Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8114/16-к
Провадження № 1-КП/758/452/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2016 Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-КП/758/452/16, справа №758/8114/16-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0003195 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно продавцем, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 16 травня 2000 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140, 46-1 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі , з відстрочкою виконання вироку 2 роки;
- 21 січня 2002 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 21 березня 2006 року по відбуттю строку покарання;
- 22 лютого 2011 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.186 КК України до 120 годин громадських робіт;
- 01 листопада 2012 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 16 квітня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 16 днів,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
11 травня 2016 року, близько 14 години, перебуваючи біля будинку №66 по вулиці Кирилівській у місті Києві, ОСОБА_4 помітив припаркований на узбіччі автомобіль «Міцубісі Лансер», державний номерний знак НОМЕР_2 , який з його міркувань був не зачинений. В цей момент у нього виник умисел направлений на повторне незаконне збагачення, завдяки вчиненню таємного викрадення майна з вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, підійшов до автомобіля «Міцубісі Лансер», державний номерний знак НОМЕР_2 , та шляхом вільного доступу, через задні праві двері автомобіля проник до салону автомобіля, звідки повторно таємно викрав 90 590 гривень, що належать ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та мав можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому значну матеріальну шкоду, яка перевищує збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згодом він був затриманий працівниками міліції та викрадене у нього було вилучене.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що 11 травня 2016 року, близько 14 години, перебуваючи біля будинку №66 по вулиці Кирилівській у місті Києві, він помітив припаркований на узбіччі автомобіль «Міцубісі Лансер», який йому здався не зачинений. В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення майна з вказаного автомобіля.
Впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, він підійшов до автомобіля та шляхом вільного доступу, через задні праві двері автомобіля проник до салону автомобіля, звідки викрав сумку з речами, які в ній були.
Після чого, він з місця вчинення злочину зник та згодом був затриманий працівниками міліції і викрадене у нього було вилучене.
Він погоджується, що викрав у потерпілого 90 тисяч 590 гривень. У вчиненому кається, запевняє, що більше злочинів вчиняти не буде.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд встановив що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.3 ст.185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох дітей 2008 та 2015 років народження.
Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України. Окрім цього відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України суд визнає пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною наявність на його утриманні двох малолітніх дітей.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України, в діях ОСОБА_4 не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, маючи чотири непогашені судимості, звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив посягання на чуже майно, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді реального позбавлення волі.
При цьому, з врахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи обвинуваченого, який кається у вчиненому, що тяжких наслідків від злочину не настало, викрадені кошти повернуто потерпілому, суд призначаючи покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе застосувавши положення ст.69 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання нижче від нижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Призначення іншого покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Суд, з врахуванням вказаних обставин не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75, 76 КК України і застосування до нього звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
Оскільки, викрадене у потерпілого майно було предметом злочину і воно підлягає поверненню потерпілому, викрадене майно не було використано, перетворено чи відчужено обвинуваченим, відповідно до вимог ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація відносно ОСОБА_4 не застосовується.
Суд бере до уваги, що судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів визначити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час його затримання з 11 травня 2016 року по 13 травня 2016 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту та встановлені обмеження до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які передано для зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його володінні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1