Єдиний унікальний № 500/7339/15-к
Провадження № 1-кп/500/153/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
18 жовтня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_9 ,
потерпілі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представник потерпілого ОСОБА_12 ,
розглянувши в м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003832, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив:
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Судовий розгляд кримінального провадження відкладений на 03 листопада 2016 року, а строк тримання під вартою закінчується 20 жовтня 2016 року.

Прокурор ОСОБА_5 17 жовтня 2016 р. подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 покладається необхідність запобігання спробам переховатися від суду, що підтверджується тривалим перебуванням останнього у міжнародному розшуку, а також враховуючи те, що, знаходячись на свободі, він може незаконно впливати на свідків у провадженні, деякі з яких до теперішнього часу не допитані.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора ОСОБА_5 .

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 і представник останнього ОСОБА_12 , у судове засідання не з`явився, їх участь при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ч. 1 ст. 193 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331, ч.4 ст. 199 КПК України, не передбачена.

Захисник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки про виклик до суду через SMS-повідомлення, в порядку ч. 1 ст. 53 КПК забезпечена участь захисника ОСОБА_8 на окрему процесуальну дію для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , залучений на окрему процесуальну дію, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково та обвинуваченому ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2015 р. з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків відносно ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку та закінчується 20 жовтня 2016 року, а судовий розгляд у цьому провадженні на даний час ще не закінчений з об`єктивних причин, у зв`язку з чим виникла необхідність розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд також відповідно до ст. 178 КПК України оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; його вік та стан його здоров`я; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі те, що він не одружений, не має й утриманців; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання; а також розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується.

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховатися від суду, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та вже переховувався від органів досудового розслідування і перебував у розшуку, що підтверджується раніше наданими прокурором документами, а саме постановами про оголошення у розшук від 30.11.2011 р. та від 19.11.2013 р., постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 30.11.2011 р. про надання дозволу органам МВС України на затримання ОСОБА_9 та доставку його до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, клопотанням слідчого до компетентного органу Російської Федерації про видачу правоохоронним органам України ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності. Також є достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з огляду на те, що судовий розгляд у даному провадженні ще не закінчений та не допитані усі свідки обвинувачення.

Разом з цим, суд раніше вже висловлював думку про недоведеність наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 , залишаючись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Суд в черговий раз звертає увагу прокурора на те, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 лише формально зроблене посилання на існування такого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак наявність цього ризику не тільки не доведена доказами, а й не обґрунтована у самому клопотанні, тому суд знов не приймає до уваги посилання прокурора на наявність цього ризику.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_9 може ухилитися від суду, а тому справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_9 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_9 , суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну його поведінку та запобігти ризикам, зазначеним у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 16 грудня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 369 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, до 16 грудня 2016 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 закінчується 16 грудня 2016 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_9 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3