Справа № 197/836/16-к
Номер провадження № 1-в/197/239/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року . Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи відбування покарання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
представника спостережної комісії не з`явився ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області заяву засудженого ОСОБА_5 та висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання начальника ШВЦ № 75 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, суд , -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2013 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст. 185 , ч.3 ст. 185 , ст.ст. 70 , 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі , початок строку відбування покарання відраховується з часу затримання 27.06.2013 року . 11.09.2013 року Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу засуджено за ч.3 ст. 186 , ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2015 року не відбуту частину покарання замінено більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, засуджений відбуває покарання в Широківському виправному центрі № 75. Початок строку покарання 27.06.2013 року , кінець 20.12.2017 року .

В заяві засудженим ставиться питання про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_5 відповідно до ст. 81 КК України на що має пільгу по відбуттю 2/3 строку покарання і діючих стягнень не має , а також висновок начальника ШВЦ №75 , та згідно протоколу №12 на засіданні адміністративної комісії установи від 13.07.2016 року засудженому було відмовлено в умовно достроковому звільненні як не довівшому свого виправлення .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , який підтримує свою заяву , так як діючих стягнень не має і відбув необхідну частину покарання , думку прокурора , який вважає що клопотання задоволенню не підлягає, представника ШВЦ № 75 , який не підтримав висновок , суд приходить до наступного .

Відповідно до Статті 537 КПК України , 1. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ;

Відповідно до Статт1 539 КПК України , 1. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

2. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу;

3. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

4. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

5. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Відповідно до статті 81 КК України , до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відповідно до стаття 6 Конвенції про захист прав та основних свобод громадян , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Як вбачається з висновку , засуджений прибув до установи 02.02.2016 року з СВК №45 , тому висновок зроблено відповідно до ст. 154 КВК України , час настання пільги за ст. 81 КК України , по 2/3 строку з 27.06.2016 року , що засуджений і вважає підставою для його умовно дострокового звільнення . Станом на 09.08.2016 року відбув 3 роки 1 місяць і 12 днів . За час віббування покаряння , з 02.07.2013 року в КУВП №3 характеризувався посередньо , з 25.04.2014 року відбував покарання СВК №45 де також характеризувався посередньо , мав одне заохочення та два стягнення ,з 05.05.2016 року відбуває покарання в ШВЦ 75 де характеризується також посередньо , стягнень та заохочення не має . Був працевлаштований на заготівлі дров установи , покладені обов`язки виконує .

Згідно довідки про стягнення та заохочення , ОСОБА_5 мав стягнення : 02.12.2015 року попередження , паління в невстановленому місці , 10.12.2015 року попередження , виніс продуктів харчування з їдальні , та заохочення : 02.09.2015 року подяка , за сумлінне ставлення до праці та поведінку , начальником СВК №45 . Згідно характеристики в цілому характеризується посередньо .
Станом на 09.08.2016 року невідбута частина покарання складає 1 рік 4 місяці 11 днів .
Прокурор вважав що підстав для задоволення клопотання не має , представник установи виконань покарань , не підтримує заяву стосовно що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , а також , що до намірів останнього прилучитися до суспільно корисної праці відомості відсутні.
З врахуванням вищевикладеного , з`ясувавши даних про особу засудженого ОСОБА_5 , який засуджений за тяжкий злочин , раніше був судимий і він знову вчинив злочин ,ставлення засудженого до вчиненого злочину зараз, праці , додержання ним вимог режиму після СІЗО, відсутність даних про його участь у самодіяльних організаціях виправно-трудової установи, участь у програмі фізкультура та спорт , зв`язки з рідними , а також наявність даних про його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці і працевлаштування , такі дані відсутні , на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, після подяки , мав два стягнення , які хоть і погашені , але свідчать про його поведінку і порушення дисципліни , далі заохочень не мав , згідно характеристики його поведінка є стандартною , характеризується посередньо , його участь у суспільно корисній праці , згідно встановлених норм , та фактично відпрацьованих днях і годинах , при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , тому судом не встановлено , в тому числі і з врахуванням думки самого засудженого , який вважає що його потрібно звільнити тільки з тих підстав що він відбув необхідну частину покарання , та не маючи діючи стягнень , а все інше значення не має , що засуджений відповідно до ч.2 ст. 81 КК України сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення , в зв`язку з чим суд погоджується з висновком протоколу № 12 адміністративної комісії установи від 13.07.2016 року , яким засудженому відмовлено в умовно достроковому звільненні , як не довівшому свого виправлення , і тому клопотання засудженого ОСОБА_5 , та висновок про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання начальника ШВЦ № 75 , не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 154 КВК України , ст. 81 КК України , ст. ст. 537 , 539 КПК України , суд - , УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання , особиста заява , засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та висновок про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання начальника ШВЦ № 75 , про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1 .