Справа № 461/49/16-к
Провадження № 1-кс/461/116/16
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що слідчим не проведено ставок віч-на-віч між учасниками провадження, не спростовуються покази співробітників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не призначена комісійна судово-медична експертиза для виконання іншому НДІ. Вказує, що оскаржувана постанова ним одержана 23 грудня 2015 року.
В судовому засіданні скаржник та його представник надали пояснення, аналогічні доводам у скарзі, підтримали подану скаргу та просили таку задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти мотивів скарги заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова від 23 жовтня 2015 року винесена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а щодо проведення слідчих дій, на які вказує скаржник повідомив, що такі є недоцільними, оскільки вони вже проведені та заявленими з метою затягування часу проведення досудового розслідування. Просить відмовити в задоволенні скарги.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
В судовому засіданні встановлено та не заперечується учасниками процесу, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 23 грудня 2015 року, таким чином скаржник не пропустив строк на оскарження постанови.
Оскаржуваною постановою встановлено, що дане кримінальне провадження розпочате на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину за фактом службового підроблення інспектором ВДАІ з ОАТ Буського району та АТІ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 протоколу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Допитаний у провадженні потерпілий ОСОБА_3 підтримав заяви про вчинення злочинів та надав з цього приводу покази, зокрема повідомив, що в період з 05 травня 2011 року по 18 травня 2011 року перебував на стаціонарному лікуванні в Буській ЦРЛ і 16 травня 2011 року в приміщенні ВДАІ з ОАТ Буського району та АТІ ГУ МВС України у Львівській області бути не міг, оскільки не міг самостійно пересуватись.
Допитаний ОСОБА_7 повідомив, що протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення складав 16 травня 2011 року у приміщенні ВДАІ з ОАТ Буського району та АТІ ГУ МВС України у Львівській області в присутності ОСОБА_3 та його родичів. Безпосередньо моменту підписання протоколу не бачив, оскільки передав протокол ОСОБА_3 , який разом із присутніми особами ознайомлювався з ним.
Аналогічні покази надав інспектор ВДАІ ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 .
В ході одночасного допиту двох і більше осіб з участю ОСОБА_7 та ОСОБА_3 останні настояли на даних ними раніше показаннях.
Згідно судово-почеркознавчої експертизи №3486 від 18 жовтня 2013 року підписи від імені ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення виконані однією особою, але не ОСОБА_3 . Чи виконані такі ОСОБА_7 чи іншою особою встановити не виявилось можливим.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №4357 від 23.12.2013 встановити чи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 чи іншою особою виконано підписи від імені ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення не виявилось можливим.
У своїй скарзі на постанову про закриття ОСОБА_3 наводить доводи про те, що слідчим не проведено всіх слідчих дій, необхідних для повноти та об`єктивності досудового розслідування.
Як встановлено оглядом матеріалів кримінального провадження слідчим вжито вичерпні дії на проведення необхідних слідчих дій. Зокрема: допитані всі особи, які були свідками складання та підписання протоколу щодо ОСОБА_3 ; призначено та долучено висновки почеркознавчих експертиз; до провадження долучено копії протоколу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та відповідне рішення суду, яким останнього визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення.
Доводи про не проведення почеркознавчого дослідження по питанню можливості виконання підпису від імені ОСОБА_3 , працівником міліції ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки така експертиза проведена та згідно висновків встановити ким вчинені підписи, в тому числі чи ОСОБА_7 не видається можливим.
Окрім цього, оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що у даному провадженні вжито всіх необхідних заходів та проведено всі можливі та необхідні слідчі дії, проте доказів вчинення працівниками органів внутрішніх справ злочинів не здобуто, а наведені заявником доводи спростовані слідством та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Також суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що в межах даного кримінального провадження додатково зареєстровано в ЄРДР злочин, передбачений ч.1 ст. 358 КК України та після закриття провадження за ч.1 ст. 366 КК України, його для організації подальшого досудового розслідування за ч.1 ст. 358 КК України скеровано в Буський РВ ГУ МВС України у Львівській області.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України скаржником та його представником під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржника спростовано матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 23 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження, не встановлено; висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження; у скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження, а відтак приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1