УХВАЛА
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и л а :
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року та остаточно визначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року вирок суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник не погоджується із судовими рішеннями постановленими відносно ОСОБА_4 , вважає їх незаконними та ставить питання про скасування.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 427 КПК України, зокрема, у ній зазначаються вимоги особи до суду та їх обґрунтування, із зазначенням того у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник стверджує, що призначене ОСОБА_4 покарання є невідповідним тяжкості злочину та особі засудженої, однак при цьому не зазначає в чому саме така невідповідність полягає, враховуючи особливості кримінальної відповідальності та призначення покарання неповнолітнім.
Крім того, ОСОБА_5 у поданій касаційній скарзі висловлює думку про необхідність звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням, однак своєї точки зору не обґрунтовує відповідно до положень ст. 104 КК України та не зазначає, які саме обставини були залишені поза увагою суду при вирішенні вказаного питання.
Прохання захисника до суду не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України, якою передбачено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки ОСОБА_5 одночасно ставить питання про застосування до засудженої положень ст. 75 КК України та скасування ухвали суду апеляційної інстанції.
Вказані обставини позбавляють суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали особою, яка подала скаргу.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року постановлені у кримінальному провадженні № 0003492 залишити без руху.
Для усунення недоліків встановити захиснику п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1