Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Секретаря судового засідання: ОСОБА_4
З участю прокурора: ОСОБА_5
Потерпілого: ОСОБА_6
Обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальне провадження №0005249 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого, за ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського міського суду від 15 квітня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання 2 місяці арешту.
Як встановив суд, ОСОБА_7 , 29.08.2015 року приблизно о 20 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, під час конфлікту на побутовому ґрунті, з мотивів особистих неприязних відносин, обома руками спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів верхніх і нижніх повік обох очей, крововиливу на правій щоці крововиливів на передньо-зовнішній поверхні шиї та на шиї зліва, крововиливу на передній поверхні лівого плечового суглобу, крововиливу на спинці носа, трьох забійних ран лобної ділянки обличчя, одної забійної рани лівої тім`яної ділянки, одної забійної рани на передній поверхні нижньої третини лівого стегна і садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, які виникли не менш як від одинадцяти травматичних дій з обмеженою контактуючою поверхнею, які відповідно до висновку експерта №932 від 04.09.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з однобічністю, неповнотою судового слідства та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування зазначає, що призначене судом покарання хоч і не виходить за межі встановленого санкцією ч.2 ст.125 КК України покарання, проте за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. Вказує, що судом помилково було враховано стан алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу обставину, оскільки даний злочин він в такому стані не вчиняв. При цьому зазначив, що експертиза на стан алкогольного сп`яніння не проводилась. Вважає висновки суду про відсутність обставин, що пом`якшують покарання не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не вчиняв злочин в стані алкогольного сп`яніння, перебував на межі сильного душевного хвилювання та його позитивну характеристику за місцем проживання.
Просить вирок змінити та призначити біль м`яке покарання.
При апеляційному розгляді потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про відмову від обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_6 , який підтримав свою заяву про відмову від обвинувачення і просить з цих підстав закрити кримінальне провадження, обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_5 , які не заперечують проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а заява потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.4 ст.36 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається на підставі заяви потерпілого, а відмова потерпілого (у випадках, передбачених цим кодексом, його представника) від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0005249 кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 порушене за ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ч.1 ст.477 КПК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
При апеляційному розгляді потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди про примирення, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 відмовився від обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України
Згідно положень п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення клопотання потерпілого, що обумовлює процесуальну необхідність скасування вироку Рівненського міського суду від 15 квітня 2016 року та закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження у формі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_7 .
На підставі наведеного і керуючись п.7 ч.1 ст.284 КПК України, ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Заяву потерпілого ОСОБА_6 задовольнити
Вирок Рівненського міського суду від 18 січня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - скасувати.
Кримінальне провадження№0005249 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України закрити за відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3