Номер провадження 1-кп/741/50/16
Єдиний унікальний номер 741/807/16
ВИРОК
іменем України
06 червня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 14.03.2016 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорогінка Ічнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, з повною вищою освітою, директора приватного підприємства «Резерв», раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, фізичної особи-підприємця,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 24 квітня 2002 року здійснено державну реєстрацію приватного підприємства «Резерв», основним видом економічної діяльності якого є організація будівництва будівель. На підставі наказу №03 від 02.04.2002 «Про призначення на роботу» власник ПП «Резерв» ОСОБА_4 приступив до обов`язків директора підприємства з 24 квітня 2002 року.

Відповідно до статуту приватного підприємства «Резерв», зареєстрованого виконавчим комітетом Ніжинської міської ради від 24 квітня 2002 року №97, директор підприємства виконує організаційно-розпорядчі функції, що відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України надає ОСОБА_4 статусу службової особи.

На підставі договору підряду №25 від 27 жовтня 2015 року, укладеного між Плосківською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_7 та ПП «Резерв» в особі директора ОСОБА_4 , ПП «Резерв» виконувало роботи по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованої в АДРЕСА_3 . Згідно з п. 4.1 розділу 4 зазначеного договору, підрядник виконує всі роботи, зазначені у п. 1.1, відповідно до затвердженої в установленому законом порядку проектно-кошторисної документації. Після закінчення робіт підрядник направляє замовникові акт прийому-здачі, а замовник протягом 3 днів з дня отримання акта повертає його підрядникові оформленим.

У грудні 2015 року у невстановлений досудовим слідством день і час, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Ніжин Чернігівської області, поставив свій підпис та відтиск печатки ПП «Резерв», ідентифікаційний код 31818646, у Акті приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №56 за листопад 2015 року по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованих у с. Плоске Носівського району Чернігівської області, вул. Першотравнева, 2 та підсумковій відомості ресурсів витрат підрядника до акта приймання виконаних робіт №56 за листопад 2015 року, достовірно знаючи, що роботи, які зазначені у вказаному акті на підставі наданих ним даних про їх завершення, виконані не в повному обсязі, а саме: роботи з утеплення фасадів мінеральними плитами та перхлорвінілове фарбування на суму 12743 грн. Тим самим ОСОБА_4 підробив офіційний документ.

Своїми діями, які виразилися у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування, а саме: 30 травня 2016 року, між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У п. 3 угоди про визнання винуватості сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України та укладена добровільно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив суд затвердити угоду та дав показання, що укладення угоди є цілком добровільним, обвинувачений повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02 червня 2010 року здійснено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , основним видом економічної діяльності якого є інша професійна, наукова та технічна діяльність. На підставі кваліфікаційного сертифіката серії АТ №002884, виданого атестаційною архітектурно-будівельною комісією 03.12.2014 року, ОСОБА_5 уповноважений здійснювати технічний нагляд за будівництвом будівель і споруд та зареєстрований в реєстрі атестованих осіб 03.12.2014 за №2865.

Відповідно до Постанови КМУ від 11.07.2007 року №903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єктів архітектури» ОСОБА_5 при здійсненні технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури виконує організаційно-розпорядчі функції, що відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України надає йому статусу службової особи.

На підставі договору підряду №15 від 12 листопада 2015 року, укладеного між Плосківською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_7 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , останній виконував технічний нагляд за роботами, контроль за ходом та якістю, вартістю і об`ємами робіт по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованих у АДРЕСА_3 . Згідно з п. 4.2.1 розділу 4 зазначеного договору, виконавець зобов`язаний провести технічний нагляд по вищезгаданому об`єкту відповідно до вимог чинного законодавства.

У грудні 2015 року у невстановлений досудовим слідством день і час, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Ніжин Чернігівської області, поставив свій підпис та відтиск особистої печатки інженера технічного нагляду №2865, виданої Атестаційною архітектурно-будівельною комісією на підставі кваліфікаційного сертифіката АТ №002884, в Акті приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №56 за листопад 2015 року по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованих у АДРЕСА_3 , та перевірив підсумкову відомість ресурсів витрат підрядника до акта приймання виконаних робіт №56 за листопад 2015 року, про що поставив свій підпис, достовірно при цьому знаючи, що роботи, які зазначені у вказаному акті як завершені, виконані не в повному обсязі, а саме: роботи з утеплення фасадів мінеральними плитами та перхлорвінілове фарбування на суму 12743 грн. Тим самим ОСОБА_5 підробив офіційний документ.

Своїми діями, які виразилися у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування, а саме: 30 травня 2016 року, між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У п. 3 угоди про визнання винуватості сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України та укладена добровільно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив суд затвердити угоду та дав показання, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угод, суд робить нижченаведений висновок.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнали себе винуватими обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , віднесений до злочинів середньої тяжкості, а, отже, угода відповідає вимогам закону.

Судом установлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом також установлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Спираючись на вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для затвердження угод про визнання винуватості між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилося у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і підлягає покаранню по вказаній статті КК України.

При призначенні покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не виявлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю злочину.

Із урахуванням усіх обставин справи та особи обвинуваченого суд уважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, воно є обґрунтованим. Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд ураховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилося у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і підлягає покаранню по вказаній статті КК України.

При призначенні покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не виявлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Із урахуванням усіх обставин справи та особи обвинуваченого суд уважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, воно є обґрунтованим. Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд ураховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2016 року між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1360 (однієї тисячі трьохсот шістдесяти) гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2016 року між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1360 (однієї тисячі трьохсот шістдесяти) гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1