У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2016 м. Бар Вінницької області
Колегія суддів Барського районного суду Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бар Вінницької області та ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бар Вінницької області,

у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Барського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з домашнього арешту на особисте зобов`язання, у зв`язку з наявністю в останнього важкого захворювання та необхідності проходити обстеження та лікування.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника. Додатково зазначив, що 01.04.2016 з дозволу суду відвідав ВОСТМО «Фтизіатрія», де пройшов обстеження та лікарем було рекомендовано стаціонарне дообстеження та оперативне лікування. Обвинувачений повідомив, що не порушував умови домашнього арешту, з`являвся за першою вимогою до слідчого та суду, тому просив змінити вид запобіжного заходу та надати йому можливість проходити лікування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 заперечив щодо зміни запобіжного заходу. Надав суду копію листа КУ «Барська центральна районна лікарня» №253 від 25.03.2016, відповідно до даних якої ОСОБА_7 відвідував лікаря-фтизіатра 22.03.2016, 23.03.2016, 24.03.2016 та 25.03.2016. Прокурор вважає відвідування лікаря без дозволу слідчого, прокурора або суду фактами порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки за умовами ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_7 було застосовано цілодобовий домашній арешт. Таким чином, прокурор наполягав на залишені щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні не заперечили щодо зміни виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_9 , представник потерпілого ОСОБА_10 заперечили щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши наявні у матеріалах провадження докази, колегія суддів дійшла висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, на які вказує прокурор.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні наявний ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду з огляду на те, що притягується до відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину; незаконно впливати на потерпілого або свідків. Крім того, існує обґрунтована підозра, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КПК України.

Поряд з цим колегія суддів бере до уваги наявність у обвинуваченого тяжкої хвороби, що підтверджується даними консультаційного висновку спеціаліста від 01.04.2016 та потребу обвинуваченого у стаціонарному обстеженні та оперативному лікуванні.

Щодо посилання прокурора на факти відвідування медичного закладу ОСОБА_7 як порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то колегія суддів не вважає звернення до медичного закладу, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, умисним порушенням обвинуваченим умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Оскільки прокурором у судовому засіданні не було надано доказів недостатності застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, а також необхідність лікування ОСОБА_7 колегія суддів дійшла висновку про недоцільність залишення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та наявність підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання.
З метою забезпечення дієвості запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 на останнього необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 205, 350, 395 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 2 (два) місяці з дня постановлення ухвали наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою на визначений час до суду, у якого перебуває кримінальне провадження;

не відлучатися з м. Бар Вінницької області без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та (або) роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 , свідками у кримінальному провадженні;
не відвідувати розважальні заклади (кафе, бари, ресторани інше).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: