Справа № 367/3405/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1235/2016
У Х В А Л А
Іменем України
29 квітня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника БВК № 85 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бучанської ВК № 85 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково відповідно до ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив задовольнити його, оскільки він відбув 2/3 призначеного йому покарання.
В судовому засіданні представник БВК № 85 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не довів свого виправлення, хоча й був залучений до праці однак жодного заохочення не має. Надав матеріали характеризуючі особу засудженого.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2015р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 02.07.2015р., з моменту взяття під варту. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2016р. засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 02.07.2015р. по 15.10.2015р. Згідно із довідкою Начальника відділу КВСР станом на 29.04.2016р. невідбута частина покарання складає 5 місяців 20 днів.
До Бучанської ВК № 85 засуджений ОСОБА_5 прибув для відбуття покарання 27.11.2015р. та по прибуттю в колонію був працевлаштований у виробничій зоні на підприємстві «ЯК+», слюсарем, однак згідно із довідкою головного бухгалтера заробітна плата йому не нараховувалась. Встановлений режим покарання не порушував, стягнень не мав. За час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень не має. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, але не робить для себе належних висновків, правил санітарної та особистої гігієни дотримується не завжди. Рішенням комісії БВК №85 Київської області, спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому Київської області від 14.04.2016р. було відмовлено в поданні по умовно-достроковому звільненні ОСОБА_5 , згідно ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останні рази вироком Бориспільського районного суду Київської області від 12.08.2003р., за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 22.12.2010р. умовно-достроково на не відбутий строк 2 роки 6 місяців 23 дня. Також вироком Бориспільського районного суду Київської області від 01.09.2014р. за ст. 185 ч. 2, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком на 3 роки.
З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок не відбутого покарання засудженим складає 5 місяців 20 днів позбавлення волі, тобто засуджений на даний час засуджений відбув встановлений ст. 81 КК України строк 2/3 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений за час відбування призначеного судом покарання не має заохочень, характеризується посередньо та хоч і відвідує заходи виховного та профілактичного характеру, але не робить для себе належних висновків. Також ОСОБА_5 раніше був засуджений не одноразово та щодо нього вже раніш судом було застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а також іспитовий строк, але засуджений не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин у період іспитового строку, за який в теперішній час відбуває покарання.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений не має заохочень, немає позитивної характеристики, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений встав на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених засудженим доводів є недостатньо для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, та у задоволенні його клопотання відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без задоволення.
На ухвалу до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 7 днів.
Суддя: ОСОБА_1