Номер провадження 1-кп/754/403/16
Справа№754/6619/16-к
Вирок
Іменем України
08 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003566 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, неофіційно працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

27.11.1997 року Залізничним районним судом м. Києва за ст.81ч.3,17,81ч.3,140ч.2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

23.05.2003 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.190ч.2 КК України на 1 рік обмеження волі.

18.03.2004 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.185ч.2,190ч.2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

12.02.2007 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.186ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі.

12.06.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.190ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі.

07.08.2012 року Броварським міським судом Київської області за ст. 186ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, 26.02.2016 року звільнився по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.190ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 25.03.2016 року приблизно о 15.00год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 переслідуючи корисливу мету, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , та під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом обману повторно заволодів чужим майном, що належало ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном «Леново А516», вартістю 1499грн., в якому знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 25грн. та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25грн., картка пам`яті 8Гб. вартістю 100грн., який знаходився у чохлі вартістю 57грн.50коп., а всього на загальну суму 1731грн.50коп., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість викраденого не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Вказав, що дійсно 25.03.2016 року приблизно о 15.00год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить його товаришу, повідомив наглядно знайомій ОСОБА_5 неправдиві відомості про необхідність здійснення телефонного дзвінка, після чого отримав від останньої мобільний телефон «Леново А516», яким в подальшому заволодів.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.190ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, ненастання тяжких наслідків, дані про його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, працює неофіційно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив новий корисливий злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства, однак з врахуванням обставин що пом`якшують відповідальність, повернення викраденого та відсутність претензій з боку потерпілої суд призначає ОСОБА_6 покарання у мінімальних межах передбачених ст..190ч.2 КК України. При цьому правових підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.190ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання та поміщення до Київського СІЗО.

Речові докази: мобільний телефон «Леново А516», дві сім-карти, чохол передати законному володільцю, інші речові докази зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: