У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борисівка, Татарбунарського району, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.
-підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, за наступних обставин:
Установлено, що починаючи з березня 2016 ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою домовленістю з невстановленими в ході досудового слідства особами, розподіливши між собою ролі, здійснювали вербування жінок з метою сексуальної експлуатації за кордоном.
Зокрема, ОСОБА_6 згідно відведеної їй ролі мала вербувати жінок з метою сексуальної експлуатації за кордоном, за матеріальну винагороду, надсилати їх фотографії невстановленому чоловіку на ім`я ОСОБА_7 , який в свою чергу, узгоджував кандидатури для сексуальної експлуатації за кордоном, організовував зустрічі в аеропорту, оформлення вїзних документів для знаходження у республіці Туреччина.
Так, 02.06.2016 близько 22.00 годин ОСОБА_6 реалізуючи злочинний намір направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації з використанням її уразливого стану, діючи за попередньою змовою з невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , в телефонній розмові з ОСОБА_8 , довідавшись, що остання внаслідок збігу тяжких матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, хворобою батька, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявністю боргів, переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях стала пропонувати останній роботу повією на території республіки Туреччина, призначивши зустріч для роз`яснення подробиць на 04.06.2016.
У призначений час о 10.00 год. 06.04.2016 ОСОБА_8 , прибула за вказаною ОСОБА_6 адресою, а саме: АДРЕСА_2 , де знаходилась ОСОБА_6 , яка продовжуючи свої злочинні дії направлені на вербування людини з метою сексуальної експлуатації з використанням її уразливого стану, достовірно усвідомлюючи, що остання внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях продовжувала вербувати останню для роботи повією на території республіки Туреччина. При цьому роз`яснив їй умови проживання та праці, а також розміри оплати в розмірі 15.000 доларів США за надання нею сексуальних послуг клієнтам за півроку перебування за кордоном, а також запевнила, що усі витрати по оформленню виїзних документів до республіки Туреччина, несе вона та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_7 , поставивши тим самим потерпілу в залежне від неї матеріальне положення.
У подальшому, ОСОБА_9 періодично телефонувала зі свого мобільного телефону на телефон потерпілої, вела з нею переписку за допомогою програми «Вайбер», отримувала необхідні відомості (фотографії) та продовжувала її вербувати для поїздки до республіки Туреччина для зайняття проституцією.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами потерпілої ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_10 , які прямо вказують на ОСОБА_6 , як на особу яка скоїла зазначений злочин, протоколами огляду предметів, речовими доказами, приєднаними до матеріалів кримінального провадження, протоколами за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
15 червня 2016 року о 11 год. 45 хв. ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 191 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України.
15 червня 2016 року старший слідчий відділу СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що вона, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, що об`єктивно свідчить про те, що знаходячись на волі, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу або свідків, змінити або знищити речові докази у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник вказав, що його підзахисна раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню дитину.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.149 ч.2 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі від 5 до 12 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілих кримінального правопорушення, перешкоджати ходу розслідування кримінального провадження іншим чином.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останній переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу або свідків, змінити або знищити речові докази у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, суд вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що складає 110240 гривень, яку дозволити внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області /ТУ ДСА України в Одеській області/, призначення платежу - застава за ОСОБА_6 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
При внесені застави, покласти на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із Одеської області та м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з 16 червня 2016 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
Копію ухвали отримав : __________________________________