Ухвала іменем україни 21 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні звернення Апеляційного суду Житомирської області на підставі ухвали цього ж суду від 11 квітня 2016 року про визначення підсудності кримінального провадження № 0000008 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
в с т а н о в и л а:
Апеляційний суд Житомирської області на підставі ухвали від 11 квітня 2016 року направив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у порядку ч. 3 ст. 34 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених за ч. 3 ст. 332 КК України, для визначення його підсудності.
В ухвалі апеляційного суду зазначено, що до Олевського районного суду Житомирської області 16 листопада 2015 року надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні. Однак, підготовче судове засідання провести не виявилось за можливе, у зв`язку із недоставкою обвинуваченого ОСОБА_5 , який утримується під вартою в Одеській установі виконання покарань, так як Приморським районним судом м. Одеси розглядається інше кримінальне провадження за його обвинуваченням. На підставі зазначеного з метою оперативності та ефективності кримінального провадження апеляційний суд вважає за необхідне направити це провадження до суду за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду звернення, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду звернення не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в ухвалі, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
З обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000008 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів на території Олевського району Житомирської області, у зв`язку із чим кримінальне провадження згідно з вищенаведеними нормами закону направлено до Олевського районного суду Житомирської області.
Частиною першою ст. 34 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Також, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, тощо.
Проте, твердження в ухвалі на місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 у м. Одесі та його утримання в Одеській установі виконання покарань як на винятковий випадок, у зв`язку з неможливістю розгляду справи Олевським районним судом Житомирської області, не може бути підставою для направлення справи з одного суду до іншого, оскільки це питання носить виключно організаційний характер забезпечення судового провадження.
Також, зазначення апеляційного суду на розгляд Приморським районним судом м. Одеси кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , фактично вказує на його посилання про необхідність об`єднання проваджень, що відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК не є підставою для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.
Крім того, згідно з ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

За змістом закону вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого може ініціюватися відповідним судом апеляційної інстанції уформі подання за підписом голови або в.о. голови відповідного суду.
В той же час Апеляційний суд Житомирської області в порушення вимог кримінального процесуального законодавства звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із супровідним листом за підписом судді апеляційного суду, а не з поданням за підписом голови або в.о. голови цього суду.
Разом із цим, у зверненні не порушується питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, не зазначається з якого та до якого саме суду слід його направити, згідно правил ст. 34 КПК України, а ставиться вимога про визначення його підсудності Вищим спеціалізованими судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що не входить до компетенції касаційного суду.
Таким чином підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків, передбачених абзацом шостим частини першої цієї ж статті, не встановлено.

Відтак, у задоволенні звернення апеляційного суду слід відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Відмовити у задоволенні звернення Апеляційного суду Житомирської області на підставі ухвали цього ж суду від 11 квітня 2016 року про визначення підсудності кримінального провадження № 0000008 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3