Ухвала
іменем україни

26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, 05 січня 2012 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 6 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК;
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2роки 6 місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.
Вироком апеляційного суду скасовано вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання. Постановлено за ч. 2 ст. 309 КК призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, ставить вимогу про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Вважає, що з урахуванням таких обставин, як: офіційне одруження ОСОБА_6 , перебування його дружини у стані вагітності та утримання малолітньої дитини і матері похилого віку, виправленняйого можливе без ізоляції від суспільства.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 у невстановлені слідством час та місці, з невстановленого джерела повторно незаконно придбав речовини загальною масою 1,3645 г, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін масою 0,6278 г, які доставив до місця свого проживання у кв. АДРЕСА_2 , де зберігав без мети збуту до 12 вересня 2014 року до його вилучення співробітниками міліції.
Він же, у невстановлені слідством час та місці, з невстановленого джерела повторно незаконно придбав речовини загальною масою 1,6278 г, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,4867 г. Після чого частину цієї речовини масою 1,2689 г доставив до автомобіля «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку № 99 по пр. Гагаріна у м. Дніпропетровську, а іншу частину масою 0,3589 г доставив до місця свого проживання, де зберігав без мети збуту до його вилучення співробітниками міліції 25 вересня 2015 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_8 на підтримку касаційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.
Дії засудженого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК кваліфіковані правильно, що також не оспорюється у касаційній скарзі.
Доводи захисника про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання і можливість виправлення його без ізоляції від суспільства є необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, апеляційний суд, оцінюючи правильність та справедливість призначеного ОСОБА_6 покарання, а також обґрунтованість рішення про застосування положень ст. 75 КК, взяв до уваги обставини, які були враховані районним судом.
Разом із цим апеляційний суд дійшов висновку, що при призначенні покарання з можливістю виправлення та перевиховання винного без його відбування, поза увагою суду першої інстанції по суті залишилося те, що ОСОБА_6 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, а його характеристика свідчить не про суттєві позитивні зміни особистості, а лише про відсутність на скарг нього. Крім того ОСОБА_6 ніде не працював, не мав постійного місця проживання та вів соціально-девіантний спосіб життя.
Врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_6 , апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність можливості виправлення та перевиховання обвинуваченого без реального відбування покарання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_6 покарання у зазначеному виді й розмірі справедливим та таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК.
Підстав вважати призначене засудженому покарання, несправедливим унаслідок суворості, на чому наполягає захисник у касаційній скарзі, навіть з огляду на те, що ОСОБА_6 на теперішній час одружився та його дружина народила дитину, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин вирок апеляційного суду є законним і обґрунтованим, призначене покарання справедливим, а відтак касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3