Справа № 521/6629/16-к
Провадження по справі 1-кп/521/512/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 28 липня 2015 року за № 0002898, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Вільшанка Савранського району Одеської області, має середню освіту, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні - солдат, одружений, має на утриманні малолітню дитину 24.06.2015 року, не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до цього часу.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника електростанції електротехнічної групи відділення телефонного зв`язку центру телекомунікації військової частини НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитися від військової служби, 13.07.2015 року в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частині НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 30.03.2016 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнавши свою вину в інкримінованому злочині, пояснив, що з 26.03.2016 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 . З 03.07.2015 року по 12.07.2015 року йому була надана канікулярна відпустка відповідно до наказу командира військової частини. 13.07.2015 року він мав прибути з відпустки до частини, однак вимушений був затриматися, щоб допомогти хворій дружині у догляді за грудною дитиною. Тому був повернутий до військової частини примусово 31.03.2016 року. Проживає разом з матір`ю інвалідом 3 групи, яка також потребує стороннього догляду. У скоєному розкаюється.

Своїми діями, які виразилися у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

31 березня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до змісту якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні та зобов`язується в судовому провадженні беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри.

Угодою про визнання винуватості узгоджена міра покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням випробування тривалістю в 1 рік відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, без відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Укладена угода є правомірною, відповідає вимогам Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України.

Стороною обвинувачення встановлена правильна правова кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 4 ст. 407 КК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, оскільки сприяють встановленню об`єктивної істини і спрямовані на досягнення процесуальної економії.

Умови угоди не порушують права, свободи чи законні інтереси сторін або інших осіб.

Не існує підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав умови угоди, повністю визнавши в судовому засіданні свою винуватість у скоєнні злочину в обсязі підозри.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального кодексу України. Застосування випробування відповідно до ст. 75 КК України при призначенні покарання також відповідає вимогам законодавства, оскільки судом враховується позитивна характеристика ОСОБА_4 за місцем проживання та наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин: щирого каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а саме наявності на утриманні хворої матері та малолітньої дитини.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє можливість розгляду кримінального провадження щодо нього в судовому засіданні, де він може реалізувати свої права в повному обсязі.

Суд переконався в тому, що визнання ОСОБА_4 своєї вини є добровільним, що він розуміє суть угоди і наслідки її укладення.

Підстав для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати в строк відбутого ОСОБА_4 покарання час його попереднього ув`язнення - 31 березня 2016 року, тобто 1 день попереднього ув`язнення, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 березня 2016 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , обвинуваченим за ч. 4 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 28 липня 2015 року за № 0002898.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбутого ОСОБА_4 покарання час його попереднього ув`язнення - 31 березня 2016 року, тобто 1 день попереднього ув`язнення, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного захїоду ОСОБА_4 залишити незмінною - особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суддя ОСОБА_1