Справа № 308/8437/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 06.06.2014 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Перечин Ужгородського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, не одруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою із доповненнями засудженого ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року,

за участю засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30 вересня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року.

В апеляційній скарзі з доповненням засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду першої інстанції і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати. Викладаючи вимоги кримінального процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, постанови Пленуму Верховного Суду України та Конституції України, засуджений вказує на неповноту судового розгляду, що виразилося в тому, що в матеріалах кримінального провадження, реєстрі матеріалів досудового розслідування та переліку прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень, відсутній витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, як доказ внесення відомостей про вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень до цього реєстру, а також у справі відсутнє повідомлення про підозру ОСОБА_5 , що позбавляє можливості визначити чи дотримано слідчим двохмісячного строку досудового розслідування, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про проведені процесуальні дії чи прийняті рішення, які б свідчили про звернення потерпілих із заявами про вчинення відносно них злочинів та залучення їх до провадження як потерпілих, без чого неможливо встановити чи дійсно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є потерпілими, а також спосіб, у який вони були залучені як потерпілі до кримінального провадження.

Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, як підстава для скасування вироку, мали місце у зв`язку із тим, що матеріали кримінального провадження не містять доказів існування повноважень у слідчого ОСОБА_10 на ведення досудового розслідування та повноважень прокурора ОСОБА_11 на процесуальне керівництво і затвердження обвинувального акту, матеріали не містять документів, які підтверджують існування процесуального керівника у кримінальному провадження з моменту внесення відомостей до ЄРДР, а отже ні слідчий, ні прокурор не мали повноважень на здійснення дій та прийняття рішень, а відсутність законних повноважень у слідчого та прокурора тягне недопустимість зібраних ними доказів і незаконність всього кримінального провадження. Крім того, матеріали не містять доказів застосування судом ст. 35 КПК України, оскільки відсутній протокол автоматизованого розподілу матеріалів провадження, що є істотним порушенням процесуального закону і вказує на незаконний склад суду; не містять документальних доказів користування послугами захисника, відомостей про роз`яснення засудженому права на правову допомогу, який не мав захисника при створенні доказів обвинувачення, що є недопустимим у зв`язку із його вадами розвитку.

Прокурором не пред`явлено обвинувачення у встановленому законом порядку, оскільки в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, що залишилося поза увагою суду першої інстанції. Також судом не було дотримано порядку застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок та журнал судового засідання не містять формулювання переконання щодо правильності розуміння обставин справи ОСОБА_5 та добровільності його позиції. Застосування спрощеного порядку розгляду справи за відсутності зафіксованих слідів участі ОСОБА_5 в злочині призвело до безпідставного визнання засудженого винним у вчиненні злочину.

Також вказує, що суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону щодо повідомлення учасників кримінального провадження про призначення підготовчого судового засідання та розгляду кримінального провадження, які провів без потерпілих, вимог щодо введення журналу судового засідання та фіксування судового процесу, також не дотримався.

Визнання вини в суді першої інстанції мало місце у зв`язку із вадами розвитку засудженого, стороною обвинувачення вина доведена не була, а отже вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки та покладено на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 687,96 грн. за проведення товарознавчих експертиз.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що 12.04.2014 року навідавшись до своїх сусідів Фонтош, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , та скориставшись їх відсутністю, умисно, таємно, з корисливих мотивів, знаючи як відкриваються двері, які ведуть до даного будинку, проник в спальню кімнату, та зі столу викрав телевізор чорного кольору, марки «QUEEN FIDELYTY», який належить ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальні збитки на суму 155 грн.

22.05.2014 року знову за тих же обставин навідавшись до своїх сусідів ОСОБА_13 , ОСОБА_5 викрав мобільний телефон марки «Соні-Еріксон», модель «К 310-1», який належав ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальні збитки в сумі 125 грн.

Крім цього, 26.05.2014 року ОСОБА_5 , навідавшись до своїх сусідів ОСОБА_14 , що проживають за адресою: АДРЕСА_2 та скориставшись відсутністю господаря, так як останній відлучився з кімнати, умисно, таємно, з корисливих мотивів, побачивши мобільний телефон марки «Нокіа», модель « 1110-і», який знаходився на дивані, викрав його. Вказаний мобільний телефон належав ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальні збитки на суму 120 грн.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскаржуваного вироку, доводів, викладених в апеляційній скарзі із доповненнями, були заслухані:

- засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , які підтримала апеляційну скаргу засудженого та просила її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_7 , який визнав вимоги апеляційної скарги в частині істотних порушень вимог кримінального процесуального закону і висловив думку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги із доповненнями, провівши судові дебати та надавши засудженому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга із доповненнями підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Пунктами 4, 5, 7 частини 2 статті 412 КПК України встановлено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження не містять будь - яких даних про повідомлення судом першої інстанції про дату, час і місце судового засідання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , за відсутності яких здійснено судове провадження.

Апеляційному суду надані копії документів, відповідно до яких ОСОБА_5 знаходиться на консультативному обліку у лікаря психіатра з 2011 року, має діагноз «легка розумова відсталість» (а. с. 71, 82, 83).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

У вироку та журналі судового засідання від 16.09.2016 року вказано, що в розгляді справи в суді першої інстанції брав участь захисник ОСОБА_15 , але в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які відповідно до ст. 50 КПК України підтверджують повноваження цього захисника.

У матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, що є перешкодою спростуванню доводів про відсутність захисника під час судового розгляду та проголошення вироку засудженому, які заявлені ним при обґрунтуванні причин пропуску строку апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. п. 4, 5, 7 ч. 2 ст. 412 та ст. 415 КПК України є безумовними підставами для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а тому доводи апеляційної скарги засудженого в цій частині є обґрунтованими.

Також колегія суддів встановила обґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині не пред`явлення прокурором обвинувачення у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;

Проте, як вбачається обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та міститься вказівка на те, що ОСОБА_5 саме підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допущені при складанні обвинувального акту уваги не звернув, у підготовчому судовому засіданні не реалізував право прийняти рішення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України.

З врахуванням встановлених апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і є безумовними підставами скасування вироку з призначенням нового судового розгляду, перевірка інших доводів апеляційної скарги, в тому числі щодо не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 в суді, має бути проведена судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого про допущенні судом першої інстанції істотні порушень вимог кримінального процесуального законодавства є обґрунтованими та оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у кримінальному провадженні в суді першої інстанції згідно з вимогами Розділу IV КПК України в іншому складі суду.

Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційна скарга із доповненнями засудженого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 416, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу із доповненнями засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції згідно з вимогами Розділу IV КПК України в іншому складі суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвала суду апеляційної інстанцій набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3