Справа № 128/1027/16-к
Провадження №11-кп/772/664/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Ульянівка, Кіровоградської області,

громадянина України, мешканця

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово

судимого останній раз: 16.09.2013 року

Снятинським районним судом Івано-

Франківської області за ч. 3 ст. 186 КК України

до 4 х років шести місяців позбавлення волі,

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 07 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України від подальшого відбуття покарання.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 квітня 2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього ст. 81 КК України та умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2013 року відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_8 за час відбуття покарання в цілому характеризується посередньо, хоча і має два заохочення, проте шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, що не свідчить про наявність сумлінної поведінки та усвідомлення засудженим необхідності дотримуватися правил внутрішнього розпорядку установи, а тому він не довів свого виправлення у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 вважає ухвалу незаконною і просить її скасувати. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_8 довів своє виправлення. Він працював на виробництві і отримав два заохочення, фактично відбув 2/3 строку покарання, що згідно ч. 3 ст. 81 КК України є передумовою для умовно-дострокового звільнення. Окрім того, зазначає, що суд помилково вказав кінець строку відбування покарання засудженим - 16.09.2017 року, оскільки не врахував ухвалу Вінницького районного суду від 24.02.2016 року про зарахування ОСОБА_8 у строк покарання у виді позбавлення волі строку попереднього ув`язнення, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України. Таким чином, кінець строку покарання ОСОБА_8 , з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, є 06.03.2017 року. Адвокат просить повторно дослідити докази у справі та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього ст. 81 КК України та умовно-достроково звільнити його від подальшого відбуття покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступи в дебатах: захисника-адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги захисника-адвоката та вважав ухвалу законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Ухвала районного суду в повній мірі відповідає положенням ст. 81 КК України та роз`ясненням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише в тому випадку, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 належним чином мотивований в ухвалі і базується на досліджених у судовому засіданні матеріалах особової справи засудженого, перевірки його особи, яким суд в ухвалі надав вірну оцінку.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 відбуває покарання у Стрижавській ВК (№ 81) з 21.11.2013 року за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2013 року. За час утримання в УВП №1 м. Вінниці характеризувався посередньо. З 06.11.2014 року по 27.07.2015 року відбував покарання в РВК № 73, де характеризувався негативно.

Станом на 16.03.2016 року ОСОБА_8 відбув 2/3 строку покарання, а тому він формально підпадає під дію ст.81 КК України.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 даного закону судом обґрунтовано враховано характеристику на нього та відомості, що містяться в особові справі засудженого, який за час відбування покарання в Стрижавській ВК №81 зарекомендував себе посередньо, мав шість дисциплінарних стягнень та два заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує рівні стосунки. У відношенні до представників адміністрації веде себе помірно, виконує їх законні вимоги під контролем. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою або перекладає їх виконання на інших засуджених, в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених участі не приймає.

Згідно протоколів № 23 від 30.09.2014 року та № 22 від 14.08.2015 року по відбуттю засудженим ОСОБА_8 ? строку покарання рішенням комісії Стрижавської ВК (№81) останньому двічі відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі що не стала на шлях виправлення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 за час відбуття покарання в період з 01.07.2014 року по 02.08.2015 року шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого прядку та розпорядку дня, зокрема оголошувалося попередження, тричі застосовувалася догана і двічі - сувора догана, що свідчить про їх систематичність та відсутність належного реагування на дисциплінарні стягнення з боку засудженого. Також судом враховано, що строк працевлаштування засудженого на виробництві за весь час перебування його в установі складає лише сім місяців.

Отже, суд першої інстанції ретельно дослідив у судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, перевірив його особу та дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів, відповідно до ст. 404 КПК України, відмовлено за відсутності до того підстав.

Що стосується доводів захисту про невірне зазначення в оскаржуваній ухвалі кінцевого строку відбування ОСОБА_8 покарання та не врахування іншої ухвали суду від 24.02.2016 року стосовно нього, то це жодним чином не впливає на обґрунтованість прийнятого судом рішення за клопотанням засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Згідно матеріалів справи ухвалою Вінницького районного суду від 24.02.2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та зараховано в строк відбування ним покарання термін попереднього ув`язнення та тримання під вартою, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення, а тому повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції, яке знаходить законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 07 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України від подальшого відбуття покарання за вироком Снятинським районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2013 року, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
З оригіналом вірно: