Справа № 570/880/16-к
номер провадження 1-в/570/644/2016
У Х В А Л А
іменем України
16 березня 2016 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника виправного центру

УДПтС України в Рівненській області ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання адміністрації Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 20 березня 2015 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ст. 263 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 4 роки позбавлення волі; 24 квітня 2015 року вирок набрав законної сили; 21 липня 2015 року Володимирецьким районним судом Рівненської області замінено на обмеження волі невідбуту частину покарання, 1 рік 9 місяців 29 днів.

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшло вказане спільне подання відносно засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні подання підтримав. Просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. В судовому засіданні показав, що з першого дня відбування покарання в Городоцькому виправному центрі УДПтС України в Рівненській області він працював, вимог режиму не порушував, станом на даний час відбув необхідну частину покарання. Вказав, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник Городоцького ВЦ № 131 УДПтС України в Рівненській області довів до відома суду думку комісії по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення від 05 січня 2016 року, в якій вказано, що на шлях виправлення засуджений став та довів своє виправлення.

Прокурор, посилаючись на практику Вищого спеціалізованого суду, викладену в ухвалі від 19 лютого 2016 року, в якій визнано правильним застосування судами положень ч.8 ст.154 КВК України при розгляді аналогічної справи просить подання не задовільняти, оскільки не минув рік з дня заміни засудженому покарання більш м`яким.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого та його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

ОСОБА_4 прибув для відбування покарання у виді обмеження волі до Городоцького виправного центру УДПтС України в Рівненській області 07 серпня 2015 року саме в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наведені норми закону вказують на те, що право на умовно-дострокове звільнення після застосування щодо засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засуджений набуває не раніше як через рік після направлення в місця обмеження волі. Тому відповідно до положень ч. 8 ст. 154 КВК України засуджений набуває право на умовно-дострокове звільнення з моменту спливу річного строку з дня направлення його в Городоцький виправний центр УДПтС України в Рівненській області.

Із змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла, а імперативних вимог ч.8 ст. 154 КВК України не взяла до уваги.

Враховуючи наведене, розгляд питання про умовно-дострокового звільнення засудженого є передчасним і неможливий до закінчення річного строку перебування засудженого у місці обмеження волі після заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539, 369, 372 КПК України суд,-

у х в а л и в:
В задоволенні спільного подання адміністрації Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1