Справа № 581/614/16-к
Провадження № 1-кп/581/47/16
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
07 вересня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження сел. Липова Долина Сумської області, місце мешкання: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, громадянина України, раніше судимого вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 квітня 2012 року за ч. 1 ст. 286 КК України,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням до приміщення.
Це кримінальне правопорушення він скоїв за таких обставин.
29 грудня 2015 року близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_4 спільно з знайомим ОСОБА_5 , жителем с. Широке Широкинського району Дніпропетровської області, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, перебували в будинку по АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкала знайома ОСОБА_6 . Там вживали спиртні напої. У ході розмови ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 здійснити крадіжку продуктів харчування з господарства, що знаходиться неподалік. ОСОБА_5 погодився. Близько 21 год. 29 грудня 2015 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прийшли до господарства АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір до кінця, переслідуючи корисливу мету, діючи спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , проник до господарства через хвіртку, підійшов до приміщення літньої кухні, продовжуючи свій злочинний намір на вчинення крадіжки, проник через незачинені двері до коридору літньої кухні, де ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , приклавши спільні зусилля зірвали навісний замикаючий пристрій на других дверях за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приготував ОСОБА_4 та проникли всередину літньої кухні, звідки викрали 2 сумки плетені синього кольору вартістю 9 грн кожна, 5 хлібин з білого борошна вартістю 5,3 грн. кожна, пачку гірчиці «Торчин» вартістю 5,75 грн., пачку майонезу «Королівський смак» вартістю 4,45 грн., тушку півня вагою 2 кг загальною вартістю 84 грн., ліхтар червоного кольору вартістю 88 грн., ліхтар чорного кольору вартістю 75 грн., грошові кошти монетами різного номіналу на загальну суму 35 грн. Згідно висновку експерта №28 загальна вартість викраденого становить 336, 7 грн. У подальшому викраденим розпорядились на власний розсуд, а саме залишили собі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 себе винним в скоєному визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що дійсно 29 грудня 2015 року разом із ОСОБА_5 вживали спиртні напої в господарстві ОСОБА_6 в селі Синівка. Потім у них виник умисел на викрадення продуктів харчування із сусіднього господарства АДРЕСА_3 до цього господарства, вони підійшли до приміщення літньої кухні, проникли через двері до неї, зірвавши навісний замок за допомогою плоскогубців, звідки викрали продукти харчування, промислові вироби та грошові кошти. Із викраденим повернулись до господарства ОСОБА_6 . Через деякий час все викрадене в них було вилучено працівниками міліції. Із встановленою сумою викраденого погодився.
Вказані пояснення ОСОБА_4 суд вважає необхідним покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними і об`єктивними.
Оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у скоєному ним злочині, не оспорював фактичні обставини та зібрані докази, суд визнав недоцільним проведення повного дослідження доказів та обставин провадження, які ніким не оспорюються, та з`ясувавши думку обвинуваченого щодо розуміння змісту цієї процесуальної дії, пересвідчившись у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши наслідки таких процесуальних дій, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого, заяви потерпілої та обставин, що характеризують обвинуваченого.
Таким чином, факт скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення доведений повністю, а тому його злочинні дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (майна ОСОБА_7 ) за попередньою змовою групою осіб (разом із ОСОБА_5 ), поєднаному з проникненням до іншого приміщення (літня кухня за адресою: АДРЕСА_3 ), кваліфікуючими ознаками якого є вчинення за попередньою змовою групою осіб та проникнення до іншого приміщення.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає його щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом визнаються вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, оскільки обвинувачений станом на день вчинення злочину мав непогашену судимість.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину (віднесення злочину до тяжких), дані про особу ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, а в лікаря-нарколога перебуває, одружений, не працює, згідно наданої характеристики за місцем проживання веде аморальний спосіб життя, авторитетом серед односельців не користується, завдання крадіжкою збитків, які за обсягом не є значними, відсутність до обвинуваченого претензій майнового характеру з боку потерпілої, що засвідчено її заявою, і приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Однак, з урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, та керуючись ст. 75 КК України, приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на обвинуваченого передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.
На думку суду, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Обраний ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити до набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 1412 грн. 34 коп.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 1412 грн. 34 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1