7 , систематично контролювати його поведінку по місцю проживання та за його межами.
Речовий доказ пару чоловічих черевиків артикул 7720/312/133/42, передані на зберігання ТОВ Пул Енд Беа Україна залишити в розпорядженні власника.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: