АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/1094/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/700/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000471, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Михайло-Заводське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст.117 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник - адвокат ОСОБА_9
обвинувачена ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
Прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2016р. відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ст.117 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України, за ознаками: умисне вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів, з призначенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбуття призначеного їй судом покарання з випробуванням строком на два роки.
У відповідності із ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язок сповіщати органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця мешкання, праці, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні не обирався.
Вирішено питання щодо речових доказів.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 , посилається на те, що оскаржений вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Зазначає, що суд не врахував, що обвинувачена скоїла умисне вбивство своєї новонародженої дитини, що такий злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості. Приймаючи до уваги механізм скоєння злочину. суд неправильно прийняв до уваги каяття ОСОБА_6 . Крім того, необхідно врахувати , що після скоєного злочину ОСОБА_6 покинула місце мешкання з метою приховання злочину та уникнення покарання.
За вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 в кінці грудня 2015 року, враховуючи стан свого самопочуття, а також сукупні ознаки, дізналась що є вагітною, та не побажала народжувати дитину.
Маючи умисел на внутрішньоутробне знищення плоду, через всесвітню мережу «Інтернет» дізналась про медичний препарат, який реалізовується в ветеринарних аптеках для переривання вагітності.
08 квітня 2016 року в місті Апостолове Дніпропетровської області в ветеринарній аптеці купила медичний препарат (в ході досудового слідств встановити назву препарату не представилось можливим), і в цей же день приблизно о 14-00 годині, перебуваючи в АДРЕСА_3 , зробила собі ін`єкцію, спровокувавши передчасні роди. Після чого, 09 квітня 2016 року , приблизно о 02-00 годині, перебуваючи у ванній кімнаті будинку АДРЕСА_3 самостійно без кваліфікованої медичної допомоги народила живу доношену та життєздатну дитину жіночої статі із відсутніми ознаками недоношеності та без вад розвитку несумісними із життям. Відразу після пологів, через п`ять хвилин діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті новонародженої дитини , будучи матір`ю - одиначкою та виховуючи вже одну малолітню дитину, вважаючи що народження другої дитини значно погіршить її матеріальний стан і вона не в змозі буде виховувати її через соціально-побутові негаразди, взяла живу дитину та винесла на подвір`я будинку, після чого вкинула її в колодязь каналізації глибиною 280 см, в якому температура повітря складала 11 градусів по Цельсію, скоївши таким чином умисне вбивство своєї новонародженої дитини відразу після пологів.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 78 від 29 квітня 2016 року смерть немовля жіночої статі настала через одну годину після пологів, тобто 08 квітня 2016 року приблизно о 03 годині. Причина смерті - загальне переохолодження організму внаслідок дії надмірно низької температури оточуючого середовища на організм, що підтверджується морфологічними змінами з боку внутрішніх органів, характерних для даного виду смерті та даними судово-гістологічного дослідження: (немовля народилось живонародженим, доношеним). Смерть немовля наступила від гіпотермії, що підтверджується слідкуючою морфологічною картиною: утворення колосоподібних структур покровного епітелію бронхів (ознаки Осьмініна), (ознаки Фабрикантова), утворення свіжих крововиливів у мисці нирок, наявність поверхневих геморагічних ерозій у поверхневих шарах слизової оболонки шлунку, нерівномірність забарвлення міокарда на тілі субарахноїдального крововиливу, з морфологічною картиною запального процесу. Набряк мозку, м`яких мозкових оболонок. Дрібновогнищева пневмонія яка розпочинається, повнокров`я органів.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав колегію суддів задовольнити апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції, оскаржений вирок суду від 26.07.2016р. відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного їй покарання та ухвалити свій вирок в цій частині, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ст.117 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Під час апеляційного розгляду в судовому засідання обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_9 , заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили оскаржений вирок суду першої інстанції залишити без змін та не призначати ОСОБА_6 реальну міру покарання. Обвинувачена просила врахувати, що її трирічну дитину, яку вона виховує сама, не буде на кого залишити.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі прокурора доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду слід скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок у цій частині, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.117 КК України, за обставин, викладених у вироку, сторонами кримінального провадження в апеляційному порядку не оскарджуються, тому, відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, не підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Обираючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції урахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; дані про особу винної, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Зокрема, суд взяв до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_6 за місцем мешкання характеризується посередньо (а.кп.75,76), має позитивну характеристику з місця навчання (а.кп.73, 77), на обліку у лікарів нарколога і психіатра Апостолівської ЦРЛ не перебуває (а.кп.71, 72). Як мати одиначка виховує малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.кп.59, 75), раніше не притягалася до кримінальної відповідальності (а.кп.74).
Обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнав повне визнання обвинуваченою своєї вини та щиросердне каяття у скоєному.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання за ст.117 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої їй статті закону України про кримінальну відповідальність. До того ж суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженої можливе без ізоляції від суспільства і на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням.
Разом з тим, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання та приймаючи рішення про звільнення винної від його відбування, суд не дав належної оцінки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, способу та характеру його вчинення. Зокрема, судом належним чином не враховано спосіб та жорстокість при вчиненні злочину, що ОСОБА_6 одразу після пологів у домашніх умовах викинула свою живу дитину до колодязя каналізації з метою заподіяння їй смерті. Після скоєного злочину покинула місце мешкання , щоб приховати злочин та уникнути покарання.
При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора щодо відсутності у обвинуваченої ОСОБА_6 щирого каяття, оскільки це обставина, яка відображає психічний стан особи, котра вчинила злочин, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею злочину. Така обставина, згідно технічного запису судового процесу, була встановлена в суді першої інстанції, та знайшла своє підтвердження і під час судового засідання при апеляційному розгляді.

Проте, з урахуванням наведених обставин у їх сукупності, з огляду на конкретні обставини вчиненого, спосіб та механізм скоєного, наслідки та ставлення обвинуваченої до них, колегія суддів не може визнати покарання, призначене ОСОБА_6 із звільненням від його відбування, законним та справедливим, таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченої внаслідок м`якості, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині , з ухваленням нового вироку, відповідно до положень ст.420 ч.1 п.2 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, з призначенням покарання обвинуваченій у межах санкції ст.117 КК України на не максимальний строк.

Керуючись ст.ст.405, 407, 414, 418, 420, 421 ч.1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити повністю.
Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.117 КК України, в частині призначеного покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ст.117 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.
Виконання вироку покласти на начальника Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП Дніпропетровській області.
Строк покарання рахувати з дня виконання вироку, тобто з часу затримання ОСОБА_6 .
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня його проголошення.

На виконання вимог ст.376 ч.6 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4