АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/1504/16-кГоловуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/369/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 156 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5
з участю прокурора - ОСОБА_6
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ;
обвинуваченого - ОСОБА_8 ;
потерпілої - ОСОБА_9 ;
законного представника потерпілої - ОСОБА_10 ;
адвоката - ОСОБА_11 ;
розглянула у судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційного скаргою заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт стосовно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозівка, Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, з незакінченою середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно ухвали суду першої інстанції підставою ухвалення судового рішення про повернення обвинувального акта прокурору стала недопустима натуралізація опису в обвинувальному акті обставин вчиненого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що унеможливлює його публічне оголошення (п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №5 Про судову практику про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи). На думку суду першої інстанції, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України і тому підлягає поверненню прокурору для складання нового обвинувального акта
У апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у звязку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в суді першої інстанції.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт повинен містити відомості, які зазначені в ч.2 ст.291 КПК України. Крім цього, апелянт зазначає, що опис в обвинувальному акті саме фізичних розпусних дій є необхідною умовою для відображення об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_9 , законного представника потерпілої ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_13 , які вважають апеляційну скаргу прокурора законною та обгрунтованою, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд порушив вимоги кримінального процесуального законодавства.
Відповідно до ч. 4ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Також, п. 5 ч. 2ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, крім інших обставин, зазначених у цій нормі закону, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Необхідно зазначити, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
Висновки суду, про те, що в тексті обвинувального акту відносно обвинувачено ОСОБА_8 допущено натуралізацію опису злочину, що унеможливлює його публічне проголошення, колегія суддів вважає такими, що не відповідають дійсності.
Під терміном натуралізації опису злочину слід розуміти грубе зображення фізіологічних аспектів статевих злочинів.
При ознайомленні зі змістом обвинувального акту, встановлено, що в ньому не міститься недопустима натуралізація опису вчиненого злочину, в ньому лише зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, та конкретні дії обвинуваченого, які викладені з використанням літературної лексики та допустимих загальновживаних термінів та слів.
Також в ухвалі суду не вказано, в якій саме частині обвинувального акту допущено, на переконання суду, натуралізацію обставин вчиненого злочину, що є оціночним поняттям в кожному конкретному випадку.
Так, якщо в обвинувальному акті викласти дії ОСОБА_8 більш узагальнено не вказуючи його активні дії, вказані обставини призведуть до неконкретного обвинувачення.
Варто зазначити, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, як це передбачено п.2 ч.2 ст. 27 КПК України оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, яке віднесено до злочинів проти статевої недоторканості.
Окрім того, відповідно до ч.7 ст. 27 КПК України визначено, якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення проголошується прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилося закрите судове засідання та яка на момент проголошення рішення підлягає подальшому захисту від розголошення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу, а ухвала суду першої інстанції щодо повернення прокурору обвинувального акта визнається такою, що не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню в суд першої інстанції для розгляду по суті зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 - задовольнити.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31.08.2016 року про повернення обвинувального акта прокурору, відносно ОСОБА_8 обвинуваченого за ч.2 ст.156 КК України - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2