Справа № 676/7214/15-к
Провадження № 1-кп/676/63/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" квітня 2016 р. м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Кам`янець-Подільському кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 13 липня 2015 року близько 11 години неподалік с.Баговиця Кам`янець-Подільського району, керуючи вантажним автомобілем MAZ моделі 5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед виїздом з другорядної дороги на перехрестя з головною автодорогою Кам`янець-Подільський Врубівці в порушення Правил дорожнього руху України ( далі ПДР України ), а саме пункту 10.1., згідно якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», пункту 16.3., згідно якого «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів» та пункту 16.11., згідно якого «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зупинив керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини та не надав дорогу транспортному засобу легковому автомобілю марки Nissan моделі Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та мав перевагу в русі, чим створив останньому небезпеку для руху та допустив подальше зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки Nissan моделі Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_5 - у вигляді багато уламкового перелому правого крила крижової кістки з розривом здухвинно-крижового з`єднання, перелому шийки правої стегнової кістки, перелому лівої плечової кістки та перелому лівої лопатки, а ОСОБА_6 - у вигляді закритого перелому діафізу правого плеча, відкритого перелому правого ліктьового відростку, рани в області правого ліктьового суглобу.

Порушення ОСОБА_8 пунктів 10.1., 16.3. та 16.11. ПДР України стали причиною дорожньо-транспортної пригоди та перебувають у причинному зв`язку з її наслідками у виді отримання потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, та дав показання, що в день події керував завантаженим піском вантажним автомобілем MAZ-5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався з кар`єру с.Вихватнівці в сторону с.Панівці. Разом із ним в кабіні був пасажир його пасинок ОСОБА_11 . Для того щоб скоротити шлях, вирішили їхати польовою дорогою в напрямку с.Баговиця. Доїхавши до Баговецького перехрестя, мав намір переїхати перехрестя та рухатися прямо. Перед тим, як виїжджати на головну дорогу, зупинив автомобіль перед краєм перехрещуваної проїзної частини щоб переконатися чи не створить він перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Але в зв`язку із тим, що через зелені насадження була обмежена оглядовість, що перешкоджало йому переконатися в тому, чи рухаються транспортні засоби по головній дорозі зліва по ходу руху керованого ним автомобіля, на мінімальній швидкості почав частково виїжджати на проїзну частину головної дороги. Виїхавши приблизно на 1,5 2 метра на проїзну частину головної дороги, побачив, що приблизно за 150 метрів на великій швидкості зліва по ходу руху керованого ним автомобіля по головній дорозі в його сторону рухається легковий автомобіль. Тоді він різко нажав на гальма, почув звук гальмування шин легкового автомобіля та удар даного легкового автомобіля в передню частину керованого ним автомобіля. Після удару легковий автомобіль зупинився лише в лісопосадці. Категорично заперечив, що порушував ПДР України, а винуватим у дорожньо-транспортній пригоді вважає водія легкового автомобіля ОСОБА_10 , який, як він уважає, значно перевищив допустиму на даній ділянці дороги швидкість руху, що перешкодило останньому вчасно зупинити керований нив автомобіль та таким чином уникнути зіткнення.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні правопорушення, вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.

Так, із показань очевидців події - потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які дали в судовому засіданні ідентичні показання, вбачається, що в день події вони спільно на автомобілі Nissan Terrano під керуванням ОСОБА_10 їхали з с.Станіславівка Кам`янець-Подільського району в м.Кам`янець-Подільський. При цьому ОСОБА_6 знаходився на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_5 на задньому пасажирському сидінні за сидінням пасажира, а ОСОБА_12 - на задньому пасажирському сидінні за сидінням водія. Рухаючись приблизно зі швидкістю 90 км/год. та доїжджаючи до повороту на с.Баговиця, побачили, що справа по ходу руху їх автомобіля з польової дороги із-за кущів перед ними на головну дорогу почав виїжджати вантажний автомобіль, створюючи таким чином перешкоду для руху їх автомобілю. Тоді ОСОБА_10 відразу ж почав вживати заходи щодо уникнення зіткнення, а саме різко почав гальмувати та вивернув кермо вліво, однак уникнути зіткнення не зміг, в результаті чого відбулося ДТП, при якому керований ОСОБА_10 автомобіль зіткнувся передньою правою кутовою частиною об передню ліву частину вантажного автомобіля, після чого зупинився в лісопосадці. В результаті ДТП потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. Також потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили суворо ОСОБА_8 не карати.

Показаннями ще одного очевидця події свідка пасажира керованого ОСОБА_8 в момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем MAZ- 5549 ОСОБА_11 , який являється обвинуваченому пасинком та який дав аналогічні ОСОБА_8 показання, за виключенням того, що обвинувачений перед виїздом на головну дорогу не зупиняв керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини головної дороги.
Об`єктивно винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується даними протоколу огляду місця події від 13 липня 2015 року зі схемою та фототаблицями до нього (т.2 а.с.9-14), достовірність яких підтвердили в судовому засіданні слідчий ОСОБА_13 , який їх склав, свідок ОСОБА_14 , який приймав участь в огляді місця події в якості понятого, а також свідок ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 , у яких зафіксовано кінцеве положення транспортних засобів після зіткнення, сліди трасологічного походження - сліди гальмування автомобіля марки Nissan Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також ділянка осипу дрібних уламків скла. Зокрема на проїзній частині дороги, в напрямку розташування автомобіля MAZ-5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зафіксовано сліди юзу коліс транспортного засобу, які розташовані паралельно між собою, прямолінійного характеру, орієнтовані до передньої частини автомобіля MAZ-5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , (останній розташований поперек слідів) та продовжуються на поверхні проїзної частини та узбіччя зустрічного напрямку з орієнтацією до кінцевого положення автомобіля Nissan Terrano. При цьому, зафіксована ділянка осипу дрібних уламків скла свідчить про те, що місцем зіткнення в межах перехрестя є смуга руху в напрямку с.Врублівці, тобто зустрічна для напрямку руху автомобіля Nissan Terrano.

Даними акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги ( а.с.15), достовірність яких підтвердили в судовому засіданні свідки - члени комісії, які склали зазначений акт, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , згідно з яким місцем ДТП є 4+910-5+090 км автодороги обласного значення О230807 Слобідка-Кульчієвецька-Врублівці. Зазначена ділянка дороги в плані та повздовжньому профілі пряма в плані, перехрестя з другорядною; радіус кривих в плані 0м., повздовжний ухил проїзної частини - 0‰; покриття проїзної частини чорний щебінь; висота насипу земляного полотна ліворуч та праворуч 0м; закладання укосів праворуч та ліворуч 0м; ширина смуги руху - 5,4м; поперечний ухил проїзної частини - 10‰; ширина узбіч праворуч та ліворуч 0,7м., поперечний ухил узбіч праворуч та ліворуч - 20‰, укріплення узбіч праворуч та ліворуч 0м.; відстань від караю проїзної частини до дерев ліворуч 5м та праворуч 7,2м; дані про забезпечення нормативних трикутників видимості пряма в плані видимість забезпечена, дорожні знаки згідно ПОДР; особова горизонтальна розмітка відсутня. Крім того, як вбачається з даного акту, комісією не встановлено недоліків в експлуатаційному утриманні зазначеної частини автодороги, а також недоліків, які б сприяли виникненню ДТП. Крім того, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні ствердили, що дорога, з якої виїжджав на головну дорогу ОСОБА_8 , не передбачена ПОДР, а є так званим «Диким з`їздом».

Даними протоколів огляду місця події від 1 вересня 2015 року та 14 липня 2015 року (т.2 а.с.29,37-39), відповідно до яких під час огляду транспортних засобів - самоскида MAZ-5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля Nissan Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , виявлено механічні пошкодження. Зокрема, на самоскиді виявлено механічні пошкодження у вигляді : на передньому бампері - потертості та загинання лівого краю в середину із пошкодженням у вигляді розшарування таблички державного номерного знака; на лівій сходинці загинання лівого борту в середину; на передній частині кузова - деформації основи кузова у вигляді пошкодження лакофарбового покриття та вгинання кузова в напрямку до кабіни водія. А при огляді автомобіля Nissan Terrano виявлено пошкодження зовнішніх частин та агрегатів у вигляді деформації кузова, кришки моторного відсіку, правих пасажирських передніх та задніх дверцят, правого переднього крила та розбиття переднього бампера.

Постановами про визнання предметів такими, що можуть мати доказове значення та приєднання предметів до матеріалів справи від 1 вересня 2015 року (т.2 а.с.33,41) транспортні засоби самоскид MAZ- 5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіль Nissan Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнані речовими доказами.

Як встановлено із висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №47/290А від 3 вересня 2015 року (т.2 а.с.75-81), який підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 , зіткнення автомобіля MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 , та автомобіля Nissan Terrano, р/н НОМЕР_3 , мало місце на смузі руху в напрямку с.Врублівці, зустрічна для напрямку руху автомобіля Nissan Terrano, в межах перехрестя. Характер та локалізація пошкоджень досліджуваних транспортних засобів дозволяють дійти до висновку про те, що в початковій фазі зіткнення у взаємному контакті перебували передня, переважно ліва частина автомобіля MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 , та передня права кутова частина автомобіля Nissan Terrano, р/н НОМЕР_4 . По характеру таке зіткнення може бути охарактеризоване як перехресне, поперечне, ковзне, ексцентричне, при якому взаємне розташування транспортних засобів в зазначений момент могло відповідати куту між повздовжніми геометричними осями близько 100°. Автомобіль Nissan Terrano, р/н НОМЕР_4 , в початковій фазі зіткнення розташовувався вздовж слідів гальмування, передніми колесами в ділянці різкого відхилення слідів гальмування від початкового напрямку свого утворення, а автомобіль MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 , практично в місці фіксації його після зіткнення. Оскільки, кількісна характеристика зафіксованих слідів гальмування автомобіля Nissan Terrano, р/н НОМЕР_4 , на різних ділянках опору руху відсутня, та відсутня науково-обґрунтована та достатньо апробованої методика визначення затрат кінетичної енергії використаної на деформацію деталей при зіткненні, встановлення швидкості руху автомобіля Nissan Terrano, р/н НОМЕР_4 , з урахуванням пошкоджень, які він отримав при зіткненні на момент проведення дослідження не представляється за можливе. На момент даного зіткнення автомобіль Nissan Terrano, р/н НОМЕР_4 знаходився в русі, автомобіль MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 міг знаходитися в нерухомому стані або рухатись з малою швидкістю.

Згідно із висновком експертизи технічного стану транспортного засобу №46/289А від 4 вересня 2015 року (т.2 а.с.67-71), який підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 , на момент дослідження автомобіля MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 , рульове керування та ходова частина перебували в технічно працездатному стані, а гальмівна система перебувала в технічно несправному стані. Несправність гальмівної системи автомобіля MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 , виражена у конструктивній зміні приводу заднього правого гальмівного механізму, носить експлуатаційний характер і виникла при обслуговуванні автомобіля до ДТП. Встановлена невідповідність технічним вимогам заводу-виробника в гальмівній системі автомобіля MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 , суттєвого впливу на ефективність роботи робочої гальмівної системи не здійснює. На момент дослідження автомобіля MAZ -5549, р/н НОМЕР_2 , несправностей технічного характеру в основних системах, які безпосередньо впливають на стійкість та керованість транспортного засобу, які могли привести до неконтрольованого руху автомобіля не виявлено.

А як вбачається з результатів технічного огляду (звіту) №601-0269639 від 2 лютого 2015 року, виданого «Центром Тестування Шуляй, Литовська республіка», за результатами проведеного 2 лютого 2015 року, тобто незадовго перед дорожньо-транспортною пригодою, технічного огляду автомобіля Nissan Terrano, р/н НОМЕР_3 , який діє до 2 лютого 2017 року, даний автомобіль перебував у технічно справному стані.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №352А від 22 вересня 2015 року (т.2 а.с.87-89), який підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , в заданій дорожній обстановці водій автомобіля MAZ-5549, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 16.3, 16.11 ПДР України, а водій Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 - пп. 10.1, 11.1, 12.3 (ґ) ПДР України. При заданих обставинах пригоди дії водія автомобіля MAZ-5549, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , в частині надання ним переваги в русі, з технічної точки зору не відповідали вимогам пп. 16.3, 16.11 ПДР України, а дії водія автомобіля Nissan Terrano, р.н НОМЕР_4 , ОСОБА_10 , в умовах своєчасного прийняття останнім мір до гальмування керованого ним транспортного засобу з моменту виникнення небезпеки для руху, в частинні реагування на створену водієм самоскиду небезпеку для руху, з технічної точки зору могли не суперечити вимогам п.12.3 ПДР України, а в частинні відповідності обраної ним швидкості руху 95 км/год - не відповідали вимогам п. 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №431А від 16 листопада 2015 року (т.2 а.с.94-97), який підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , величина мінімальної відстані, на якій міг знаходитись автомобіль Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_4 , від місця зіткнення з автомобілем MAZ-5549, р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням мінімального значення часу реакції водія та вказаної у вихідних даних величини більшого (лівого) сліду гальмування коліс автомобіля Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_4 , до зіткнення, в момент реагування на створену (задану у вихідних даних) діями водія автомобіля MAZ-5549, р.н. НОМЕР_2 , небезпеку для руху, становить 75,7 м. При заданих обставинах пригоди водій автомобіля Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_10 , в умовах руху з дозволено (допустимою) на даній ділянці дороги швидкістю 90,0 км/год, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем MAZ-5549, р.н. НОМЕР_2 , шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу в межах визначеної мінімальної відстані, на якій міг знаходитись автомобіль Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_4 , від місця зіткнення, з урахуванням мінімального значення часу реакції водія та вказаної у вихідних даних величини більшого (лівого) сліду гальмування коліс автомобіля Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_4 , до зіткнення, в момент реагування на створену діями водія автомобіля MAZ-5549, р.н. НОМЕР_2 , небезпеку для руху. При заданих слідством обставинах пригоди, з урахування вирішення попередніх запитань, перевищення водієм ОСОБА_10 дозволеної (допустимої) на даній ділянці дороги швидкості руху керованого ним автомобіля Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_4 , з технічної точки зору не знаходиться в причинному звязку зі скоєнням даної ДТП, а саме зіткненням (контактуванням) з автомобілем МAZ-5549 р.н. НОМЕР_2 .

Твердження сторони захисту про те, що зазначені висновки експертів як докази є недопустимими, оскільки вони як докази були отриманні в результаті дослідження транспортних засобів автомобілів MAZ 5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Nissan Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які в порушення вимог ст.169 КПК України після відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання слідчого про їх арешт не були повернуті ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , судом до уваги не приймається, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог частини першої статті 87 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частиною другою цієї статті передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
Частиною третьою цієї статті також передбачено, що недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Судом встановлено, що дійсно ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_20 від 15 липня 2015 року (а.с.26) в клопотанні слідчого СВ Кам`янець-Подільського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_21 про накладення арешту на майно - автомобілі MAZ 5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Nissan Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відмовлено та відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.169 та ч.3 ст.173 КПК України тягнуло негайне повернення вказаних транспортних засобів особам, у яких вони були вилучені. Разом з тим, на думку суду негайне не повернення транспортних засобів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а повернення їх відразу ж після дослідження експертом на першу ж вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ( т.2 а.с.34,36, 40,42), не являється істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод у розумінні положень статті 87 КПК України як підставу для визнання доказів недопустимими.

Спричинення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 у вигляді багато уламкового перелому правого крила крижової кістки з розривом здухвинно-крижового з`єднання, перелому шийки правої стегнової кістки, перелому лівої плечової кістки та перелому лівої лопатки, а потерпілому ОСОБА_6 у вигляді закритого перелому діафізу правого плеча, відкритого перелому правого ліктьового відростку, рани в області правого ліктьового суглобу підтверджується висновками експерта №512 та №513 від 23 липня 2015 року (т.2 а.с.54-55, 58-59) відповідно. Зазначеними висновками підтверджено також і ту обставину, що зазначені тілесні ушкодження могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі, в салоні легкового автомобіля, що зіткнувся з вантажним автомобілем за умов і в термін, вказаних в обставинах справи, тобто 21 липня 2015 року.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що він безпосередньо перед виїздом на головну дорогу зупиняв керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини щоб переконатися чи не створить він перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто його твердження про виконання ним вимог пункту 16.3. ПДР України, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідка очевидця події пасажира керованого ОСОБА_8 автомобіля ОСОБА_11 , який в судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_8 , рухаючись по польовій другорядній дорозі зі швидкістю 1-2 км/год, виїхав частково на проїзну частину головної дороги та зупинив автомобіль щоб подивитися чи не рухаються автомобілі по головній дорозі зліва по ходу їх руху та відразу ж після зупинки відбулося зіткнення. Тобто свідок, який являється обвинуваченому пасинком, а отже не має підстав оговорювати обвинуваченого, підтвердив ту обставину, що ОСОБА_8 перед виїздом на головну дорогу не зупиняв керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, щоб переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто не виконав вимоги пункту 11.3.ПДР України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 мало місце, а його дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, судом кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Невизнання ОСОБА_8 винності у вчиненому кримінальному правопорушенні розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене суспільно-небезпечне діяння. При цьому твердження сторони захисту, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є саме водій автомобіля Nissan Terrano ОСОБА_10 , який перевищив дозволену швидкість руху, що перешкодило йому вжити заходів до зупинки керованого ним автомобіля та відповідно до уникнення зіткнення транспортних засобів, то воно спростовується наступним.

Так, обєктивна сторона складу злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК, включає три обов`язкові ознаки:
а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху);
б) суспільно небезпечні наслідки (заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень);
в) причинний звязок між діянням і наслідками.
У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного звязку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто зясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Зіставлення фактичних обставин справи, встановлених судом, свідчать про те, що ДТП сталося за участі двох водіїв транспортних засобів. Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.
На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієїпостанови розяснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Суд уважає, що водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем Nissan Terrano, не зобовязаний був виходити з можливості грубого порушення Правил дорожнього руху іншим водієм; він не передбачав, не зобовязаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль MAZ-5549, яким керував ОСОБА_8 , не уступить дорогу, не зупиниться перед виїздом на головну дорогу на виконання вимог пунктів 16.3. та 16.11. ПДР України і не пропустить його автомобіль. Відповідно до п. 1.4 ПДР України , водій ОСОБА_10 вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_8 перед виїздом з другорядної дороги на головну зупиниться і надасть йому можливість проїхати перехрестя.
Що стосується перевищення швидкості, яке можливо допустив ОСОБА_10 , то це не вплинуло на механізм зіткнення, а тому не може знаходитися у причинному звязку із суспільно небезпечними наслідками, що настали під час цього.
Крім того, висновком судової автотехнічної експертизи №431А від 16 листопада 2015 року (т.2 а.с.94-97) підтверджено ту обставину, що при заданих слідством обставинах пригоди, перевищення водієм ОСОБА_10 дозволеної (допустимої) на даній ділянці дороги швидкості руху керованого ним автомобіля Nissan Terrano, р.н. НОМЕР_4 , з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку зі скоєнням даної ДТП, а саме зіткненням (контактуванням) з автомобілем МAZ-5549 р.н. НОМЕР_2 .

Таким чином судом встановлено, що зіткнення автомобілів виникло внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 , котрий, рухаючись другорядною дорогою, проігнорував вимоги пунктів 16.3. та 16.11. ПДР України і виїхав на головну дорогу, по якій рухався водій ОСОБА_10 , який, незважаючи на вжиті заходи, не зміг уникнути зіткнення. Тому, в причинному звязку із суспільно небезпечними наслідками, що настали, знаходяться саме дії водія ОСОБА_8 .
З огляду на наведене, суд уважає, що водій транспортного засобу може бути визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху тільки в тому випадку, якщо він не виконав якогось передбаченого цими правилами обовязку. В тому разі, якщо такий обовязок на нього не покладається, він не передбачає і не повинен передбачити виникнення аварійної обстановки, тобто не порушує Правил дорожнього руху.
Також є надуманими твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 у зв`язку з обмеженою видимістю при виїзді на перехрестя наявністю зелених насаджень вимушений був частково виїхати автомобілем на проїзну частину головної дороги для того щоб пересвідчитись чи не створить він перешкоди для руху транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі, оскільки воно обєктивно спростовується даними протоколу огляду місця події від 13 липня 2015 року зі схемою та фототаблицями до нього (т.2 а.с.9-14), а також висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №47/290А від 3 вересня 2015 року (т.2 а.с.75-81), відповідно до яких вбачається, що керований ОСОБА_8 автомобіль MAZ-5549 перед зіткненням повністю пересік смугу руху автомобіля Nissan Terrano і місцем зіткнення в межах перехрестя є смуга руху в напрямку с.Врублівці, тобто зустрічна для напрямку руху автомобіля Nissan Terrano. Таким чином, зазначеними доказами підтверджено ту обставину, що ОСОБА_8 не частково, а повністю виїхав керованим ним автомобілем на проїзну частину головної дороги, створивши таким чином перешкоду для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_10 , що в результаті цього і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. При цьому конструкція керованого ОСОБА_8 автомобіля MAZ-5549, зокрема габарити його передньої частини, висота та місце розташування кабіни та відповідно сидіння водія дозволяли ОСОБА_8 безперешкодно виконати вимоги пунктів 16.3. та 16.11. ПДР України, тобто перед виїздом на головну дорогу зупинити керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та надати дорогу автомобілю Nissan Terrano під керуванням ОСОБА_10 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та мав перевагу в русі, і таким чином не створити останньому перешкоди для руху, зіткнення транспортних засобів та настання в результаті цього відповідних наслідків.

Зазначену обставину підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які приймали участь в складі комісії при обстеженні дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, де відбулася дорожньо-транспортна пригода, які в судовому засіданні ствердили, що дійсно при виїзді на головну дорогу з другорядної, по якій рухався автомобіль ОСОБА_8 , через зелені насадження обмежена оглядовість, але при зупинці ОСОБА_8 керованого ним автомобіля безпосередньо перед краєм проїзної частини головної дороги він безперешкодно міг побачити автомобіль Nissan Terrano, який наближався до нього по головній дорозі.

Також на переконання суду, навіть у випадку обмеженої оглядовості, при тій ситуації, яка склалася, для безпечного проїзду перехрестя, унеможливлення створення перешкоди та небезпеки іншим учасникам руху, ОСОБА_8 , керуючи до того ж повністю завантаженим вантажем піском великогабаритним вантажним транспортним засобом, для виконання вимог пункту 1.5. ПДР України, згідно якого «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків», підпункту «д» пункту 2.3. ПДР України, згідно якого «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» та пункту 10.1. ПДР України, згідно якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», зобов`язаний був та, крім того, мав можливість звернутися за допомогою до сторонніх осіб, оскільки разом із ним в кабіні знаходився пасажир ОСОБА_11 , що ним також зроблено не було.

При призначенні покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Добровільне часткове відшкодування потерпілим витрат на лікування є обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, думки потерпілих щодо призначення ОСОБА_8 не суворого покарання, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді штрафу та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, оскільки зазначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами злочинів. Призначаючи ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд ураховує суспільну небезпечність вчиненого злочину у сфері безпеки руху, а також грубе порушення ОСОБА_8 ПДР України в частині забезпечення безпеки дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та наслідків спричинення двом потерпілим середньої тяжкості значної кількості тілесних ушкоджень та у випадку негайного невжиття водієм автомобіля Nissan Terrano ОСОБА_10 заходів для зменшення швидкості та об`їзду перешкоди - керованого ОСОБА_8 автомобіля могло призвести до значно тяжчих наслідків, у тому числі до летальних. Також при призначенні обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд ураховує ту обставину, що ОСОБА_8 , як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, навіть під тиском беззаперечних доказів, ствердив, що його дії, які як встановлено судом, призвели до дорожньо-транспортної пригоди та спричинення двом потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, відповідали ПДР України, що свідчить про суспільну небезпечність ОСОБА_8 як учасника дорожнього руху, який керує транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, та у випадку не позбавлення його права керування транспортними засобами може призвести до невідворотних наслідків. При цьому твердження захисника обвинуваченого про те, що позбавлення ОСОБА_8 права керування транспортними засобами позбавить останнього засобів для існування, так як в результаті перевезення автомобілем MAZ-5549 будівельних матеріалів ОСОБА_8 заробляє на прожиття, є голослівними, будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджено. До того ж, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 не зареєстрований суб`єктом господарської діяльності, що позбавляє його права здійснення зазначеною діяльністю.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн.. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2861 (дві тисячі вісімсот шістдесят одну) грн. 75 (сімдесят п`ять) коп. процесуальних витрат на залучення експертів (т.2 а.с. 66,74,86,93).

Речові докази:

-транспортний засіб самоскид марки MAZ моделі 5549, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання ОСОБА_8 (т.2 а.с.36), йому залишити;

-транспортний засіб автомобіль марки Nissan моделі Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що переданий на зберігання ОСОБА_10 (т.2 а.с.42), йому залишити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1