Дата документу Справа № 317/762/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/772/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/762/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Пролетарське Розівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*30.11.2010 року Розівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, про його умовно-дострокового звільнення;

*19.04.2012 року Розівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 30.12.2011 року, кінець строку відбування покарання - 30.01.2017 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року посилаючись на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 321, 350, 351, 358 КПК України, оскільки ним в судовому засіданні було заявлено клопотання про витребування даних, які характеризують його особу, а також розглядати кримінальне провадження щодо нього на підставі загальних засад кримінального провадження, що судом зроблено не було, у зв`язку з чим він вважає, що було порушено його право на захист. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Також ОСОБА_7 вказує, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст.372 КПК України, оскільки в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали не зазначено встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів не врахування окремих доказів, висновків суду. Йому 05.04.2016р. від начальника колонії було застосоване заохочення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі суду, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений просить розглянути його особову справу відносно можливості застосування до нього заохочувальної норми у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 ч.2 ч.3 КК України. Засуджений вважає, що право на повторне клопотання дає ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2016 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд послався на те, що останній звертався до Запорізького районного суду Запорізької області у жовтні 2015 року з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою суду Запорізького районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

На ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року засудженим була подана апеляційна скарга.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26.10.2015 року Апеляційним судом Запорізької області було постановлено ухвалу від 12 січня 2016 року якою апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців. ОСОБА_8 засуджений 19.04.2012 року Розівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі за тяжкий злочин.

У зв`язку з вищевикладеним суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 26.10.2015 року про відмову щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання набула законної сили лише 12.01.2016 року, тому ОСОБА_8 може повторно подати клопотання про умовно-дострокове звільнення лише через рік з дня винесення ухвали про відмову.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокового звільнення залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4