Справа № 569/3339/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта професійно-технічна, несудимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 27 лютого 2016 року, приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи у дворі будинку № 6 по вул. Кн. Романа в м. Рівне, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, з корисливих мотивів, придбав, шляхом привласнення знайденого, пакет білого кольору, в якому знаходилися 10 пачок бойових припасів по 50 штук в кожній, які почав носити та зберігати при собі без передбаченого законом дозволу та в подальшому, 29 лютого 2015 року, близько 13 год. 00 хв., під час проведення працівниками поліції поверхневого огляду ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , у нього було виявлено та вилучено 10 пачок бойових припасів по 50 штук в кожній в загальній кількості 500 штук, які згідно висновку експерта № 1.2-86/16 від 10.03.2016 року являються боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї калібру 5,6 мм. (.22LR) та які останній придбав, носив та зберігав без передбаченого п. 2.3.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 року, дозволу.

Під час досудового розслідування між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , 17 березня 2016 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом зясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

По справі проведено експертизу за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Угоду від 17 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 569/3339/16-к про визнання винуватості укладену між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу систему.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 703,68 (сімсот три) гривні 68 копійок.

Речові докази по справі - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1