ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку ст. 336 КПК України в режимі дистанційного судового провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Краснокутськ Харківської обл., українець, гр-н України, вища освіта, пенсіонер, одружений, має на утриманні матір похилого віку, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
У березні 2014 року громадянин України ОСОБА_5 вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом організації, участі та проведення 16 березня 2014 року незаконного, так званого, загальнокримського референдуму, на території України в м. Старий Крим Кіровського району Автономної Республіки Крим з питань відокремлення цієї Республіки від України та приєднання її до РФ як самостійного суб`єкта федерації за таких обставин.

На початку березня 2014 року ОСОБА_5 на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи погодився за грошову винагороду в розмірі 300 грн з метою зміни меж території України забезпечити проведення 16 березня 2014 року на території міста Старий Крим незаконного заходу під виглядом «референдуму» шляхом функціонування «виборчої дільниці № 15035». У зв`язку з цим ОСОБА_5 зобов`язався організувати та координувати дії інших осіб як представників вказаної «виборчої дільниці № 15035» на підтримку та розповсюдження ідеї відокремлення адміністративно-територіальної одиниці України - Автономна Республіка Крим в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

10 березня 2014 року ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів та власних політичних міркувань, прибув до «виборчої дільниці № 15035» у м. Старий Крим і приступив до реалізації своїх намірів, погодивши свої дії з іншими невстановленими особами. На черговому засіданні «дільничної комісії виборчої дільниці № 15035» (далі «дільнична комісія») ОСОБА_7 було обрано головою «дільничної комісії» і він погодився організувати роботу «дільничної комісії» та проведення 16 березня 2014 року опитування мешканців міста Старий Крим з вказаного вище приводу.

Згідно з Указом Президента України № 261/2014 від 07 березня 2014 року «Про зупинення дії Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 6 березня 2014 року № 1702-6/14 «Про проведення загальнокримського референдуму», а також відповідно до рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2014 від 14 березня 2014 року у справі за конституційними поданнями виконуючого обов`язки Президента України, Голови Верховної Ради України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим «Про проведення загальнокримського референдуму» (справа про проведення місцевого референдуму в Автономній Республіці Крим)», дія вказаної Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 6 березня 2014 року № 1702-6/14 спочатку була зупинена, а потім сама вона визнана неконституційною, відтак втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення, яке є обов`язковим для виконання. До того ж діяльність Комісії Автономної Республіки Крим із проведення загальнокримського референдуму, територіальних та дільничних комісій, створених для проведення цього референдуму була припинена, Раді міністрів Автономної Республіки Крим було доручено припинити фінансування заходів щодо проведення референдуму, забезпечити знищення бюлетенів, агітаційних матеріалів.
Разом з тим, 16 березня 2014 року близько 07 год 30 хв ОСОБА_5 , діючи у порушення вказаних нормативних приписів, свідомо прибув до приміщення, в якому розташовувалася «виборча дільниця № 15035»в м. Старий Крим, де розмістив скриньки для голосування, столи та сформовані аркуші паперу для проведення голосування на виконання Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 6 березня 2014 року № 1702-6/14, що втратила чинність. Протягом дня ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір та виконуючи обов`язки голови «дільничної комісії», організував, контролював та координував роботу членів цієї комісії, яким видавав бланки, схожі на бюлетені, давав доручення щодо формування списків громадян, які «проголосували», а також щодо подальшого складання та підписання протоколів за результатами такого «голосування». Того ж дня близько 21 години ОСОБА_5 передав сформовані бюлетені і підписані ним протоколи про результати проведеної імітації народного виявлення невстановленим слідством особам для їх подальшого використання під час протиправної зміни меж території України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що у зв`язку з тим, що 6 березня 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим прийняла постанову «Про проведення загальнокримського референдуму»він погодився з метою зміни меж території України забезпечити проведення цього «референдуму» 16 березня 2014 року на території міста Старий Крим шляхом організації функціонування «виборчої дільниці № 15035». 10 березня 2014 року на засіданні «дільничної комісії» його було обрано її головою. До його обов`язків як голови комісії входило організація та координація представників виборчої дільниці на підтримку та розповсюдження ідеї відокремлення адміністративно-територіальної одиниці України - Автономна Республіка Крим в порушення порядку, встановленого Конституцією України, від України та її приєднання до РФ як самостійного суб`єкта федерації. Як при цьому наголосив обвинувачений, він лише оформляв волевиявлення мешканців міста з порушеного питання, проте тиску на них не здійснював, хоча і розуміє, що незнання законодавства України з вказаних питань не звільняє від відповідальності.
Як далі показав обвинувачений, 16 березня 2014 року близько 07 год 30 хв він прибув до приміщення виборчої дільниці, де розмістив скриньки для голосування, столи та сформовані аркуші паперу для проведення голосування. Протягом дня, виконуючи обов`язки голови «дільничної комісії», він організував, контролював та координував роботу її членів, яким видавав бюлетені, давав доручення щодо формування списків громадян, які проголосували, а також щодо подальшого складання та підписання протоколів за результатами такого «голосування». Того ж дня близько 21 години він передав сформовані бюлетені і підписані ним протоколи невідомим особам для їх подальшого використання під час протиправної зміни меж території України.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що гр-н України ОСОБА_5 протягом березня 2014 року вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України (ст. 73), шляхом організації, участі та проведення 16 березня 2014 року незаконного «загальнокримського референдуму» на території України в м. Старий Крим Кіровського району Автономної Республіки Крим з питань відокремлення цієї Республіки від України та приєднання її до РФ, а тому ці дії обвинуваченого суд, керуючись одночасно правилами ст. 5 КК України, кваліфікує за ч. 1 ст. 110 КК України (в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року № 2341-III).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 50 та 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України хоча і є злочином середньої тяжкості, проте відзначається шкідливістю наслідків, які у подальшому в сукупності з іншими чинниками призвели до тимчасової окупації внаслідок збройної агресії Російської Федерації: сухопутної території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішніх вод України цих територій; внутрішніх морських вод і територіального моря України навколо Кримського півострова, території виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряного простору над зазначеними територіями (ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Суд також приймає до уваги дані про особу винуватого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, є пенсіонером, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні важко хвору матір, яка проживає на території України і потребує догляду з боку сина. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття з його боку, активне сприяння слідству, його поведінку у суді, а також і те, що він засудив свої дії. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого (наявність захворювання діабет ІІ типу), суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 1 ст. 110 КК України (в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року № 2341-III), разом з тим не знаходить підстав для призначення такого покарання у максимальному розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, відповідає принципам гуманності, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинува-ченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту без зміни до набрання вироком законної сили, але в будь-якому випадку не пізніше закінчення строку відбування засудженим призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 177, 178, 183, 368, 371, 373-377 КПК України, ст. 72 КК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України (в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року № 2341-III), за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з 26 жовтня 2015 року (11 год 00 хв) з урахуванням строку його затримання та тримання під вартою у зв`язку з даним провадженням.

Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 26 жовтня 2015 року, до набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворівського районного суду міста Херсон від 27 жовтня 2015 року особисті документи та речі обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати, а вилучені речі та документи повернути ОСОБА_8 ..

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 утримання під вартою залишити без зміни і до набрання вироком законної сили, але виключно в межах строку відбування покарання за даним вироком, утримувати його у Херсонському слідчому ізоляторі - 28 Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_10