Справа № 196/1173/16-к
№ провадження 1-кс/196/209/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10 жовтня 2013 року вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 18 березня 2016 року звільнений по відбуттю строку покарання згідно з ухвалою Ленінського районного суду Дніпропетровсьокї області від 17 лютого 2016 року,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :
08 листопада 2016 року Царичанським ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за №0000654 за ознаками злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, за фактом таємного викрадення майна (крадіжки), належного ОСОБА_6 , вчиненого повторно з проникненням у житло, чим було завдано останньому матеріальної шкоди на суму 5500 грн.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вніс узгоджене із прокурором Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обмотивовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2016 року, близько 06.00 год., ОСОБА_5 , проходячи по АДРЕСА_2 та маючи на меті викрадення будь-якого майна, яке представляє собою матеріальну цінність, зайшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 .

Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 підійшов до вхідних дверей недобудованого житлового будинку, де за допомогою ножа, відірвав шматок деревоволокнистої плити, якою була забита частина вхідних дверей та через утворений отвір проник до приміщення будинку.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , яке знаходилося у приміщенні вищевказаного будинку, а саме:

- електричний двигун потужністю 850 Вт, вартістю 1500 грн.;

- електричний двигун потужністю 3 кВт, вартістю 3000 грн.;

- подовжувач довжиною 30 м. вартістю 1000 грн.

З вказаним майном ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, в подальшом розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаною крадіжкою потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 5500 грн.

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю та прохає його задовольнити.

Прокурор Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав внесене слідчим клопотання.

ОСОБА_5 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині за ст.185 ч.3 КК України визнав та показав, що дійсно 07.11.2016 року, близько 06.00 год. ранку, проходячи по АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження частини вхідних дверей, електричні двигуни та подовжувач, якими потім розпорядився на власний розсуд. Гроші були потрібні на лікування. Прохає суд застосувати у відношенні нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, щоб мав можливість лікуватися.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора у судовому засіданні, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , вивчивши надані матеріали кримінального провадження, та враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків здійснення особою підозрюваного дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінює в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність повідомлення особі про підозру.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено позбавлення волі на строк до шести років, та відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2016 року за №0000654 (а.с.7).

При цьому, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, останній раз - 10 жовтня 2013 року вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 18 березня 2016 року звільнений по відбуттю строку покарання згідно з ухвалою Ленінського районного суду Дніпропетровсьокї області від 17 лютого 2016 року (а.с.53-59), маючи не зняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин. При цьому, ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела прибутку, вчинив злочин з метою наживи, проживає на території іншого району і без паспорта та не вживає жодних заходів щодо його відновлення, що свідчить про небажання останнього жити з дотриманням норм чинного законодавства.

Крім цього, згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 листопада 2016 року потерпілим ОСОБА_6 в присутності двох понятих серед наданих для впізнання особи фотознімків останнім було вказано на фото саме із зображення ОСОБА_5 (а.с.39-41).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В даному випадку злочин, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 характеризується значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед в таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у житло.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, вказані обставини, на думку слідчого судді, свідчать про ризики порушення процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, а відсутність паспорта та постійного місця роботи може ускладнити пошук та встановлення особи підозрюваного.

На думку суду, саме зазначені вище обставини свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам.

Отже, враховуючи вищевикладене та оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються підозрюваному, ступінь суспільної небезпечності злочину, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, що в даному випадку на думку слідчого судді є доцільним та відповідає обставинам для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, таким чином задовольнивши клопотання слідчого повністю.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Підозрюваний ОСОБА_5 на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу органом досудового слідства не був затриманий, тому строк тримання під вартою повинен відраховуватися з моменту взяття під варту, тобто з моменту оголошення даної ухвали.

ОСОБА_5 оголошено про підозру 09 листопада 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196,197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Обрати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, підозрюваного за ст.185 ч.3 КК України у кримінальному провадженні №0000654, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту оголошення слідчим суддею ухвали, взявши його під варту в залі суду, тобто з 10 листопада 2016 року 17 год. 00 хв. до 09 січня 2017 року 17 год. 00 хв., помістивши його до СІЗО № 3 УДДВП в Дніпропетровській області.

Відповідно до норм ч.ч. 4 та 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави в розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) грн.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право на звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу протягом досудового слідства.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_5 - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7