Справа №588/1508/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/43/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше не судима,

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, і їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років, а також вирішено долю речових доказів, ухвалено про обрахування строку відбування засудженою покарання з 04 серпня 2015 року та про стягнення з обвинуваченої на користь держави 1259 грн. 04 коп. процесуальних витрат,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні умисного вбивства, а саме - у тому, що вона 03 серпня 2015 року, знаходячись у приміщенні кухні будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв зі своїм батьком ОСОБА_10 у період часу з 22 год. 40 хв. до 23 год., в ході побутового конфлікту, діючи з прямим умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_10 , взяла зі столу у праву руку кухонний ніж та реалізуючи свій злочинний намір, умисно завдала ОСОБА_10 зазначеним ножем удар в область лівої надключичної ділянки з пошкодженням лівої загальної сонної артерії , що призвело до кровотечі та ускладнилось крововтратою, спричинивши таким чином тілесне ушкодження у вигляді рани в лівій надключичній області по середній ключичній лінії, внаслідок чого ОСОБА_10 помер на місці події.

У поданих апеляційних скаргах:

- Обвинувачена ОСОБА_6 просить ухвалений стосовно неї вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції із забезпеченням їй належного правового захисту.

За змістом доводів апеляційної скарги обвинувачена вважає, що ухвалений стосовно неї вирок не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, оскільки як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду не були належно з`ясовані причини, за яких вона ударила свого батька ножем.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_6 посилається на надання їй недостатньої правової допомоги при розгляді кримінального провадження, заперечує, що у неї був умисел на вбивство та зазначає, що злочин був вчинений нею внаслідок збігу тяжких особистих сімейних обставин в умовах, коли умисел на позбавлення батька життя у неї і виник під час конфлікту, то в такому разі вона перебувала під впливом сильного душевного хвилювання внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_10 , як такого, що вчинив щодо неї 03.08.2015 року фізичне насильство та вчиняв щодо неї ще раніше домагання сексуального характеру, вважає, що висновок проведеної у кримінальному провадженні судово - психіатричної експертизи не є належно обґрунтованим через відсутність у експертів повних фактичних даних для правильної оцінки її стану на час вчинення злочину, заперечує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння , не погоджується з негативною характеристикою її особи за місцем проживання та з показами свідка ОСОБА_11 щодо обставин злочину, зокрема - щодо не вчинення ОСОБА_10 активних дій під час сварки та щодо дій ОСОБА_12 .

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_6 вважає, що суд усупереч вимогам ст. 66 КК України не врахував такі пом`якшуючі покарання обставини, як вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого, та не взяв до уваги роз`яснення п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 лютого 2003 року « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» про те, що у випадках, коли вбивство або тяжке тілесне ушкодження заподіяно після того, як стан сильного душевного хвилювання минув, неправомірна поведінка потерпілого в такому разі може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винного.

Також, за змістом апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 не погоджується з висновками суду про адресу проживання її матері та про те, що вона не одружена і не працююча.

- Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи кваліфікацію дій підзахисної, не погоджується з вироком суду в частині призначення покарання та просить змінити вирок суду з призначенням ОСОБА_6 більш м`якого покарання. Зокрема, захисник посилається на те, що судом не взято до уваги ті обставини, які спонукали ОСОБА_6 скоїти злочин, що її батько був лише декілька місяців як звільнений з місць позбавлення волі за умисне вбивство, що мати та батько обвинуваченої ОСОБА_6 були позбавлені батьківських прав, що в день смерті ОСОБА_10 був в стані сильного алкогольного сп`яніння і вчиняв сварки та бійки з дружиною і донькою.

Також захисник звертає увагу апеляційного суду на те, що прокурор у своїй промові просив призначити ОСОБА_6 покарання у виді 8 років позбавлення волі, тоді як суд у вироці призначив їй досить сувору міру покарання у виді 10 років позбавлення волі, не дивлячись на те, що у обвинуваченої на вихованні знаходиться малолітня дитина.

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , не оспорюючи юридичної кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 та доведеності її вини, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, як такого, що потягло за собою призначення обвинуваченій занадто м"якого покарання, та ухвалити апеляційним судом свій вирок, яким ОСОБА_6 визнати винною за ч.1 ст. 115 КК України та призначити їй покаранням у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі.

За змістом доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд при призначенні покарання безпідставно усупереч вимогам ст.. 65 КК України врахував, що ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнала свою вину та розкаялася у скоєному злочині, що показання обвинуваченої ОСОБА_6 різняться зі свідченнями потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_11 , а також вказує на те, що судом усупереч вимогам ст. 88 КПК України зазначено відомості про наявність негативної характеристики ОСОБА_6 щодо рис її характеру на підтвердження винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення і що суд першої інстанції не надав оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_6 про заподіяння їй ОСОБА_10 ударів в процесі сварки.

Судове засідання проведено в порядку вимог ст. 405 КПК України за неявки потерпілої ОСОБА_12 , яка належно повідомлена про день, час і місце апеляційного розгляду і раніше в судовому засіданні 04.02.2016 року висловлювала свою думку щодо поданих апеляційних скарг.

Заслухавши суддю доповідача про обставини кримінального провадження та зміст поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_9 , який апеляційну скаргу прокурора не підтримує, а проти поданих обвинуваченою і її захисником апеляційних скарг заперечує, вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 і доводи захисника ОСОБА_7 , які заявили , що подані ними апеляційні скарги підтримують, проти апеляційної скарги прокурора заперечують , при цьому обвинувачена ОСОБА_6 від своєї раніше поданої заяви про відмову від захисника ОСОБА_7 відмовилася, вважає зазначену заяву такою, що була подана під впливом емоцій, викликаних суворістю призначеного їй судом покарання, вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнає, просить пом`якшити покарання; пояснення потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні 04 лютого 2016 року проти апеляційної скарги прокурора заперечувала та підтримувала апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази та допитавши свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в порядку вимог ст. 404 КПК України, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 відповідають фактичним обставинам і ґрунтуються на досліджених та оцінених судом доказах в їх сукупності і взаємозв`язку.

Так, суд обґрунтовано поклав в основу вироку послідовні покази свідка ОСОБА_11 , яка показала, що 03 серпня 2015 року, близько 22 години 40 хвилин, вона зайшла в будинок сім`ї ОСОБА_16 і була очевидцем сварки між ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , під час якої ОСОБА_6 тримала в руці великий кухонний ніж, при цьому ОСОБА_10 звернувся до свідка з проханням забрати від нього дружину і доньку, і коли ОСОБА_12 вийшла до сусідньої кімнати будинку щоб заспокоїти дитину, яка плакала, а ОСОБА_10 ніяких активних дій не вчиняв, ОСОБА_6 , стоячи обличчям до батька, нанесла удар ножем, який тримала у правій руці, ОСОБА_10 в область шиї, внаслідок чого ОСОБА_10 помер на місці.

Зазначені покази свідка підтверджуються іншими належними та допустими доказами, яким судом також дано об`єктивну оцінку, зокрема, сукупністю показів потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколом огляду місця події від 04 серпня 2015 року, висновками судово- медичних експертиз, висновком судової трасологічної експертизи, висновком медико-криміналістичної експертизи, протоколом проведення слідчого експерименту з участю підозрюваної ОСОБА_6 з відеозаписом, які досліджено судом першої інстанції в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_12 показала в судовому засіданні, що 3 серпня 2015 року, близько 22 години вона повернулася додому, де виявила , що її чоловік ОСОБА_10 і донька ОСОБА_6 сварилися через те, що чоловік не хотів пускати доньку гуляти без дитини, а коли ОСОБА_12 сказала, що вона побуде з дитиною, ОСОБА_10 ударив її, в цей час до будинку зайшла сусідка ОСОБА_11 та попросила дати їй електропіч, а вона вийшла в сусідню кімнату заспокоїти дитину, яка плакала, і коли повернулася, то побачила, що в кімнаті вже нікого не було крім ОСОБА_10 , який лежав на підлозі з раною в надключичній області, де і помер.

Також допитана судом в якості свідка ОСОБА_17 , яка проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_16 , показала, що 03 серпня 2015 року, близько 22 години 45 хвилин вона почула як на вулиці кричить ОСОБА_12 , а коли вийшла на вулицю, то ОСОБА_12 розповіла їй, що її донька ОСОБА_6 вбила ОСОБА_10 .

Також допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , який проживає в с. Люджа Тростянецького району Сумської області , показав, що 04 серпня 2015 року , близько 02 години ночі до нього додому прийшла ОСОБА_12 , яка плакала і розповіла йому, що її донька ОСОБА_19 вбила ОСОБА_10 .

Дослідженим судом протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 04.08.2015 року, складеними за результатами виїзду слідчо- оперативної групи, підтверджується, що в будинку за АДРЕСА_1 у одній із кімнат було виявлено труп ОСОБА_10 , ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, слід взуття ( т.1 арк. 51-57).

Згідно висновку судово- медичної експертизи за № 89 від 04 вересня 2015 року , причиною смерті ОСОБА_10 є колото- різане поранення лівої підключичної області з пошкодженням лівої сонної артерії та лівої напівокружності стравоходу, яке несумісне з життям ( т. 1 арк. 108-111).

З досліджених судом протоколу слідчого експерименту та відеозапису до нього від 05 серпня 2015 року убачається, що ОСОБА_6 , як підозрювана у вбивстві ОСОБА_10 , розповідала та продемонструвала на місці події механізм заподіяння нею ножем удару в надключичну область свого батька ОСОБА_10 ( т.1 арк. 180 -203).

Згідно висновку судово- медичної експертизи за № 202 від 04 вересня 2015 року, колото-різане поранення в лівій надключичній ділянці у ОСОБА_10 могло утворитися в результаті механізму, зазначеного ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту ( т.1 арк. 116-120).

Крім цього, висновком медико- криміналістичної експертизи за № 331 від 16 вересня 2015 року підтверджується, що виявлена під час судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_10 колото- різана рана в надключичній області зліва утворилася від колото ріжучої дії плоского клинкового знаряддя типу клинка ножа, маючого П-образний в перерізі обух з більш вираженим одним ребром і порівняно гостре лезо, а висновком судово-цитологічної експертизи за № 210 від 17 серпня 2015 року встановлено, що на лезі та рукоятці ножа, вилученого під час огляду місця події, виявлено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_10 ( т.1 арк. 137-140, 154-157).

Також висновком судової трасологічної експертизи за № 91 від 24 вересня 2015 року встановлено, що виявлений в ході огляду місця події 04 серпня 2015 року слід підошви взуття залишений взуттям з таким же типом рельєфного малюнку, як і на підошві капців, вилучених у ОСОБА_6 ( т.1 арк. 168-178),

Враховуючи сукупність досліджених судом першої інстанції доказів, на які суд послався за змістом мотивувальної частини вироку, колегія суддів погоджується з висновком суду про доведеність достатніми об`єктивними доказами вини ОСОБА_6 в умисному вбивстві ОСОБА_10 .

При цьому, судом було взято до уваги висновок проведеної в ході досудового розслідування комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи, з якої убачається, що в момент вчинення злочину ОСОБА_6 не знаходилася в стані фізіологічного афекту, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( т.1 арк. 207-210).

Даним висновком спростовуються доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона під час заподіяння смерті ОСОБА_10 перебувала в стані сильного душевного хвилювання, а сам зміст вказаного експертного висновку свідчить про те, що експертиза була проведена повноваженою комісією експертів і вмотивована та обґрунтована за результатами об`єктивного дослідження обставин події злочину та даних про психічне здоров`я підекспертної.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що вбивство батька було вчинене нею внаслідок збігу тяжких особистих сімейних обставин.

Збіг тяжких особистих, сімейних чи інших обставин передбачає збіг таких негативних обставин, які заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, гарячкуватість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки. Перелік вказаних обставин законом не визначено. Судова практика визнає ними, зокрема, смерть або тяжку хворобу рідної чи близької людини, хворобу винного, втрату ним роботи, складні житлові умови, подію, що спричинила глибокий конфлікт у сім`ї, важке матеріальне становище.

Враховуючи обставини кримінального провадження та сукупність досліджених судом доказів, з яких убачається, що фактично з 2009 року і до приїзду з Російської Федерації до батьків незадовго до вчинення злочину обвинувачена ОСОБА_6 з батьком не проживала, докази як б свідчили про вчинення ОСОБА_10 щодо ОСОБА_6 дій сексуального характеру відсутні, про що показала і сама ОСОБА_6 , а конфлікт в сім`ї ОСОБА_16 мав місце 03 серпня 2015 року на ґрунті незадоволення ОСОБА_10 тим, що ОСОБА_6 хоче в пізній час підти з дому, колегія суддів не вбачає збігу тяжких особистих і сімейних обставин, які б внаслідок свого негативного впливу призвели до погіршення самоконтролю ОСОБА_6 .

При цьому, судом достатньо повно і об"єктивно встановлено причини конфлікту, який мав місце 03 серпня 2015 року в сім"ї Ніколаєнків.

Внаслідок дослідження і оцінки наданих доказів в їх суперечності, суд цілком обґрунтовано не взяв до уваги покази обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона ударила батька ножем , коли він наближався до неї, оскільки такі покази спростовуються послідовними показами свідка ОСОБА_11 , як не зацікавленого очевидця події злочину.

Тому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 в частині заперечення проти показів вищевказаного свідка про те, що ОСОБА_10 безпосередньо перед нанесенням йому обвинуваченою удару ножем ніяких активних дій не вчиняв.

За таких обставин спрямованість дій ОСОБА_6 , які зводилися до нанесення удару ножем в область життєво - важливих органів потерпілого за відсутності ознак необхідної оборони свідчить про наявність у обвинуваченої під час вчинення таких дій прямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що суд неправильно вказав адресу проживання її матері і те, що обвинувачена не одружена та не працююча.

Як вбачається за змістом ухваленого судом вироку у даному кримінальному провадженні , потерпіла ОСОБА_12 , яка є матір`ю обвинуваченої ОСОБА_6 , проживає за адресою : АДРЕСА_1 і цей факт підтверджується належними доказами.

Разом з тим, у кримінальному провадженні відсутні докази, які б свідчили про перебування ОСОБА_6 у зареєстрованому офіційно шлюбі та про наявність у неї на час ухвалення судом вироку постійної роботи , в тому числі - про перебування її у відпустці по догляду за дитиною, оскільки така відпустка надається роботодавцем.

Колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченої про недостатність надання їй правової допомоги, оскільки зазначені доводи не відповідають фактичним обставинам щодо участі захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні та спростовуються показами самої ОСОБА_6 про емоційність таких доводів.

Разом з тим, не піддаючи сумнівам правильність кваліфікації злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг обвинуваченої і її захисника про те, що при ухваленні стосовно ОСОБА_6 вироку в частині призначення покарання судом були недостатньо враховані та оцінені обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої і обставини, що пом`якшують покарання.

Згідно вимог ст.. 65 КК України, суд при призначенні покарання має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Враховуючи вищевказані вимоги закону України про кримінальну відповідальність, суд, визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, повинен виходити із сукупності всіх обставин провадження.

Разом з тим, визначаючи за змістом ухваленого вироку належними і допустимими доказами, висновки судово- медичних експертиз , які підтверджують покази обвинуваченої ОСОБА_6 і потерпілої ОСОБА_12 про заподіяння їм ОСОБА_10 03 серпня 2015 року тілесних ушкоджень в ході сварки до приходу в їх житло свідка ОСОБА_11 , суд не дав зазначеному факту належної оцінки.

Колегія суддів вважає за необхідне виправити цю помилку суду першої інстанції і визнає таку противоправну поведінку ОСОБА_10 як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої.

З ухваленого стосовно ОСОБА_6 вироку вбачається, що суд призначаючи обвинуваченій покарання, врахував як пом`якшуючі обставини визнання ОСОБА_6 своєї вини, її каяття у вчиненні інкримінованого їй злочину, а також те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має малолітню дитину.

Також, вирок суду в частині обґрунтування призначеного покарання має посилання на вчинення обвинуваченою злочину в стані алкогольного сп`яніння і негативну характеристику її особи з місця проживання.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд стосовно обвинуваченої особи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, складеного у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 не було інкриміновано наявність такої обставини, як перебування під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння , а встановлений судом факт вживання ОСОБА_6 03 серпня 2015 року спиртних напоїв не є достатнім доказом перебування її під час вчинення вбивства ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_13 , до житла якого ОСОБА_6 прийшла разом з малолітнім сином в ніч з 03 на 04 серпня 2015 року одразу після вбивства ОСОБА_10 , заперечує наявність у ОСОБА_6 на той час ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, не зважаючи на те, що ОСОБА_6 була затримана працівниками міліції фактично через короткий проміжок часу після вчинення нею злочину, у кримінальному провадженні відсутні докази, які б свідчили про її медичний огляд на стан сп`яніння одразу після затримання.

За таких умов визнання і врахування судом при призначенні обвинуваченій покарання такої обставини як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння є безпідставним.

У матеріалах кримінального провадження мається негативна письмова характеристика особи обвинуваченої ОСОБА_6 , як така, що надана Люджанським сільським головою ОСОБА_14 , і яка була врахована судом при призначенні обвинуваченій покарання.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_20 сільський голова ОСОБА_14 показав, що зазначену характеристику підписував не він, а секретар сільської ради, що викладені за змістом характеристики факти мають ознаки суб`єктивної оцінки і що він не може підтвердити їх дійсність об`єктивно встановленими фактами.

За таких показів свідка ОСОБА_14 , врахована судом першої інстанції характеристика особи обвинуваченої ОСОБА_6 не може бути належним і допустимим доказом.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини ухваленого стосовно ОСОБА_6 вироку посилання на вчинення обвинуваченою злочину в стані алкогольного сп`яніння і на негативну характеристику її особи.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції і апеляційним судом пом`якшуючі покарання обвинуваченої обставини, та враховуючи непідтвердженя об`єктивними доказами обставин, які судом першої інстанції взяті до уваги фактично як обтяжуючі, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді 10 років позбавлення волі є явно несправедливим і що вищезазначені пом`якшуючі обставини є належними підставами для пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання з 10 років до 7 років і 6 місяців позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Також колегія суддів на виконання вимог ч.5 ст.72 КК України вважає за необхідне зарахувати у строк призначеного обвинуваченій покарання строк її попереднього ув`язнення з 04 серпня 2015 року з розрахунку відповідності одному дню попереднього ув`язнення двох днів позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні обвинуваченій покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 про призначення судом обвинуваченій занадто м`якого покарання, то зазначені доводи є необґрунтованими з огляду на викладені обставини, за яких колегія суддів визнає за можливе і доцільне пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання.

При цьому, колегія суддів не вбачає можливість взяти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про ненадання судом першої інстанції оцінки показам обвинуваченої щодо протиправних дій ОСОБА_10 , оскільки такі доводи спрямовані на обтяження покарання обвинуваченої, тоді як факт заподіяння ОСОБА_10 . ОСОБА_12 і ОСОБА_6 в ході сварки тілесних ушкоджень визначається апеляційним судом як пом`якшуюча покарання обвинуваченої обставина.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність визнання судом наявності таких пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 обставин, як визнання нею вини і щире каяття обвинуваченої у вчиненні злочину.

З матеріалів кримінального провадження і з показів обвинуваченої вбачається, що ОСОБА_6 дійсно визнає свою вину і щиро розкаюється у вчиненні вбивства батька, а деяка розбіжність наданих нею показів з іншими доказами у кримінальному провадженні в частині обставин події апеляційний суд вважає такою, що викликана особистим емоційним сприйняттям обвинуваченою цих обставин.

Також є безпідставними доводи прокурора ОСОБА_8 про невідповідність вироку суду вимогам ст.. 88 КПК України, оскільки ухвалений стосовно ОСОБА_6 вирок не містить посилання на характеристику особи обвинуваченої щодо рис її характеру як на підтвердження винуватості у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Наявними у кримінальному провадженні доказами підтверджується , що після застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, її малолітній син ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був поміщений на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області до Комунального лікувально- профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини».

Станом на 16 березня 2016 року апеляційним судом встановлено, в тому числі шляхом допиту свідка ОСОБА_15 , що малолітній син обвинуваченої ОСОБА_6 перебуває на утриманні батька ОСОБА_15 .

За таких обставин, колегія суддів не вбачає передбачених ст.. 378 КПК України підстав для постановлення окремої ухвали на предмет порушення питання про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_21 .

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.404, ст. 405, ст. 407, ст.408, ст. 409, ст. 418, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку суду посилання на вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння та на негативну характеристику її особи.

Пом`якшити призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні покарання за ч.1 ст. 115 КК України та вважати її засудженою за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і шість місяців.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк призначеного ОСОБА_6 покарання зарахувати строк її попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 04 серпня 2015 року по 16 березня 2016 року включно з розрахунку : один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ця ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4