Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 05 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000018

від 22 листопада 2012 року, за касаційною прокурора на вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

за вироком Корабельного районного суду

м. Миколаєва від 09 грудня 1998 року засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ст. 86-1, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 140 КК 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; звільненого

12 червня 2002 року умовно-достроково на 1 рік 23 дні;

за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2004 року засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 357 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років

6 місяців; 23 грудня 2011 року звільненого умовно-достроково на 11 місяців 21 день;

за вироком Корабельного районного суду

м. Миколаєва від 18 березня 2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки; ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня

2013 року іспитовий строк скасовано, направлено відбувати покарання;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

в с т а н о в и л а:

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 18 березня 2013 року та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки 6 місяців.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь:
ОСОБА_7 2625 грн; ОСОБА_8 600 грн;

Відділу освіти та спорту жовтневої районної державної адміністрації 23 834 грн; ОСОБА_9 13 590 грн; Миколаївської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» 11 043, 65 грн;

Жовтневої центральної районної лікарні Миколаївської облдержадміністрації 3375 грн; Лиманівського сільського споживчого товариства 10 231 грн; ОСОБА_10 5 400 грн;

ТОВ «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» 4062,99 грн.
Вирішено питання про стягнення судових витрат та про долю речових доказів.
Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він у м. Миколаєві скоїв ряд крадіжок, поєднаних з проникненням у житло чи приміщення, вчинених повторно:
21 листопада 2012 року приблизно о 23.00 год. з приміщення торгівельного кіоску (Жовтневий проспект, 315) належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 26 820 грн;
12 червня 2013 року близько о 22.30 год. з приміщення централізованої бухгалтерії відділу освіти, молоді та спорту Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області (вул. Ольшанців, 66/2) майно на загальну суму 23 834 грн;
11 липня 2013 року приблизно о 01.00 год. з приміщення квартири АДРЕСА_2 належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 3000 грн;
16 жовтня 2013 року близько о 22.00 год. з приміщення Жовтневої центральної районної лікарні (вул. Доктора Самойловича, 25) майно на загальну суму 3948 грн;
22 листопада 2013 року приблизно о 21.00 год. з офісних приміщень, розташованих в будівлі Жовтневої районної спілки споживчих товариств Миколаївської області (вул. Янтарна, 64):
з офісу № 2 належні ОСОБА_10 гроші в сумі 5400 грн;
з офісу № 3, орендованого ТОВ «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці», майно на загальну суму 7619,99 грн;
з офісу № 4 (приміщення Лиманівського сільського споживчого товариства) гроші в сумі 10 231 грн;
з офісних приміщень № 8 та № 15, де розташований Жовтневий виробничий відділ Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» майно на загальну суму 17 010,65 грн, а також належне ОСОБА_7 майно на загальну на суму 2825 грн.
Апеляційний суд під час розгляду кримінального провадження

за апеляційною скаргою прокурора скасував вирок районного суду в частині призначення покарання і постановив свій, яким призначив ОСОБА_6 покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК (епізод від 21 листопада 2012 року) у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 08 грудня 2004 року, і остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (за цим вироком епізод

від 21 листопада 2012 року та злочини за вироком від 18 березня 2013 року) остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
ч. 3 ст. 185 КК (епізоди від 12 червня 2013 року; 11 липня

2013 року; 16 жовтня 2013 року та 22 листопада 2013 року) у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 18 березня 2013 року та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки 6 місяців. В решті вирок суду залишив без змін.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує на те, що апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у розмірі ближче до мінімального не врахував дані про особу засудженого, а визначений останньому апеляційним судом розмір покарання у виді позбавлення волі за сукупністю вироків не буде сприяти виправленню ОСОБА_6 . Крім того, на думку прокурора, апеляційний суд всупереч вимогам ст. 70 КК та роз`ясненням, що містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 безпідставно призначив ОСОБА_6 покарання за окремим епізодом крадіжки

+від 21 листопада 2012 року, а також безпідставно призначив останньому покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу та просив вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Доведеність винуватості засудженого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 3 ст. 185 КК відповідно до вимог

ст. 433 КПК колегія суддів не перевіряє, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржується.
Доводи прокурора про призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у розмірі наближеному до мінімального, передбаченому санкцією вказаної норми, а також за сукупністю вироків, як такого, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок мякості, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 65 КК при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують й обтяжують покарання. Особі, котра вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд послався на те, що враховує ступінь тяжкості, обставини скоєння злочинів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків та обставину, що його обтяжує рецидив. Суд також дослідив дані про особу винного, а саме те, що він раніше судимий, в цілому характеризується позитивно, має намір створити сім`ю.
Разом із тим, на думку колегії суддів, апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеному до мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК, достатньою мірою не врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких; те, що останній протягом незначного проміжку часу вчинив п`ять епізодів заволодіння майном громадян, із яких один під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а чотири під час іспитового строку за попереднім вироком. Крім того, при врахуванні даних про особу

ОСОБА_6 суд не достатньою мірою врахував те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів у зв`язку з чим має незняті та непогашені судимості, не працює, негативно характеризується за місцем проживання (а.к.п. 171, т. 2).
За таких обставин вирок апеляційного суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, а кримінальне провадження призначенню нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд має звернути увагу на допущені недоліки, усунути їх та, перевіривши доводи касаційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, постановити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня

2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3