11-кп/775/184/2016(м)
222/1747/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000444 від 10 липня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Качканар Свердловської області Російської Федерації, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, неодруженого, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 30 січня 2015 року на військову службу під час мобілізації в особливий період стрільця 2 відділення 3 взводу 2 мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата,раніше судимого:

1) 23 січня 2006 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі,

проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 ,

засуджено за:

- ч.3 ст.406 КК України до 5 років позбавлення волі;

- ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у розмірі 2275,41 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 200000 грн.,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 10 липня 2015 року приблизно о 19.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у місці тимчасової дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в одній з будівель колишньої лісопилки, пристосованої для проживання особового складу, що знаходиться по АДРЕСА_2 , будучи невдоволеним зробленим кулеметником 3 відділення 3 взводу 2 мотопіхотної роти цієї ж військової частини солдатом ОСОБА_9 йому зауваженням щодо неналежного виконанням ним обов`язків з військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням зброї - автомату АК-74 № НОМЕР_2 калібру 5,45 мм, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства, із застосуванням зброї, здійснивши один прицільний постріл в ОСОБА_9 , заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді одиночного, вогнепального, наскрізного кульового поранення голови, від якого останній помер на місці, чим спричинив тяжкі наслідки.

Він же, 10 липня 2015 року приблизно о 19.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у місці тимчасової дислокації зазначеного підрозділу, в одній з будівель колишньої лісопилки, пристосованої для проживання особового складу, що знаходиться по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи невдоволеним зробленим ОСОБА_9 йому зауваженням щодо неналежного виконанням ним обов`язків з військової служби, переслідуючи умисел умисно протиправно заподіяти смерть іншій людині, використовуючи малозначний привід, здійснив з автоматичної вогнепальної стрілецької зброї - автомату АК-74 № НОМЕР_2 калібру 5,45 мм один прицільний постріл в життєво важливі органи, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді одиночного, вогнепального наскрізного кульового поранення голови, від якого останній помер на місці.

Не погодившись із судовим рішенням, обвинувачений оскаржив його в апеляційному порядку. За змістом апеляційної скарги, обвинувачений, не оспорюючи доведеності вини, правильності кваліфікації його дій, розмір матеріальної та моральної шкоди, просить з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин змінити вирок і призначити більш м`яке покарання, передбачене санкціями статей КК.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, прокурор просив залишити її без задоволення, а вирок суду Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2015 року без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_6 , просили вирок суду щодо останнього змінити й призначити більш м`яке покарання, передбачене ч.1 ст.115, ч.3 ст.406 КК України, прокурора, який відстоював законність і обґрунтованість судового рішення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Події кримінальних правопорушень, доведеність винуватості ОСОБА_6 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь останнього за ч.1 ст.115, ч.3 ст.406 КК України в апеляційному порядку не оскаржені.

Згідно зі статтями 50, 60 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 за наслідками розгляду кримінального провадження судом першої інстанції цим вимогам закону відповідає.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд повною мірою врахував тяжкість вчинених злочинів, а також дані про особу винного.

Так, вироком суду ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.406 КК України, які згідно ст.12 КК України, відносяться відповідно до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів. Сам ОСОБА_6 , раніше вже засуджувався за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, судимість за який не погашена, за місцем служби зарекомендував себе з негативної сторони, на обліках у спеціалізованих медичних установах не перебуває. Враховуючи вказані обставини, а також ті, на які обвинувачений послався в апеляційній скарзі (щиросердне каяття, визнання вини, сприяння органам досудового розслідування при розкритті злочинів, визнав матеріальну та моральну шкоду і готовий її сплатити), суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.406 КК України у виді 5 років позбавлення волі та за ч.1 ст.115 КК України 10 років позбавлення волі, яке є наближеним до мінімального, передбаченого санкціями цих норм; за сукупністю злочинів застосував принцип часткового складання призначених покарань, визначивши обвинуваченому остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через його суворість колегія суддів не вбачає.

Інших обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3