10.02.2016 Справа № 490/1009/16-к
н/п 1-кс/490/376/2016

УХВАЛА
10 лютого 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
представника заявника - ОСОБА_4
Заявник вважає вказану постанову незаконною, оскільки, на його думку, слідчим не було усунуто розбіжностей між експертами. Відповідно до експертизи від 26.06.2006 року за №21, тілесні ушкодження заявника відносяться до середньої ступені тяжкості, однак, відповідно до експертизи № 1920 від 29.11.2013 року мають місце ушкодження легкої ступені тяжкості.
Крім того, слідчим не було встановлено хто надав розпорядження вивозити заявника 02.04.2003 року із СІЗО до ІТТ.В СІЗО є спеціальні приміщення для проведення слідчих дій. Слідчим не встановлено чому 01.04.2003 року під час прибуття до СІЗО м. Миколаєва скарг від заявника не надходило, а 21.04.2003 року під час повернення з ІТТ скарги на стан здоров`я з`явились.
Крім того, заявник вказує, що працівники міліції заставляли його давати неправдиві покази, застосовуючи недозволені засоби ведення допиту.
У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в скарзі, просив їх задовольнити. Пояснив, що в ході проведення досудового розслідування відносно нього працівниками карного розшуку Харківської області, у присутності працівників карного розшуку Одеської області здійснили відносно нього злочин, спричинили тілесні ушкодження. Просив в ході досудового розслідування допитані лікаря СІЗО, яку слідчий нібито не зміг знайти.
Представник просив скаргу задовольнити, посилався на необхідність перевірки доводів заявника за наявності в матеріалах справи двох різних медичних висновків.
Слідчий у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки для встановлення зазначеного заявником свідка приймались заходи, надавались доручення, однак, встановити місце проживання свідка на теперішній час не виявляється можливим, оскільки вона звільнилась у 2006 році і за місцем реєстрації не проживає.
Згідно з ч.1 п.3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 04.11.2014 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, із наданням вказівок здійснити допит лікарів Миколаївського СІЗО, які проводили огляд (лікування) ОСОБА_3 після 20 квітня 2003 року, наданням їм медичної документації (медичної картки) слідчо-заарештованого з метою уточнення діагнозу та причин виникнення захворювань в цей період. Слідчим суддею було зазначено, що слід вирішити питання стосовно уточнення висновків судових експертиз щодо можливості отримання виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень внаслідок самостійного стискання одягнених на руки наручних браслетів або призначити повторну судово-медичну експертизу для усунення суперечності ніж раніше наданими висновками. (т. 4, а.п. 440)
Разом із тим, в ході проведення досудового розслідування зазначені вказівки суду виконано не було. Оскільки судом встановлено лише виконання доручення слідчого щодо встановлення місця знаходження лікаря невропатолога ОСОБА_6 , яке визначити не виявилось можливим. (т. 4)
На підставі викладеного, суд вважає, що постанову про закриття кримінального провадження було винесено передчасно, у зв`язку із не виконанням вказівок слідчого судді відповідно до ухвали від 04.11.2014 року, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 30.12.2015 року підлягає скасуванню. Так, в ході проведення поновленого досудового розслідування неробхідно встановити лікарів, окрім свідка ОСОБА_6 , які проводили огляд (лікування) ОСОБА_3 після 20 квітня 2003 року, наданням їм медичної документації (медичної картки) слідчо-заарештованого з метою уточнення діагнозу та причин виникнення захворювань, а також вирішити питання стосовно уточнення висновків судових експертиз щодо можливості отримання виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень внаслідок самостійного стискання одягнених на руки наручних браслетів або призначити повторну судово-медичну експертизу для усунення суперечності ніж раніше наданими висновками.
Керуючись статтями 303-307 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1