Провадження №1-кп/447/98/16
Справа №447/1086/16-к

У Х В А Л А

16.05.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під №0000361 від 20.03.2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Більче Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.286 ч.1 ст.135 КК України, -

в с т а н о в и в :
16.05.2016 року прокурор під час підготовчого судового засідання заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання наведено наступне. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 20 березня 2016 року о 1:00 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним у с. Більче Миколаївського району Львівської області по вулиці Івана Франка у напрямку до с. Болоня Миколаївського району, при проїзді її ділянки в районі будинку № 25, порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка», «дорожні умови», «перешкода для руху», «безпечний інтервал»); Р 2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а); Р 12 п.п. 12.1, 12.3; Р 13 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта № 1000/2016-т судової токсикологічної експертизи від 23.03.2016 року в крові ОСОБА_7 виявлено 2,22 проміле етилового спирту), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , котрі рухалися по межі проїзної частини дороги. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці ДТП. Пішоходи ОСОБА_5 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження із якими були госпіталізовані. Таким чином, ОСОБА_7 своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_9 та тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України. В подальшому, в порушення вимог Р 2 п. 2.10 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_7 не зупинився.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи особою, яка поставила потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в небезпечний для життя стан, своїми вищевказаними діями завідомо залишив їх без допомоги у небезпечному для житті стані, коли ті були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України. Оскільки обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, на момент вчинення якого перебував у стані алкогольного сп`яніння, може переховуватися від суду, а також перешкоджати ходу розслідування, а тому є достатні підстави вважати, що він продовжить свою злочинну діяльність. Більш м`який захід не здатний забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків. На підставі наведеного прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Потерпілі та їх представник клопотання підтримали.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечив.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні,а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується (до 8 років позбавлення волі). До того ж, крім наявності ризику переховування від суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також враховує особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, репутацію обвинуваченого.

Продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належний розгляд справи у встановлені законодавством строки, оскільки судом встановлено, що заявлений ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України не зменшився.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора необхідно задоволити, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від суду.

Відповідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 315 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 14.07.2016 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1