Справа № 1-кс/6213/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , щодо зобов`язання вчинити певні дії, -

В С А Н О В И В :
13.05.2016 скаржник ОСОБА_3 звернувся зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого, в якій просить визнати бездіяльність слідчого, винести ухвалу в порядку ст.22 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», а саме зобов`язати слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , уповноважених осіб відділу кримінальної поліції у справах дітей Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, уповноважених осіб Служби у справах дітей Солом`янської РДА м. Києва негайно вилучити дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від ОСОБА_7 та матері ОСОБА_8 без позбавлення батьківських прав на протязі 24 годин з моменту отримання ухвали і провести розмову з дітьми та помістити дітей в цент соціально з психологічної реабілітації №1, провести судово психіатричну експертизу з залученням експертів у галузі релігії, екстрасенсорики і чорної магії з проекту каналу СТБ «Слідство ведуть екстрасенси» з наданими у скарзі питаннями.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 не вирішила клопотання, яким зобовязала б Службу в справах дітей Солом`янської РДА м. Києва разом з ВКПСД Солом`янського управління НП ГУ в м. Києві вилучити дітей та помістити в цент соціальної реабілітації №1, оскільки ст.22 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», передбачає вилучення дітей за постановою слідчого або ухвалою суду.

Також зазначив, що колегією суддів Апеляційного суду м. Києва 31.03.2016 року частково задоволено його скаргу, в рамках кримінального провадження №0002104 та №0000032, забовязано слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві в порядку ст.220 КПК України вирішити клопотання ОСОБА_3 про забов`язання вилучити дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та поміщення у дошкільний заклад згідно ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні».

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, посилаючись на викладені в скарзі обставини, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що вимоги скаржника є не обґрунтованими, оскільки було проведено ряд слідчих дій, а саме допитані діти, які під час допиту боялися свого батька ОСОБА_3 . Крім того, нею було винесено постанову про часткову відмову у задоволені клопотання ОСОБА_3 , а тому вказала на безпідставність вимог скаржника.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Так, ОСОБА_3 звернувся до слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 з клопотанням про застосування заходів безпеки відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Як встановлено, постановою слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 18.05.2016 року у задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», заходами забезпечення безпеки є: особиста охорона, охорона житла і майна; видача спеціальних засобів індивідуального захисту і сповіщення про небезпеку; використання технічних засобів контролю і прослуховування телефонних та інших переговорів, візуальне спостереження; заміна документів та зміна зовнішності; зміна місця роботи або навчання; переселення в інше місце проживання; поміщення до дошкільної виховної установи або установи органів соціального захисту населення; забезпечення конфіденційності відомостей про особу; закритий судовий розгляд.

Згідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Однак, в ході розгляду скарги, скаржником не надано даних, що свідчать про наявність реальної загрози його дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 життю, здоров`ю, житлу чи майну, як того вимагає ч. 1 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Крім того, вимоги, викладені в скарзі ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, листом від 11.05.2016 року №108/24-1261 начальника служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 повідомлено, що малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на обліку в службі у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації не перебувають. Відповідно до проведених працівниками служби у справах дітей обстежень умов проживання малолітніх, які мешкають разом з матір`ю ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 не вбачається загрози життю та здоров`ю дітей. Мати приділяє належну увагу вихованню та розвитку малолітніх.

З урахуванням викладеного, правові підстави до задоволення скарги та зобовязання слідчого вжити заходи безпеки, відсутні.

Виходячи з доводів скарги, бездіяльність слідчого ОСОБА_4 також полягає у не здійсненні вилучення дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від ОСОБА_7 та матері ОСОБА_8 без позбавлення батьківських прав на протязі 24 годин з моменту отримання ухвали і провести розмову з дітьми та помістити дітей в цент соціально з психологічної реабілітації №1.
Як було встановлено та вбачається із матеріалів кримінального провадження №0002104, органами досудового слідства було здійснено усі допустимі слідчі дії за участю учасників зазначеного кримінального провадження, а саме допитані малодітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

За таких обставин слідчий суддя вважає, що вимоги скаржника ОСОБА_3 були виконані, а тому підстав для задоволення скарги в цій частині не вбачає.

Щодо вимог скаржника забов`язати слідчого негайно звернутися до слідчого судді з клопотанням про примусове направлення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на стаціонарну судово психіатричну експертизу для тривалого спостереження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволені скарги в даній частині, оскільки слідчий, відповідно до вимог ст. 40 КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тому, вирішення питань щодо доцільності проведення тих процесуальних дій та поставлення на вирішення щодо забов`язання слідчого негайно звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи, про які прохає заявник, є прерогативою слідчого, який самостійно обирає тактику та стратегію при здійсненні досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволені скарги.
Керуючись ст.ст. 303-309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , щодо зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1