Справа №583/481/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/70/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Скарги на постанови про порушення кримінальної справи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2016 року, якою клопотання старшого слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_8 задоволено та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000144 від 12 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2016 року о 16 год. на стаціонарному посту ДПС в с. Климентово Охтирського району Сумської області працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Мерседес 207Д», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , яким керував ОСОБА_10 .. В ході огляду автомобіля виявлено сліди вварювання в місцях знаходження номерної панелі кузову, при цьому ідентифікаційного номеру кузову (шасі) не виявлено.

12.02.2016 року, під час огляду місця події, автомобіль марки «Мерседес 207Д», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 даного автомобіля, вилучено і передано до Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

За даним фактом відповідні дані було внесено до ЄРДР №0000144 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

16 лютого 2016 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , звернувся старший слідчий Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_8 , в якому останній порушив питання про накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес 207Д», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема сліди підроблення, при цьому для дослідження автомобіля необхідно провести ряд криміналістичних експертиз, та порушив питання про поновлення строку для звернення з відповідним клопотання у зв`язку з поважністю причин його пропуску.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2016 року строк на звернення до суду з відповідним клопотанням поновлено, клопотання слідчого про арешт майна було задоволено та накладено арешт на майно, вилучене 12.02.2016 року під час проведення огляду місця події, зокрема автомобіль марки «Мерседес 207Д», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушує питання про його скасування та постановлення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні вимог клопотання слідчого. Мотивація доводів сторони захисту зводиться до того, що в порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя, безпідставно поновив слідчому строк для звернення до суду з клопотанням одночасно із ухваленням рішення про арешт майна, при цьому наголошує, що при постановленні оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя, не взяв до уваги показання водія ОСОБА_10 , який заперечував факт вварювання в місцях знаходження номерної панелі кузову та відсутності ідентифікаційного номеру кузову (шасі), надавши при цьому фотознімок вказаної ділянки кузову, разом з тим зауважує, що накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, при цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з огляду на положення ч.3 вказаної статті, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався.

Так, 12 лютого 2016 року дійсно під час проведення огляду, автомобіль марки «Мерседес 207Д», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 даного автомобіля, вилучено і передано на зберігання до Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Слідчий обґрунтовано мотивував своє клопотання тим, що для здійснення кримінального провадження, вилучене майно має суттєве значення, вказані предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема сліди підроблення, є речовими доказами, при цьому в ході досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду криміналістичних експертиз, для чого є потреба в їх збереженні без доступу сторонніх осіб, що може вплинути на об`єктивність проведених досліджень, при цьому в разі незастосування заборони, а саме арешту вилученого транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, це матиме негативні наслідки, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, взяв до уваги наведені обставини і вірно прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, відчуження, враховуючи при цьому наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене майно є предметом та доказом злочину.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею вірно встановлено, що у матеріалах кримінального провадження мається достатньо даних, які дають підстави вважати про наявність сукупності розумних підозр з приводу того, що зазначене майно є доказом злочину з огляду на положення ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України (в редакції Закону України від 10.11.15 р. № 769-VIII, «ГУ» від 10.12.15 р.), має значення для встановлення істини у розслідуванні кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, при цьому ненакладення арешту на вказане майно може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню, що утруднить здійснення провадження досудового розслідування кримінального правопорушення, у зв`язку з чим клопотання слідчого є обґрунтованим.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, чинні зміни до ст. 170, 173 КПК України, що регулюють порядок накладення арешту на майно (в редакції Закону України від 18.02.2016 р №1019-VIII, «ГУ» 27.02.2016 р.) не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, оскільки, на підставі попередньої редакції вказаних статей, з урахуванням обставин провадження, слідчий суддя постановив законне та обґрунтоване судове рішення.

Постановою слідчого від 12 лютого 2016 року, автомобіль марки «Мерседес 207Д», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , де зазначено номер двигуна, шассі(рами), визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с.8) , а тому з метою забезпечення їх збереження, з огляду на положення п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження є необхідним.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вилучені під час огляду 12.02.2016 року автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом та доказом кримінального правопорушення, а тому позиція сторони захисту з приводу безпідставності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є необґрунтованою.

Доводи суду першої інстанції в частині поновлення строку органу досудового розслідування для звернення до суду з відповідним клопотанням, враховуючи обставини, за яких його пропущено, колегія суддів вважає вмотивованими та такими, що заслуговують на увагу, при цьому положення ч.1 ст.117 КПК України не містить вимог щодо вирішення питання поновлення строку окремим від остаточного в рамках даного провадження судовим рішенням слідчого судді, разом з тим кримінальний процесуальний закон не містить заборон та обмежень у вирішенні даних питань в одному судовому рішенні, а тому доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Не заслуговують на увагу колегії суддів твердження апелянта з приводу неврахування судом при постановленні оскаржуваного судового рішення показань ОСОБА_10 , який заперечував фактичні обставини вказаного провадження, оскільки вказані обставини підлягають дослідженню та потребують проведення ряду криміналістичних експертиз.

Що стосується решти зазначених в апеляційній скарзі доводів та підстав, з яких адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 167, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2016 року, якою накладено арешт на майно, вилучене 12.02.2016 року під час проведення огляду місця події, зокрема автомобіль марки «Мерседес 207Д», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_10 , а власником, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, - ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.