Провадження 1-кс/127/5766/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксації, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, засуджений вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 10.02.2010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки, з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік; засуджений вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на три роки, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з урахуванням злочину за яким ОСОБА_4 засуджено за попереднім вироком від 10.02.2010 до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік за ч. 2 ст. 186, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік; засудженийвирокомГайсинськогорайонного суду Вінницької області від 18.06.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 289 КК України позбавлення волі на строк один рік, за ч. 1 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк один рік, відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки; засуджений вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки і шість місяців, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.06.2013 більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки, громадянин України, українець, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.07.2016, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що у нього в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування внесені в ЄРДР № 0000130 від 20 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 29.08.2015 на посаді водія лінійногонаглядача відділення управління (ЛПР1) взводу управління командира 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону.

17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України цей указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №254 від 11.11.2015 солдата ОСОБА_4 було направлено в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

12.11.2015 солдат ОСОБА_4 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та вирішив стати на шлях злочинної діяльності, а саме умисно, без поважних причин, з метою тимчасово ухилитися вiд проходження вiйськової служби не прибув до нового місця служби - військової частини польова пошта НОМЕР_2 , а отриманий у зв`язку із цим вільний час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи з проходженням військової служби проводив на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 13.12.2015 по 15.12.2015 солдат ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділі Гайсинської центральної районної лікарні.

ОСОБА_4 , знаходячись за межами військової частини польова пошта НОМЕР_2 , проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.

Таким чином солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка на сьогоднішній день дислокується в АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 12.11.2015 року, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - не прибув до нового місця служби - військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та в подальшому проводить час на власний розсуд, не маючи наміру прибути до військової частини, не вчиняв жодних дій у період з 12.11.2015 по 13.12.2016 час для повернення на військову службу.

Станом на 20.07.2016 року солдат ОСОБА_4 до нового місця служби - військової частини польова пошта НОМЕР_2 (Запорізька область) для подальшого проходження військової служби не прибув та наміру прибувати не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України складено 20.07.2016 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання ОСОБА_4 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування. Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, набуття суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив дане клопотання задовольнити, проте суду пояснив, що місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 на даний час невідоме та останнього оголошено у розшук.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

В ході розгляду клопотання встановлено, що прокурором всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_4 , тому враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя