Справа № 163/1427/16-к
Провадження № 1-кс/163/151/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про відмову у здійсненні приводу
30 травня 2016 року м. Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі суду в м.Любомль клопотання слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про здійснення приводу ОСОБА_4 до слідчого відділу Любомльського ВП ГУНП у Волинській області для допиту у процесуальному статусі свідка в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 15.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :
30.05.2016 року слідчий СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Любомльського районного суду з зазначеним клопотанням, яке обґрунтував тим, що слідчим відділенням Любомльського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000442, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2013 року на підставі письмової заяви ОСОБА_5 від 15.08.2013 року про те, що 20.06.2012 року останній, знаходячись у м.Любомль, позичив гроші в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) євро ОСОБА_4 , який зобов`язувався повернути їх через місяць з дня отримання, але не повертає по даний час, чим завдав йому матеріальної шкоди на вказану суму. 25.09.2013 року слідчим було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження, однак вона була скасована ухвалою апеляційного суду Волинської області від 05.08.2014 року з тих підстав, що сам ОСОБА_4 , в даному кримінальному провадженні не був допитаний. Встановити конкретне місце проживання ОСОБА_4 на території України в ході досудового розслідування не представилось за можливе, однак досудовим слідством встановлено його номер мобільного телефону - НОМЕР_1 , через який останній неодноразово викликався для дачі пояснень, показів з приводу вищевказаного кримінального правопорушення з додержанням вимог ст.ст.135, 136 КПК України, підтвердженням чого є рапорти слідчого про виклик ОСОБА_4 по телефону від 11.12.2014, 02.03.2015 та 18.12.2015. При кожній телефонній розмові ОСОБА_4 обіцяв прибути в Любомльський ВП ГУНП у Волинській області для дачі показань, однак жодного разу не прибув та про поважні причини неприбуття, передбачені ст.138 КПК України, не повідомив.
Разом з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 (закордонний паспорт НОМЕР_2 , виданий органом 2В 20.08.2008 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), час від часу пересікає державні кордони України, через автомобільні митні пункти пропуску такі, як: Шегині, Порубне, Мамалиг, Ягодин, Краківець та Доманове, у зв`язку із чим слідчий просив постановити ухвалу про здійснення приводу ОСОБА_4 до слідчого відділу Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, що знаходиться за адресою: місто Любомль, вулиця Володимирська, 3, для допиту у процесуальному статусі свідка в межах кримінального провадження №0000442, а виконання ухвали про здійснення приводу доручити Державній прикордонній службі України.
Заслухавши думку слідчого, який просив клопотання задовольнити, та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.133 КПК України, слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до ч.ч.1, 7, 8 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Частиною 3 статті 142 КПК України визначено, що слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

За змістом ст.140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Відповідно до ч.1 ст.141 КПК України, у клопотанні про здійснення приводу під час досудового розслідування зазначаються: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) процесуальний статус особи, про здійснення приводу якої заявлено клопотання, її прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання; 3) процесуальна дія, учасником якої повинна бути особа, про здійснення приводу якої заявлено клопотання; 4) положення цього Кодексу, яким встановлено обов`язок особи з`явитися за викликом, та обставини невиконання особою цього обов`язку; 5) відомості, які підтверджують факти здійснення виклику особи у встановленому цим Кодексом порядку та отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада слідчого, прокурора; 7) дата та місце складення клопотання.

З матеріалів клопотання встановлено, що кримінальне провадження №0000442 зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 15.08.2013 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчий ОСОБА_3 посилається на рапорти від 11.12.2014 року, 02.03.2015 року та від 18.12.2015 року, які складені цим же слідчим, зі змісту яких слідує, що ОСОБА_4 викликався по телефону № НОМЕР_1 для проведення з ним слідчих дій у даному кримінальному провадженні на: 10 годину 11.12.2014 року, 11 годину 02.03.2015 року, 15 годину 18.12.2015 року, однак у жодному випадку на такі виклики не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

Даючи оцінку зазначеним рапортам в розрізі вимог ст.ст.135, 136 КПК України, суд піддає їх об`єктивному сумніву, оскільки у жодному рапорті не зазначено у який час та день здійснювався виклик ОСОБА_4 до слідчого, що позбавляє можливості перевірити виконання слідчим вимог ч.8 ст.135 КПК України, яка передбачає, що особа має бути повідомленою про виклик не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за цим викликом, та, поміж цього, номер мобільного телефону, на який слідчий ніби-то телефонував та здійснював виклики, містить лише дев`ять цифрових значень ( НОМЕР_1 ), в той час, як сам номер мобільного телефону повинен містити 10 цифрових значень.

Окрім цього, зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_4 проживає за кордоном, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , однак доказів про виклик останнього в порядку, передбаченому ч.7 ст.135 КПК України, якою регламентовано порядок виклику особи, яка проживає за кордоном, слідчим не надано.

За таких обставин, приходжу до переконання, що виклик ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000442 здійснено без додержання вимог КПК України.
На підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_4 час від часу пересікає державні кордони України, через автомобільні митні пункти пропуску такі, як: Шегині, Порубне, Мамалиг, Ягодин, Краківець та Доманове, до клопотання додано витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» та у зв`язку із цим слідчий просив виконання ухвали про здійснення приводу доручити Державній прикордонній службі України, що суперечить вимогам ч.1 ст.143 КПК України.
Зазначеною нормою передбачено, що виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Національного антикорупційного бюро України або Державного бюро розслідувань.

Наведене вказує на те, що законодавець визначив вичерпний перелік органів, на яких покладається обов`язок по виконанню ухвал про привід, до якого Державну прикордонну службу України не включив.

З врахуванням вищенаведеного, у задоволенні клопотання слідчого про привід ОСОБА_4 слід відмовити за його безпідставністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133, 135, 140, 141, 142, 143 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про здійснення приводу ОСОБА_4 до слідчого відділу Любомльського ВП ГУНП у Волинській області для допиту у процесуальному статусі свідка в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 15.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1