Справа №573/1865/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/355/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

представника власника майна - ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами власників майна ОСОБА_11 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року, про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:
26 вересня 2016 року слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області розглянувши клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про арешт майна, постановив ухвалу, якою наклав арешт на зернозбиральний комбайн марки «CASE 2388», 1997 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_11 , мешканець с. Горобівка, Білопільського району, Сумської області, на автомобіль «Камаз 5511», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_8 , мешканець м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, заборони права на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом.

Власник майна ОСОБА_11 вважаючи ухвалу суду, такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, подав апеляційну скаргу, відповідно якої просить скасувати судове рішення та відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в частині накладення арешту на майно, яке належить йому на праві приватної власності. Так вилучений комбайн, під час проведення огляду, ніякого значення до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, він не має та не може бути використаний, як доказ. У той же час відсутні відомості в ЄРДР про кримінальне провадження за фактом незаконного збору врожаю, відповідно відсутні будь-які докази, які б підтверджували існування таких обставин, що мають значення для кримінального провадження згідно ст. 171, ст. 173 КПК України. Крім того не взято до уваги договір про надання послуг від 21.09.2016 року, згідно якого ФОП ОСОБА_9 зобов`язується надати послуги із обмолоту зернових власною сільськогосподарською технікою ФОП ОСОБА_8 , а останній зобов`язується оплатити послуги. Потреба у проведенні ремонту комбайна, не відповідає дійсності, крім того постановлена ухвала призвела до обмеження правомірної підприємницької діяльності. Слідчим суддею не наведено ризики передбачені ст. 170 КПК України, а також не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту комбайну, для власника, як підприємця.

Відповідно поданої апеляційної скарги, власник майна ОСОБА_8 просить скасувати постановлену ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна. Слідчим суддею не з`ясовано, яке відношення має арештоване майно до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Не взято до уваги договір про надання послуг із збирання врожаю № 1-20/09 від 20.09.2016 року, згідно умовами якого, ОСОБА_8 зобов`язується надавати послуги зі збирання врожаю соняшникових культур, що знаходяться на відповідальному зберіганні ТОВ «Агрофермпостачання», а останній оплатити надані послуги.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна ОСОБА_8 , представника власника майна ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги та прохали її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, в ході досудового розслідування кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000484 від 04.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, встановлено факт незаконного використання земельних ділянок Кальченківської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, сільськогосподарського призначення, загальною площею 92 га (48 га. з кадастровим № :01:004:0230, 34 га та 10 га без кадастрових номерів), які були самовільно зайняті та засіяні соняшником, невстановленими особами.

21 вересня 2016 року під час огляду місця події було виявлені та вилучено зернозбиральний комбайн марки «CASE 2388», 1997 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_11 , та автомобіль «Камаз 5511», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_8 .

Так, з урахуванням положень ст. ст. 2,7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З наданих матеріалів випливає, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, - самовільного зайняття земельної ділянки (ч. 1 ст. 197-1 КК України), полягає у тому, що невстановлені особи самовільно зайняли земельні ділянки Кальченківської сільської ради, Білопільського району, Сумської області та засіяли соняшником. На підставі інформації, яка надійшла до Білопільського відділення поліції ГУ НП в Сумській області, при виїзді на місце події було виявлено комбайн зернозбиральний та автомобіль «Камаз».

У клопотанні про арешт майна слідчий зазначив, що згідно із ст.. 98КПК вказане майно є речами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання слідчого у клопотання про те, що вказане вилучене майно, згідно ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, в матеріалах провадження є договір про надання послуг із збирання врожаю соняшнику від 20 вересня 2016 р., укладений між ОСОБА_8 та ТОВ «Агрофермпостачання», договір на виконання робіт по переробці посівів соняшнику від 03 жовтня 2016 р. між ФОП ОСОБА_8 та ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області, який укладався відповідно до договору про відповідальне зберігання безхазяйного майна від 25 липня 2016 р. між ФОП ОСОБА_8 та ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області.

Представники ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили факт укладання зазначених договорів ДПІ у м. Сумах із власниками майна з метою збору врожаю соняшнику.

Отже, з урахуванням тих матеріалів, які надані апеляційному суду, враховуючи пояснення прокурора під час апеляційного провадження, апеляційний суд вважає, що слідчий не мав достатніх законних підстав на ініціювання питання щодо накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В той же час, слідчим не доведена правова підстава для арешту майна, зокрема не доведено те, що вилучене майно під час проведеного огляду місця події 20 вересня 2016 року, на яке просить накласти арешт, будь-яким чином відноситься до кримінального провадження № 0000484 від 04.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, як арешт зазначеного майна.

Таким чином, доводи апеляційних скарги є слушними, прокурор не спростував їх доказами, а тому апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, необґрунтованою.

Враховуюче вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 98, 170, 172, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги власників майна ОСОБА_11 , ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року, про накладення арешту на зернозбиральний комбайн марки «CASE 2388», 1997 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_11 , мешканець с. Горобівка, Білопільського району, Сумської області, на автомобіль «Камаз 5511», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_8 , мешканець м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, заборони права на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про накладення арешту на зернозбиральний комбайн марки «CASE 2388», 1997 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_11 , мешканець с. Горобівка, Білопільського району, Сумської області, на автомобіль «Камаз 5511», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_8 , мешканець м. Ворожба, Білопільського району.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5