Справа № 405/4156/16-к
1-кп/405/147/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0003724 у відношенні:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого: 11.03.2014 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 16.03.2016 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22 березня 2016 року близько 03-40 години ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_3 , побачив там магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до вищевказаного приміщення магазину, належного потерпілому ФОП « ОСОБА_10 ». Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та що в магазині нікого немає, шляхом ривка пластикових вхідних дверей проник до приміщення вищевказаного магазину. Продовжуючи діяти з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням до магазину, ОСОБА_8 таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення злочинним шляхом викрав: мобільний телефон «iPhone 6 (ІМЕІ НОМЕР_1 )», вартість якого згідно судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання № 139 від 25.04.2016 року становить 2 389,33 гривень, планшет «iPad Air 2 16 Gb CDAM/GSM Space Gray (ІМЕІ НОМЕР_2 ), вартість якого згідно судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання № 167 від 12.05.2016 року становить 12 508,00 гривень, мобільний телефон «Xiomi НоnМі Note 1S cdma+gsm white (ІМЕІ НОМЕР_3 ), вартість якого згідно судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання № 167 від 12.05.2016 року становить 3 167,66 гривень, мобільний телефон «Lenovo S 90 Sisley 16Gb cdma+gsm white (ІМЕІ НОМЕР_4 ), вартість якого згідно судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання № 167 від 12.05.2016 року становить 5 277,00 гривень. Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ФОП « ОСОБА_10 » матеріальної шкоди на загальну суму 23 341,99 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні не визнав повністю та пояснив, що з 19 по 24 березня 2016 року він був вдома по АДРЕСА_4 . Вдома була мати та дві сестри. Їздив до матері щоб допомогти. З початку січня 2015 року проживає фактично в Кіровограді по АДРЕСА_5 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_11 . Його мати працює поваром в м. Києві. В період з 19 по 24 березня 2016 року мати не працювала, вона була в м. Олександрія, перебувала на лікарняному. Він весь час допомагав матері по господарству (ремонт), у вільний час був з друзями, ОСОБА_12 сусід заходив до нього в цей час, коли він був в Олександрії. 24 березня 2016 року на автобусі поїхав з Олександрії приблизно о 6-7 годині ранку. На автовокзалі в Кіровограді зустрівся с ОСОБА_13 , з яким у нього дружні стосунки. Мобільний телефон Айфон 6 дав йому 24 березня 2016 року ОСОБА_14 для того, щоб він ( ОСОБА_15 ) його продав. ОСОБА_14 пояснив, що телефон йому хтось дав. Потім вони поїхали в центр, там він почекав ОСОБА_16 півгодини і останній приніс телефон, далі разом поїхали на АДРЕСА_5 , де він проживає зі своєю дівчиною ОСОБА_17 . Вона ще була вдома, коли вони приїхали. Вдома він розглядав телефон, повідомив, що в нього є знайомий, який купить телефон, телефон був в пакеті, товарної упаковки не було, на вигляд телефон був новий, з ОСОБА_16 оговорили ціну, за яку треба продати телефон. Він погодився на пропозицію ОСОБА_16 продати телефон. Телефон залишився у нього ( ОСОБА_15 ), а ОСОБА_14 пішов у справах. Потім, через декілька днів він ( ОСОБА_15 ) написав своєму знайомому через Інтернет, прізвище якого не знає (він у нього в друзях в соціальній мережі Контакти) та запропонував купити телефон, домовилися зустрітися. Він зустрів знайомого та коли вони повернулися у двір, підбігло чоловік 10 та почали його бити, під`їхала міліція, і одразу повезли до райвідділку, начебто за бійку. Потім били, добу тримали, вимагали, щоб він сказав, що сам прийшов зранку та приніс телефон. Коли посадили його до машини, працівники міліції питали, де телефон, який він мав намір продати, потім обшукали його, забрали ключі від квартири. Працівники міліції самі поїхали до нього додому, де проводили обшук, це було приблизно о 20-00 годині. Альбіни вдома не було, вона працює до 21-00 години. В райвідділку дев`ятеро співробітників міліції чоловічої статі одягли йому на руки хустини, поверх яких одягнули кайданки, застібнувши руки ззаду, поклали животом на підлогу, накинули в області нирок два дроти та били його струмом, поливаючи зверху водою. При вчиненні вказаних дій працівники міліції вимагали від нього зізнання у вчиненні злочину, а саме у вчиненні крадіжки в магазині «Інтертелеком» по АДРЕСА_3 . Після побиття, наступного дня вранці з ордером працівники міліції прийшли до нього додому, викликали власника, обвинувачений не був присутнім, та за участю власника, його співмешканки ОСОБА_17 і понятих провели обшук. Під час обшуку знайшли телефон. Також повідомив, що він має 43 розмір взуття. Позовні вимоги не визнає повністю.
Представник потерпілої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що про подію він дізнався по телефону, йому зателефонували співробітники з м. Кіровограда та повідомили, що спрацювала сигналізація, виїхав наряд працівників міліції. Через декілька хвилин по телефону йому повідомили, що була здійснена крадіжка з проникненням. Була розбита вітрина, викрадено майно, яке перераховане та описане в обвинувальному акті. В заяві до міліції вказували номера IMEI мобільних телефонів та планшетів. ОСОБА_18 є начальником центру обслуговування абонентів ПАТ «Інтертелеком» в м. Кіровограді, це директор магазину в м. Кіровограді. ФОП ОСОБА_19 орендує на підставі договору суборенди площу в магазині компанії «Інтертелеком». Обладнання, що було викрадено, закуповувалось ФОП « ОСОБА_19 », який передав його для реалізації ПАТ «Інтертелеком», і відповідно саме ПАТ «Інтертелеком» несе за майно відповідальність. Власник ФОП ОСОБА_19 передав майно на відповідальне зберігання Інтертелеком, всі документи з даного приводу наявні. Знаходження викраденого майна саме в даному магазині підтверджується відповідними накладними. Надав суду письмову заяву про залишення позовних вимог до ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні без розгляду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показала, що вона співмешкала разом із ОСОБА_8 по просп. Університетському в м. Кіровограді. 29 березня 2016 року вона прийшла додому близько 21-30 години і ОСОБА_21 не було вдома, речі в квартирі були хаотично розкидані. Наступного дня їй зателефонували працівники міліції та повідомили, що ОСОБА_21 30 березня був затриманий, сам прийшов. Також повідомили про кримінальні справи, по яким начебто ОСОБА_21 проходить підозрюваним. Однак, вона ( ОСОБА_22 ) сумнівається, що це правда, оскільки з 19 по 24 березня, а також 17 березня ОСОБА_21 знаходився в м. Олександрія. 17 березня він разом із нею їздив в м. Олександрію на короткий строк до її матері на День народження, а 19 березня сам їздив на прохання своєї матері допомогти їй з домашніми справами, і пробув там до 24 березня. Приїхав в м. Кіровоград вранці 24 березня, вона тоді була вдома, на навчання не пішла, збиралась на роботу. ОСОБА_21 приїхав зі своїм другом ОСОБА_13 , вони спілкувались на кухні. Вона чула, що ОСОБА_14 просить ОСОБА_21 про допомогу в продажу мобільного телефону. Це був Айфон 6, сірого кольору. Після розмови ОСОБА_14 передав телефон ОСОБА_21 . Телефон був постійно вдома. Телефон був без документів, без коробки, без зарядного пристрою. З 19 по 24 березня вона була в ОСОБА_23 та ОСОБА_21 в ці дні не бачила. Приблизно о 10-00 годині 24 березня ОСОБА_21 повернувся до Кіровограда. 30 березня 2016 року її викликали в райвідділок та повідомили, що їй необхідно надати добровільну згоду на обшук квартири. До неї прийшли додому працівники міліції, було двоє понятих - провели обшук, знайшли та вилучили телефон. Квартира їй не належить, це орендоване житло. Під час обшуку власника квартири не було, він вже прийшов під кінець, з нього взяли якусь розписку і всі пішли.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду показала, що обвинувачений її рідний син. Їй відомо, що 29 березня 2016 року її сина затримали працівники міліції у підозрі в крадіжці. 19 березня ОСОБА_21 був вдома в м. Олександрії. Він в цей день приїхав, а 24 березня він поїхав до Кіровограда. 19 березня ОСОБА_21 приїхав на її прохання, вона робила ремонт, а він їй допомагав. Весь цей час ОСОБА_21 був вдома, нікуди не відлучався та працював вдома. В будні дні вона працювала, вдома були ще дві доньки. Дати 19 та 24 березня запам`ятала, бо 22 березня у батька ОСОБА_21 День народження і останній хотів його привітати, але не додзвонився останньому. На той час вона працювала з 08-00 до 14-00 години, увечері ОСОБА_21 виходив на деякий час, але вже з 19-00 - 20-00 години був вдома. Де був ОСОБА_21 з 01 березня по 10 березня, точно не пам`ятає. З 19 по 24 березня вона весь час ходила на роботу і постійно сина не бачила.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що 22.03.2016 року о 03-45 годині вона отримала дзвінок від охоронного агентства про те, що вскрите приміщення компанії «Інтертелеком» за адресою: м. Кіровоград вул. В.Перспективна, 64. Вона приїхала на місце події через 40-50 хвилин, на місці знаходився патруль охорони. Були пошкодженні вхідні двері, був зламаний замок на дверях. Охорона відразу викликала міліцію. Міліція приїхала близько 05-00 години, перші зайшли до приміщення працівники міліції, вони все оглядали та знімали відбитки. Вона написала відповідну заяву про крадіжку. При вході було видно, що розбита вітрина, на якій були відсутні телефонні апарати 3 телефони та планшет iPhone 6, iPad, телефон Lenovo, телефон Xiomi, всього чотири позиції. Коли приїхала на місце події, крім охорони, більше нікого не було. За даною адресою магазину вона працює, в її обов`язки входить центр обслуговування абонентів Інтертелекому. Приміщення, де знаходиться обладнання, та вітрину вони здають в оренду (суборенду), і продаж даного обладнання в її функціональні обов`язки не входить. Хто виставляв обладнання на полицю, вона не знає. Вона знала про кількість техніки, що перебувала на вітрині, тому одразу помітила, скільки пропало, а про конкретні моделі вже дізналася тоді, коли зробили інвентаризацію. Робочий день 22.03.2016 року закінчився о 20-30 годині, останніми виходили декілька співробітників, детальніше це можна дізнатися у охорони.
Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_26 суду показав, що він звертався до прокуратури зі зізнанням про те, що він викрав телефони в магазині «Інтертелеком». Де саме розташований магазин пояснити не може, знає візуально. Викрав два телефони, планшет та Айфон-6. Подія мала місце близько 03-00 годині ранку 22.03.2016 року. Поряд з цим магазином є зупинка, побачив на вітрині телефони, відтягнув ручку і двері відкрилися, розбив вітрину та забрав телефони. Далі вийшов з магазину, сів на таксі та поїхав на Новий автовокзал, звідки на автобусі поїхав до м. Олександрія. В м. Олександрії підійшов до нього хлопець, попросив запальничку. Разом із запальничкою він ( ОСОБА_27 ) дістав і телефон Айфон 6. Вони познайомилися, хлопець назвався ОСОБА_16 та він ( ОСОБА_27 ) продав йому ОСОБА_28 6 за 1,5 тисячі гривень. Інші телефони він сховав в старій хаті в с. Сабатіловка, в тій хаті ніхто не живе, вона на краю села. Пізніше, коли хотів продати телефони, він пішов до старої хати, але їх вже там не було. В м. Кіровоград він приїхав близько 20-00 21-00 години 21.03.2016 року з метою побачитися з дідом, який живе за Кіровоградом, але до діда так і не доїхав. Тому поїхав на Балашовку, хотів побути на квартирі у своєї знайомої, але її не було вдома. Тоді він на маршрутці № 111 чи 113, точно не пам`ятає, поїхав до магазину «Інтертелеком». Вийшов на зупинці біля магазину. При вході в магазин були не високі сходи. Через менші двері він потрапив до магазину. В самому магазині знаходились телефони, що ще було в магазині він не роздивлявся, його цікавили тільки телефони. Телефони знаходились на полицях під склом, закритим на ключ. Полиць було багато, скільки точно та як вони були розташовані сказати не може. Телефони були навпроти вхідних дверей. З м. Кіровоград він поїхав з Нового автовокзалу на рейсовому автобусі приблизно о 06-00 годині. Квиток в касі на автобус не купував, заплатив в автобусі. Зізнання писав 2 місяці тому до обласної прокуратури, але слідчий до нього не приходив. Під вартою він з травня 2016 року, в камері з ним ОСОБА_8 не було. Розмір його (Погрібного) взуття 42. Під час крадіжки був взутий в кросівках чорного кольору, торгову марку не пам`ятає. Кросівки вже зносив. Про вчинення крадіжки нікому не казав. Раніше в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де викрав телефони, він ніколи не був. Телефони він побачив через скло, як підійшов. В магазині було увімкнене світло. Він зрозумів, що викрав телефон Айфон 6, бо в нього такий був. Телефон Айфон 6 він включив, той працював. При цьому, картку до телефону він не вставляв. 21 березня 2016 року йому запам`яталося тому, що він здійснив крадіжку телефонів. Пояснив, що засуджений та на теперішній час відбуває покарання за крадіжку автомобіля. З упевненістю повідомив, що подія (крадіжка автомобіля) мала місце 15 травня 2016 року, та затримали його саме 15 травня 2016 року.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, крім отриманих в судовому засіданні показань представника потерпілого, свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:
Витягом з кримінального провадження № 0003724 про те, що 22.03.2016 року до ЄРДР було внесено повідомлення про те, що 22.03.2016 року близько 03-40 години невстановлена слідством особа, пошкодивши замок вхідних дверей проникла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала майно, належне ТОВ «Інтертелеком».
/т. 2 а.к.п. 1/
Зареєстрованим в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кіровоградського МВ за № 9551 від 22.03.2016 року протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого гр. ОСОБА_25 звернулася з заявою про те, що 22.03.2016 року близько 03-40 години невідома особа, пошкодивши замок вхідних дверей проникла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала майно, належне ТОВ «Інтертелеком».
/т. 2 а.к.п. 2/
Протоколом огляду місця події від 22.03.2016 року з фототаблицею до нього, в ході проведення якого в АДРЕСА_3 в приміщенні магазину Інтертелеком в присутності двох понятих та за участю спеціаліста та власника приміщення було виявлено: пошкоджений замок на вхідних дверях, у правій вітрині справа в залі магазину розбиті скляні двері та на верхній полиці цієї вітрини в хаотичному порядку розташовані телефони, на полицях правої вітрини та на підлозі фрагменти розбитого скла. Під час огляду виявлені та вилучені шість відрізків клейкої стрічки зі слідами відбитків рук і слід взуття.
/т. 2 а.к.п. 6-14/
Вказані Витяг з кримінального провадження № 0003724, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та протокол огляду місця події від 22.03.2016 року підтверджують, що саме 22.03.2016 року близько 03-40 години в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 мало місце діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 .
Протоколом особистого обшуку затриманого чи взятого під варту та огляду речей, що знаходяться при ньому від 30.03.2016 року, в ході проведення якого у затриманого ОСОБА_8 в присутності двох понятих було виявлено та вилучено шкіряну куртку чорного кольору, кофту з капелюхом сиреневого кольору, джинси світло-синього кольору та кросівки білого кольору.
/т. 2 а.к.п. 42/
Висновком експерта № 139 від 25.04.2016 року з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого початкова вартість станом цін на 22.03.2016 року наданої на експертизу нової не бувшої у користуванні копії мобільного телефону «iPhone 6 A1586 16 Gb», без повної комплектації (відсутній зарядний пристрій), може складати 2389,33 гривень.
/т. 2 а.к.п. 35-39/
Висновком експерта № 192 від 28.04.2016 року, згідно якого:
З двох слідів підошви взуття, що відкопійовані на відрізку темної дактилоскопічної плівки, вилученого в ході проведення ОМП від 22.03.2016 року по АДРЕСА_3 :
?слід підошви взуття, найбільшим розміром 110х80 мм, міг бути залишений як кросівкою на праву ногу, вилученої 30.03.2016 року під час особистого обшуку у гр. ОСОБА_8 , так і підошвою іншого однотипного взуття.
/т. 2 а.к.п. 54-61/
Висновком експерта № 167 від 12.05.2016 року, згідно якого:
Початкова вартість нового, не бувшого у використанні, не представленого на експертне дослідження, викраденого з магазину «Інтертелеком», станом цін на 22.03.2016 року планшета «iPod Air 2 16 Gb CDAM/GSM Space Grey» (IMEI НОМЕР_2 ), може складати 12508,00 гривень.
Початкова вартість нового, не бувшого у використанні, не представленого на експертне дослідження, викраденого з магазину «Інтертелеком», станом цін на 22.03.2016 року мобільного телефону «Xiomi HonMi Note 1S cdma+gsm white» (IMEI НОМЕР_3 ), може складати 3167,66 гривень.
Початкова вартість нового, не бувшого у використанні, не представленого на експертне дослідження, викраденого з магазину «Інтертелеком», станом цін на 22.03.2016 року мобільного телефону «Lenovo S 90 Sisly 16 Gb cdma+gsm white» (IMEI НОМЕР_4 ), може складати 5277,00 гривень.
/т. 2 а.к.п. 66-69/
При цьому, суд не бере до уваги доводи захисника обвинуваченого про неналежність даного висновку як доказу через те, що, на його переконання, експертом було досліджено «iPod», а не «iPad», які за своїми функціональними особливостями є різними пристроями. Так, у своєму висновку експерт чітко зазначає, що він досліджував саме планшет «iPod Air 2 16 Gb CDAM/GSM Space Grey» (IMEI НОМЕР_2 ), а не будь-який інший портативний пристрій (зокрема медіаплеєр « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), що дає змогу суду зробити висновок про наявність описки в зазначенні назви планшету, а саме замість « ОСОБА_29 » вказано « ОСОБА_30 ».
Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд не бере до уваги наданий стороною обвинувачення в якості доказу висновок експерта № 259 від 07.04.2016 року з ілюстративною таблицею до нього /т. 2 а.к.п. 44-50/, оскільки останній не містить фактичних даних, які б викривали ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Окрім того, суд визнає недопустимим доказом та не бере до уваги наданий прокурором та досліджений в ході судового розгляду протокол огляду місця події від 30.03.2016 року з фототаблицею до нього, в ході проведення якого в кімнаті АДРЕСА_6 в присутності двох понятих та за участю власника і користувача квартири був виявлений та вилучений мобільний телефон «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_1 /т. 2 а.к.п. 18-21/, з наступних підстав.
Враховуючи, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення є приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна 64, та беручи до уваги дату внесення даних про зазначене кримінальне правопорушення, а саме 22.03.2016 року, є незрозумілим складання слідчим протоколу огляду місця події від 30.03.2016 року, в якому фактично відображено проведення такої слідчої дії, як огляд житла підозрюваного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, а відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчинені злочину.
В даному випадку визначених ч. 3 ст. 233 КПК України обставин не було, а тому проведення огляду житла було здійснено з суттєвим порушенням наведених вимог закону, тобто не в порядку, встановленому КПК України (за відсутності ухвали слідчого судді). Що в свою чергу, вказує на недопустимість протоколу огляду місця події від 30.03.2016 року з фототаблицею до нього, в якому фактично зафіксовано проведення огляду житла, як доказу в даному кримінальному провадженні.
При цьому, наявність в матеріалах кримінального провадження заяви ОСОБА_20 (співмешканки обвинуваченого) від 30.03.2016 року /т. 2 а.к.п. 16/ щодо добровільної видачі працівникам поліції речей її співмешканця ОСОБА_8 , зокрема мобільного телефону «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_1 , вказує на те, що викрадений 22.03.2016 року в приміщенні магазину «Інтертелеком» за адресою: АДРЕСА_3 вищевказаний мобільний телефон, дійсно знаходився з місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_8 . Даний факт свідок ОСОБА_20 підтвердила і в своїх показах в ході судового розгляду. Що, в свою чергу, вказує на причетність останнього до події, яка йому інкримінується органом досудового розслідування.
Окрім того, приведений вище та досліджений в ході судового розгляду висновок експерта № 192 від 28.04.2016 року /т. 2 а.к.п. 54-61/ вказує на те, що не виключається можливість залишення кросівкою на праву ногу, вилученою 30.03.2016 року під час особистого обшуку ОСОБА_8 , сліду підошви взуття, який був вилучений в ході проведення ОМП від 22.03.2016 року по АДРЕСА_3 .
Отже, сукупність наведених обставин, тільки запевнює суд в тому, що ОСОБА_8 причетний до події, яка мала місце 22.03.2016 року по АДРЕСА_3 та яка інкримінується останньому органом досудового розслідування.
При цьому, суд критично оцінює та не бере до уваги покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_24 , які вказують на те, що з 19 по 24 березня 2016 року ОСОБА_8 знаходився в місті Олександрія та не міг вчинити крадіжку. Так, проаналізувавши ці покази як окремо, так і в сукупності між собою та з показами самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який вказує на те, що в період з 19 по 24 березня 2016 року мати не працювала, була хвора, перебувала на лікарняному, а він допомагав їй по господарству (ремонт), суд відмічає наявність в них розбіжностей, оскільки свідок ОСОБА_24 вказує на те, що вона у вказаний період весь час з 08-00 до 14-00 години працювала на роботі та постійно в ці дні сина не бачила, а обвинувачений стверджує на тому, що поїхав допомогти по господарству хворій матері, яка перебувала на лікарняному. Свідок ОСОБА_20 вказує, що 19 березня 2016 року ОСОБА_8 їздив на прохання своєї матері допомогти їй з домашніми справами. При цьому, свідок ОСОБА_20 не може підтвердити точного місця знаходження ОСОБА_8 протягом вказаного періоду, оскільки вона в цей період поруч із ОСОБА_8 не перебувала і про його можливе перебування в м. Олександрії їй відомо саме зі слів останнього.
Окрім того, покази даних свідків суд піддає критичній оцінці беручи до уваги те, що ці особи відповідно до положень ст. 3 КПК України є близькими родичами та членами сім`ї обвинуваченого, що, з урахуванням наявних в них розбіжностей, очевидно вказує на їх намагання захистити останнього. До того ж, покази цих свідків спростовуються дослідженими в ході судового розгляду протоколом огляду місця події від 22.03.2016 року /т. 2 а.к.п. 6-14/, протоколом особистого обшуку затриманого чи взятого під варту та огляду речей, що знаходяться при ньому від 30.03.2016 року /т. 2 а.к.п. 42/ та висновком експерта № 192 від 28.04.2016 року /т. 2 а.к.п. 54-61/ з підстав, зазначених вище.
Також, суд піддає критичній оцінці та не бере до уваги покази свідка ОСОБА_26 , в яких останній стверджує, що саме він вчинив крадіжку, у скоєнні якої обвинувачується ОСОБА_8 , оскільки вони також спростовуються вищенаведеними протоколом огляду місця події від 22.03.2016 року, в ході проведення якого в м. Кіровограді по вул. Велика Перспективна 64 в приміщенні магазину "Інтертелеком" був виявлений та вилучений слід взуття /т. 2 а.к.п. 6-14/, який згідно висновку експерта № 192 від 28.04.2016 року /т. 2 а.к.п. 54-61/ міг бути залишений кросівкою на праву ногу, вилученою 30.03.2016 року під час особистого обшуку ОСОБА_8 . При цьому, як повідомив свідок ОСОБА_26 він має 42 розмір взуття, який не збігається з розміром взуття ОСОБА_8 , який в ході судового розгляду повідомив, що відповідно має 43 розмір взуття. Окрім того, беручи до уваги час перебування даного свідка в слідчому ізоляторі м. Кіровограда, а саме з 16.05.2016 року та обвинуваченого ОСОБА_8 , який перебуває в даній установі з 29.03.2016 року, суд переконаний в тому, що останній мав реальну можливість повідомити ОСОБА_26 про обставини пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення. Також, суд звертає увагу на те, що свідок з упевненістю стверджує, що вчинив дану крадіжку 22.03.2016 року, невірно вказуючи при цьому, дату вчинення ним злочину, за який він засуджений вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2016 року за ч. 2 ст. 289 КК України, згідно якого подія мала місце 16.05.2016 року, а не 15.05.2016 року як вказує ОСОБА_26 в своїх показах. Що тільки запевнює суд в тому, що свідок ОСОБА_26 заздалегідь готувався до надання показань з приводу подій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_8 .
Позицію обвинуваченого щодо невизнання ним своєї провини, суд розцінює як спосіб його захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне протиправне діяння.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше засуджений /т. 2 а.к.п. 73-77/, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться /т. 2 а.к.п. 72а-72б/, не працевлаштований.
Обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_8 , який маючи не погашену судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, а також з метою попередження скоєння ним нових злочинів, останньому слід призначити покарання у межах, встановлених у санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Також, з урахуванням того, що даний злочин обвинуваченим ОСОБА_8 був скоєний в період після постановлення 16.03.2016 року Петрівським районним судом Кіровоградської області вироку відносно нього, але до повного відбуття ним призначеного за вказаним вироком покарання, остаточне покарання йому слід призначити відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком від 16.03.2016 року, яке ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2016 року було замінено на 50 годин громадських робіт.
При цьому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання за вироком від 16.03.2016 року, яке ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2016 року було замінено на 50 годин громадських робіт, слід перевести в більш суворий вид покарання, призначеного за даним вироком з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день позбавлення волі.
Крім того, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_8 слід зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 29 березня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком суду законної сили слід залишити без зміни тримання під вартою.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України слід залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства, після набрання даним судовим рішенням законної сили.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 2814,72 гривень /згідно довідок про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0003724 т. 2: а.к.п. 33, 43, 52а, 64/.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та з урахуванням наданої суду копії постанови про визнання речових доказів від 15.06.2016 року у кримінальному провадженні № 0010306 від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, згідно якої 10 тюбиків для лаку, прилад для укладки волосся , шипці «Magio Hair Straightener MG-173», прилад для укладки волосся, шипці «Free Spirit diva professional styling», ножиці для срижки волосся «MRZ Line 1301», ножиці для стрижки волосся «MRZ Germany 1300», пара кросівок білого кольору «AIR MAX», визнані речовими доказами в кримінальному проваджені № 0010306.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання часткового приєднати не відбуте покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2016 року, яке ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2016 року було замінено на 50 годин громадських робіт, остаточно призначивши до відбування покарання у виді трьох років п`яти днів позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання з 29 березня 2016 року.
До строку відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 29 березня 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 2814 (дві тисячі вісімсот чотирнадцять) гривень 72 копійок.
Речові докази по справі, а саме:
?мобільний телефон «iPhone 6 А1586 16 Gb» ІМЕІ НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ФОП « ОСОБА_10 » - після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ФОП ОСОБА_10 ;
?мобільний телефон «Acer E310» IMEI НОМЕР_5 ; дві акустичні колонки «Gemix»; GPS навігатор «AutoExpert DV-550 S/N AE 15040198»; 2 кабеля електроживлення чорного кольору; 3 пачки з-під цигарок (1 пачка «Winston XS», дві інші «Lifa Apple»); чоловічі сині джинси «Regular denim Size 29»; чоловічу шкіряну чорну куртку «Kestovroviio» розмір L; батник чоловічий фіолетового кольору «just HOODS by AWDis All We DO is» розмір S; дві акустичні колонки «F&D» модель SPS-611, передані на зберігання до камери схову Кіровоградського ВП ГУНП в області після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1