Справа № 161/8315/16-к
Провадження № 1-кп/161/432/16
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
м. Луцьк 16 вересня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
провівши у залі суду підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту у кримінальному проваджені №0000062, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
30.06.2016 до Луцького міськрайонного суду Волинської області з прокуратури Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000062 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України.

Цього ж дня, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею та 04.07.2016 винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав, прокурор клопотання заперечив та просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, представник потерпілого поклалася на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженніпро обвинувачення ОСОБА_5 за ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України не відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального закону.

Так зокрема, зазначений обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, натомість у ньому викладено зміст підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 злочинів.

Окрім того, при викладі правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність в обвинувальному акті також вказано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України.

Також в порушення вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, натомість зазначено про завдання діями ОСОБА_5 матеріальної шкоди окремим потерпілим.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України" Європейський суд з прав людини вказує, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51);

У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення;

У рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначає, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ... .

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ... ;

В ухвалі Конституційного Суду України від 05.10.2010, № 61-у/2010, зазначено, що «Правозастосовна діяльність полягає в індивідуалізації правових норм щодо конкретних суб`єктів і випадків, тобто в установленні фактичних обставин справи і підборі правових норм, які відповідають цим обставинам».

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженніпро обвинувачення ОСОБА_5 за ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України не відповідає вимогам п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини в контексті необхідності забезпечення справедливого судового розгляду та детального інформування особи про зміст пред`явленого йому обвинувачення, а тому вказаний обвинувальний акт у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору. З наведених підстав, суд задовольняє клопотання захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 291, 314, 369, 370, 372?суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000062 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України повернути прокурору Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом її подання через Луцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий