Справа № 574/145/16-к
Провадження № 1-кп/574/21/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000429 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суходольск Луганської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-26.11.1997 року Краснодонським міським судом Луганської області за ч.1 ст.106, ч.2 ст.140 КК України до 6 років позбавлення волі;

-24.01.2001 року Краснодонським міським судом Луганської області за ч.3 ст.140 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-16.03.2004 року Краснодонським міським судом Луганської області за ч.2 ст.186,ст.69,ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-31.10.2008 року Свердловським міським судом Луганської області за ч.2 ст.186,ч.1 ст.187,ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-18.03.2009 року Краснодонським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-05.06.2012 року Краснодонським міським судом Луганської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ст.69, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 08.02.2013 року по відбуттю строку покарання.

в скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 350 КК України,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 , без придбання офіційного проїзного документу, у вечірній час, проник до одного з вагонів рухомого складу поїзду №775 сполученням «Харків-Київ», після чого почав переміщуватися по вагонам рухомого складу поїзду без відповідного дозволу, оглядаючи купе з пасажирами, звертаючи увагу на їхні речі, у зв`язку з чим один з провідників вагону доповів про ситуацію яка склалася начальнику поїзду ОСОБА_6

21.12.2015 року, близько 1-ї години, начальник поїзду ОСОБА_6 , перебуваючи в одному з вагонів рухомого складу зазначеного поїзду, який рухався в напрямку залізничної станції Путивль Південно-Західної залізниці, розташованої в м. Буринь Сумської області, зустрівши ОСОБА_5 , пересвідчившись у відсутності в останнього проїзного документу (квитка) та, відповідно, права на проїзд, являючись службовою особою і діючи відповідно до пунктів 4.8,11.1,7.11 Інструкції начальника пасажирського поїзда, затвердженої наказом Укрзалізниці від 27.04.2012 року №158-Ц, висунув вимогу ОСОБА_5 про необхідність покинути рухомий склад пасажирського поїзду, вийшовши на найближчій залізничній станції по прибуттю поїзда.

Однак обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, з метою припинення діяльності начальника поїзду ОСОБА_6 щодо виконання своїх службових обов`язків по вжиттю заходів на видалення обвинуваченого з поїзду, діючи в своїх інтересах, оскільки хотів продовжити проїзд без передбачених для того підстав, не бажаючи підкоритись його законним вимогам, витяг з одягу належний йому складний ніж, який мав при собі, розклав його та маючи можливість його реального використання, усвідомлюючи, що нанесення удару ножем в життєво важливі органи може привести до біологічної смерті людини, утримуючи ніж в руці, почав підходити до ОСОБА_6 направляючи його почергово в область живота і обличчя та погрожуючи вбивством останнього.

Потерпілий ОСОБА_6 приймаючи погрози ОСОБА_5 як реальну загрозу своєму життю, вибіг до іншого вагону, після чого повідомив машиніста поїзда з метою подальшого виклику працівників поліції до залізничної станції Путивль, куди прибував потяг.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_5 розуміючи, що вчинив кримінально каранні дії, скористався виниклою можливістю втік з місця події, вийшовши з вагону по прибуттю потягу до ст. Путивль, що розташована в м. Буринь Сумської області, де продовжив свою протиправну діяльність, вчинивши новий злочин при наступних обставинах.

Зокрема, 21 грудня 2015 року, близько 2-ї години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгового залу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на площі Привокзальній,5 в м. Буринь, Сумської області, вирішив вчинити напад на продавця кафе з метою заволодіння готівковими коштами з виручки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_5 , дочекавшись коли з кафе вийдуть інші відвідувачі, переплигнувши через барну стійку, вчинив напад на продавця кафе ОСОБА_7 вимагаючи віддати йому наявні в касі грошові кошти, демонструючи в руці розкладний ніж, який привів у готовність та мав при собі. При цьому, обвинувачений став погрожувати їй спричиненням тілесних ушкоджень небезпечних для життя і здоров`я, і з метою створення в потерпілої реальності їх спричинення, вдарив ножем в область тулубу останньої, пошкодивши лезом куртку безрукавку (жилетку) потерпілої, однак не спричинивши їй тілесних ушкоджень, чим створив враження в останньої про реальність своїх погроз.

ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся на незначну суму грошових коштів, що була в касі, коробку з якими вона поставила перед ним, відштовхнула його та вибігла на вулицю, де почала кликати на допомогу, у зв`язку з чим, обвинувачений, розуміючи, що його протиправні дії викриті, не заволодівши грошовими коштами, також вибіг на вулицю та намагався втекти з місця злочину, однак через деякий час був затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав повністю і показав, що пізно у вечері 20.12.2015 року давши близько 80 гривень провіднику вагона №5, на залізничній станції Суми, здійснив посадку на потяг сполученням «Харків-Київ», щоб доїхати до м. Києва, де мешкає його брат. На шляху слідування поїзда, у них з начальником поїзда ОСОБА_6 , виник конфлікт з приводу відсутності у нього квитка на проїзд, в ході якого останній почав тягнути його за руки в тамбур, щоб зняти з поїзда. Однак він витягнув невеличкий сувенірний ніж-брелок, яким не погрожував йому, а просто показав. Після чого сам вийшов на станції Путивль і зайшов до якогось кафе, щоб придбати сигарет, однак в цей час поїзд вже поїхав. Потім спитав у відвідувача який розмовляв з продавчинею, як проїхати до м. Конотоп, оскільки йому було необхідно якось доїхати до брата. В подальшому цей відвідувач вийшов, а йому здалося, що напій, який він придбав тут же в кафе, був не свіжий, а тому він підійшов до барної стійки де знаходилася продавець і сказав їй про це. Однак йому здалося, що продавець його ігнорує, а тому він переліз через барну стійку та хотів їй нахамити, у зв`язку з чим достав свій сувенірний ніж-брелок та показав їй, а потім випадково порізав ним їй куртку. Але вона ймовірно злякалася та вибігла з кафе на вулицю. Він, не взявши грошових коштів, також потім вийшов на вулицю та пішов за кафе. Коли вийшов на вулицю продавець почала кричати та показувати на нього, у зв`язку з чим до нього пішли декілька таксистів. Він злякався та став від них тікати. В подальшому з`явилися працівники поліції і дізнавшись, що він з Луганська, побили його. Ніяких злочинів щодо начальника поїзда ОСОБА_6 та продавця кафе ОСОБА_8 він не вчиняв.

Незважаючи на такі покази обвинуваченого його винність у вчиненні злочину за вищевказаних обставин повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді начальника поїзда Південної залізниці, вагонна дільниця №3. В його обов`язки, крім іншого входить, контролювати роботу вагонної бригади, забезпечувати безпечний та комфортний проїзд пасажирів та дотримання ними відповідних правил проїзду. 20.12.2015 року їхня бригада виїхала на поїзді №775 «Харків-Київ». На залізничній станції Суми була дуже велика посадка пасажирів, у зв`язку з чим, особа, яка не мала білету, могла під виглядом проводжаючого зайти до одного з вагонів. Вночі 21.12.2015 року вони прибули на ст. Ворожба, де після стоянки, потяг рушив в напрямку ст. Путивль. В цей час провідники почали йому доповідати, що якийсь чоловік ходить по вагонам, цікавиться речами пасажирів, заглядає в купе. Вирішивши перевірити ці обставини, він пішов по вагонах і зустрів незнайомого чоловіка, після перевірки паспорта у якого з`ясувалося, що це ОСОБА_5 .. Останній став путатися з якого він вагона, а потім повідомив, що з п`ятого. Вони пройшли в п`ятий вагон, однак квитка на проїзд в ОСОБА_5 не було, у зв`язку з чим він запропонував вийти йому на наступній ст. Путивль. Однак той почав пропонувати йому 50 грн. за проїзд, але коли він не погодився, ОСОБА_5 став лаятися, а потім витяг ніж та, йдучи на нього, почав погрожувати його вбити. Вказані дії ОСОБА_9 він сприйняв як реальну загрозу своєму життю і вибіг до іншого вагону, де повідомив машиніста поїзда, щоб останній викликав поліцію на ст. Путивль. В подальшому, провідники йому повідомили, що ОСОБА_5 втік з потягу по прибуттю поїзда на ст. Путивль. Коли повернувся з поїздки, написав рапорт про цей випадок. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 20.12.2015 року він виїхав у складі бригади , обслуговуючої поїзд сполученням «Харків-Київ», в якості провідника вагону №5. Вночі 21.12.2015 року пасажири почали скаржитися, що якийсь чоловік ходить по вагону, зазираючи в купе. Він повідомив про це начальнику поїзда, який їхав у четвертому вагоні, ОСОБА_6 .. Через деякий час до вагону прийшов ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , який стверджував, що він з цього вагону. Однак квитка на проїзд у нього не було, у зв`язку з чим, начальник поїзда повідомив ОСОБА_5 , щоб той зійшов на наступній станції, яка тоді була ст. Путивль. Однак останній став кричати на ОСОБА_6 , а потім витяг ніж і став погрожувати йому що вб`є. При цьому він махав ножем в області живота та обличчя ОСОБА_6 , у зв`язку з чим той був змушений вибігти до іншого вагону. Після цього, ОСОБА_5 вийшов до шостого вагону, і через декілька хвилин, коли поїзд прибув на ст. Путивль вийшов з потягу.

Свідок ОСОБА_11 показав, що він у складі бригади, в якості провідника вагону №3 20.12.2015 року обслуговував поїзд «Харків-Київ». Приблизно коли вони під`їжджали до ст. Ворожба до нього в купе заглянув чоловік, якого він в подальшому упізнав як ОСОБА_5 , та попросив чаю. Він спитав у нього з якого той вагону, на що він відповів, що з п`ятого. Тому він направив його за чаєм у п`ятий вагон. В подальшому йому провідники розповіли про інцидент, який стався, коли потяг рушив в напрямку ст. Путивль, про те, що ОСОБА_5 їхав без квитка та погрожував ножем начальнику поїзда.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 21.12.2015 року вночі вона перебувала на зміні в якості продавця кафе «Шинок», що знаходиться на Привокзальній площі біля залізничного вокзалу ст. Путивль. Після 2-ї години ночі в кафе зайшов невідомий чоловіки, який придбав пляшку слабоалкогольного напою. В цей час в кафе був її знайомий таксист ОСОБА_12 .. Через деякий час ОСОБА_13 пішов у своїх справах і до барної стійки підійшов цей незнайомець, переліз через стійку та сказав, щоб вона віддала гроші. Вона поставила перед ним коробок з грошима, але той сказав що мало і витягнув ніж, яким став погрожувати та ударив її ножем, попавши по жилетці, яку розрізав. Вона дуже сильно злякалася і скориставшись, коли невідомий відволікся, штовхнула його, а сама вибігла на вулицю та почала звати на допомогу. На площі були знайомі таксисти, яким вона розповіла, що сталося. В цей час вибіг і цей незнайомець та почав тікати. Таксисти ОСОБА_14 та ОСОБА_15 побігли за ним. Через деякий час цього чоловіка затримали працівники поліції. Як потім з`ясувалося це був ОСОБА_5 .. Саме він здійснив на неї напад з ножем в кафе. Ніж вона потім знайшла неподалік від кафе. Після цієї події в неї погіршився стан здоров`я, вона не могла декілька днів ходити на роботу. В теперішній час також боїться працювати та ходити в ночі. Просила стягнути з обвинуваченого 500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджену жилетку та 10000 грн. в рахунок моральної шкоди.

Зазначені покази потерпіла підтвердила вході проведення слідчого екперимента (т.2 а.с.59-60) та впізнала, серед пред`явлених їй осіб, обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, що вчинила розбійний напад на неї в приміщенні кафе, що також вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання (т.2 а.с.62-63).

Показання потерпілої є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, свідок ОСОБА_16 показав, що в ніч на 21.12.2015 року він чергував у службі таксі, у зв`язку з чим приїхав до залізничної станції Путивль та близько 2-ї години зайшов до кафе «Шинок» випити кави, чекаючи виклику. Через деякий час зайшов невідомий та придбав пляшку «Бренді Кола», а потім запитав у нього де він знаходиться та як добратися до м. Чернігів, на що він відповів, що спочатку необхідно доїхати до ОСОБА_17 . Потім він поїхав на виклик, чоловік залишився в кафе. Хвилин через 30 йому подзвонила ОСОБА_7 , яка дуже хвилювалася і плакала, розповівши, що той чоловік, який при ньому заходив в кафе підрізав її. В цьому незнайомці свідок також упізнав особу обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Свідок ОСОБА_18 підтвердив, що близько 2-ї години 30 хвилин він з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 стояли на привокзальній площі біля ст. Путивль на стоянці таксі. В цей момент вибігла з кафе «Шинок» продавець ОСОБА_7 та почала кричати, що грабують та звати на допомогу. Потім вибіг з кафе якийсь незнайомець та побіг за магазин. Вони у трьох побігли за ним. Коли останній біг він перечепився об бордюр та впав. Потім він заховався в кущах, а коли хвилин через 10 приїхали працівники поліції і його затримали. Потім ОСОБА_7 розповіла їм, що незнайомець погрожував їй ножем, вимагав гроші та порізав їй жилетку.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , кожен окремо, дали аналогічні покази, доповнивши, що затримувати його без працівників поліції вони не наважились, оскільки ОСОБА_7 крикнула, що в нього ніж.

Свідок ОСОБА_22 показав, що в ніч з 20.12.2015 року на 21.12.2015 року він був на роботі, працюючи черговим по вокзалу залізничної станції Путивль. Вночі з ним зв`язався машиніст поїзду №755 Харків-Київ та повідомив, що необхідно викликати працівників поліції до вагону №5 коли поїзд прибуде до ст. Путивль, оскільки якийсь пасажир бігає по вагону з ножем. Про це він повідомив черговому по райвідділу в м. Буринь. Однак поїзд стояв всього декілька хвилин і коли приїхали працівники поліції, поїзд вже поїхав.

Свідок ОСОБА_23 показав, що приймав участь в якості понятого в ході проведенні обшуку при затриманні підозрюваного ОСОБА_5 .. У нього було вилучено телефон та паспорт. Обставин проведення даної слідчої дії точно не пам`ятає.

Вказані покази потерпілих та свідків суд вважає за необхідне покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними, логічними і об`єктивної підтверджуються іншими перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, з рапорту старшого інспектора-чергового Буринського відділення поліції ГУ національної поліції в Сумській області та заяви потерпілої ОСОБА_7 ( т.2 а.с.4,7) вбачається, що вночі 21.12.2015 року на потерпілу було здійснено напад з метою заволодіння грошовими коштами, поєднаний з погрозою застосування до неї насильства, небезпечного для життя і здоров`я.

З протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього (т.2 а.с.12-18)видно, що напад на потерпілу ОСОБА_7 відбувся близько 2-ї год. 30 хв. 21.12.2015 року в приміщенні кафе «Шинок», яке розташоване в м. Буринь, на площі Привокзальній, в ході якого нападник погрожував ножем потерпілій та порізав їй жилетку. Біля приміщення кафе була знайдено ніж, який за своїми характерними ознаками відповідає ножу, про застосування якого вказували потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ..

При цьому обоє наполягали, що складний ніж мав довжину леза близько 10-12 см. і це підтверджується протоколу огляду речей та фото таблиці до нього (т.2 а.с.69-71), з якого вбачається, що довжина леза становить 96 мм. Будь-яких підстав та мотивів до обмови потерпілими обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Доводи обвинуваченого та захисника, що даний документ є недопустимим доказом, оскільки огляд проводився без участі понятих не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Зокрема, ч.7 ст.223 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, зобов`язані запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. В інших випадках, поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Тобто, проводячи огляд ножа, який був вилучених в ході огляду місця події з участю понятих, поміщений до спеціального пакету для зберігання та скріплений відповідною печаткою і підписами понятих, слідчий, не запросивши до цієї слідчої дії понятих, діяв в межах своїх повноважень та відповідно з нормами КПК України.

Крім цього, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 упізнала ніж, яким обвинувачений погрожував їй, а в подальшому був знайдений нею біля будівлі кафе та в якості речового доказу долучений до матеріалів кримінального провадження. Ці обставини, в сукупності з іншими доказами, спростовують доводи обвинуваченого, що він мав сувенірний ніж, який носив як брелок.

При цьому обвинувачений в судовому засіданні неодноразово змінював свої покази в цій частині, зазначаючи, що вдарив потерпілу не цим «сувенірним ножем», а одним з ключем, що висів на зв`язці.

На думку суду це також підтверджує, що в такий спосіб останній намагається побудувати свій захист, пом`якшивши покарання за вчинене.

Ці твердження обвинуваченого також спростовуються і висновком експерта №48 від 09.02.2016 року, згідно з яким на лівій полиці куртки-безрукавки, що належить ОСОБА_7 , виявлено колото-різане пошкодження, яке виникло від колюче-ріжучої дії плоского клинкового орудія типу ножа. Це пошкодження могло бути спричинено клинком ножа, наданого на дослідження (т.2 а.с.82-85).

Також є безпідставними і не ґрунтуються на матеріалах провадження доводи обвинувачення про відсутності у нього судимості за ч.1 ст.187 КК України.

Як вбачається з вимоги щодо судимості, ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався судами України за вчинення умисних злочинів. Зокрема за цими відомостями видно, що останній був також засуджений 31.10.2008 року Свердловським міським судом Луганської області за ст.ст. 186 ч.2,187 ч.1, 190 ч.2, 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі (т.2 а.с.40-43). Ці обставини були повторно підтверджені в судовому засіданні інформацією Управління інформаційного забезпечення Головного Управління національної поліції в Сумській області, з якої вбачається і наявність аналогічних відомостей щодо непогашених судимостей обвинуваченого ОСОБА_5 по обліках, в тому числі, Головного Управління національної поліції в Луганській області. Зазначені відомості щодо судимостей останнього частково підтверджуються і наявними в матеріалах довідками про звільнення ОСОБА_5 ..

З наказу №844/ОС від 30.09.2011 року, інструкції начальника пасажирського поїзда та маршрутного листа (т.2 а.с.102-116) видно , що потерпілий ОСОБА_6 працює на посаді начальника поїзда пасажирського, в період з 20.12.2015 року по 22.12.2015 року поїзна бригада під його керівництвом обслуговувала поїзд сполученням Харків Київ. Згідно п.п.4.8, 7.11, 11.1 начальник поїзда зобов`язаний контролювати під час обходу місця, де можуть бути ховатися , в т.ч., люди. Уразі виявлення в поїзді безквиткового пасажира, які відмовляються від подальшого оформлення проїзних квитків та не мають наміру покинути вагон, повинен викликати працівників транспортної міліції для видалення пасажира з поїзда на найближчій станції. Має право перевіряти проїзні документи пасажирів та документи, що посвідчують особу.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімках вбачається (т.2 а.с.123-124), що потерпілий ОСОБА_6 упізнав серед інших фотографій ОСОБА_5 , як особу, що вчинила відносно нього злочинні дії.

Також обвинуваченого упізнав і свідок ОСОБА_11 , що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках (т.2 а.с.127-128).

Ці обставини вказані особи підтвердили і в суді.

З висновку стаціонарної судово - психіатричної експертизи №113 від 26.05.2016 року (т.1а.с.) вбачається, що ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому злочинів, не хворів на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки, міг віддавати звіт у своїм діям та керувати ними. В теперішній час також вказаними захворюваннями чи іншими хворобливими станами психіки не хворіє. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості.

Отож, вищенаведені докази суд вважає також за необхідне покласти в основу вироку, оскільки вони є об`єктивними, узгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, давши аналіз всіх досліджених доказів, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_5 скоїв злочини за обставин зазначених в описовій частині вироку і його злочинні дії кваліфікує:
-за ч.2 ст.187 КК України, так як він вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
-за ч.1 ст.350 КК України так як він погрожував вбивством службовій особі, начальнику поїзда сполученням Харків-Київ потерпілому ОСОБА_6 , з метою припинення його діяльності в інтересах того, хто погрожує.
Ті обставини, що у ОСОБА_5 після затримання працівниками поліції і перебування під їхнім контролем були виявлені тілесні ушкодженні і його доводи, що останні затримуючи його застосували фізичне насильство та викрали грошові кошти, не можуть впливати на допустимість наведених судом доказів, та є предметом перевірки відповідних державних органів.

Аргументи обвинуваченого, що його дії не можуть кваліфікуватися як розбій, оскільки грошовими коштами він фактично не заволодів, не ґрунтуються на положеннях кримінального закону.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в частині 3 пункту 6 своєї Постанови №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
При призначенні покарання для підсудного суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 характеризується посередньо, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитини, раніше неодноразово судимий.

Як обставини, що пом`якшують покарання суд визнає перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини.

Як обставину, що обтяжує покарання, суд враховує рецидив злочину.

Враховуючи всі ці обставини, а також особу обвинуваченого, фактичні обставини справи, характер і тяжкість вчинених діянь, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не зважаючи на наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах кримінального закону, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_24 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 500 грн. матеріальної шкоди за пошкоджену куртку безрукавку та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, який останнім визнаний не був.

Однак як вбачається з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

По справі достовірно встановлено, що ОСОБА_5 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_24 в ході якого пошкодив куртку безрукавку, однак ні в ході досудового розслідування ні в суді потерпілою не надано доказів щодо розміру спричиненої матеріальної шкоди, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, вина обвинуваченого доведена і він повинен в силу ст.1167 ЦК України відшкодувати моральну шкоду потерпілій ОСОБА_7 , яка полягає в тому, що остання внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , пережила сильний стрес та глибокі моральні страждання, в результаті чого змінився її сталий спосіб його життя.

Таким чином, суд, виходячи із заявлених позовних вимог, враховуючи при цьому характер та обсяг страждань які зазнала позивачка, фактичні обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, його матеріальний стан, вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 5000 грн., задовольнивши частково позовні вимоги потерпілої в цій частині.

Питання речових доказів по справі підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України куртку безрукавку потерпілої ОСОБА_7 необхідно повернути останній, а ніж, що зберігається в камері речових доказів Буринського відділення поліції необхідно знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366-371, 373-376 КПК України , суд
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст. 187, ч.1 ст.350 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років із конфіскацією всього належного йому майна;
-за ч.1 ст.350 КК України - у виді позбавлення волі строком на один рік.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_5 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією всього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з 21.12.2015 року з моменту затримання.

Відповідно до ч.5 ст.75 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 21.12.2015 року по 05.08.2016 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в задоволенні іншої частини позову відмовити.

Речові докази по справі куртку безрукавку потерпілої ОСОБА_7 повернути останній, дозволивши використовувати на власний розсуд, ніж, що зберігається в камері речових доказів Буринського відділення поліції - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Головуючий