Справа № 140/2840/14-к
Провадження №11-кп/772/707/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянув «08» листопада 2016 року у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , та прокурора ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Печора, Тульчинського району вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого майстром лісу Шпиківського лісництва, не одруженого, раніше не судимого

визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком один рік шість місяців.

Враховуючи, що ОСОБА_8 фактично вже відбув вказане покарання, що підтверджується постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.11.2010 року, суд звільнив ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1599 грн. процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи.

Вирішено питання з речовими доказами.

встановив:

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 маючи намір на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, у 1981 році у невстановленому слідством місці придбав, шляхом знайдення вогнепальну зброю, яку зберігав у будинку по АДРЕСА_2 до 25.08.2008 року. Відповідно до висновку експерта №774/14-21 від 10.05.2014 року наданий на дослідження предмет вилучений у ОСОБА_8 є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю, виготовленою саморобним способом з деталей карабіну системи «Манліхер», моделі «М 95» № НОМЕР_1 , калібру 8 мм., зразку 1895-30 років, виробництва Австро-Угорщини завод «Osterreichische Waffenfabriks-Gesellschaft Steyr» шляхом вкорочення ствола до залишкової довжини 180 см., та являється придатним для проведення пострілів.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2016 року про визнання винним ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України і ухвалення нового вироку, яким визнати ОСОБА_8 невинним в інкримінованому злочині і виправдати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що даний вирок обвинувачений вважає незаконним та необґрунтованим, і таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та через істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Немирівського районного суду від 16.02.2016 року відносно ОСОБА_8 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого через м`якість, а також через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просив ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки. Враховуючи, що ОСОБА_8 фактично вже відбув вказане покарання, що підтверджується постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.11.2010 року звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при призначенні покарання, суд у вироку неналежно мотивував призначене покарання, і призначив саме найменше за санкцією, оскільки ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, що характеризує його як особу, яка не бажає ставати на шлях виправлення та бажає уникнути кримінального покарання.

Також прокурор посилається в апеляційній скарзі на те, що відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що приєднані до обвинувального акту, стороною захисту у судовому засіданні заявлено та судом задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які стороною захисту стороні обвинувачення не відкрито ні на досудовому слідстві, ні під час судового розгляду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 які підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити, разом з цим заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 , перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_13 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин викладених у вироку відповідають фактичним обставинам справи та повністю доведена показами свідків, висновками експертизи та проведеними процесуальними діями по даному кримінальному провадженні, яким суд надав правильної оцінки.

Так, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що проживав разом з дружиною в ОСОБА_8 на квартирі з 2005 по 2007 роки. Коли вони вибиралися з будинку, то ОСОБА_8 почав з`ясовувати, куди поділася його зброя, а також звинуватив його, що не прибрав після себе в будинку та забрали його речі. Коли вони з дружиною повернулися до будинку, щоб прибрати, то під столом в мішку знайшов обріз і сказав про це ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала суду аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав покази, що працюючи в Немирівському РВУ МВС під час огляду домогосподарства ОСОБА_8 в 2008 році, виявив обріз рушниці. Огляд проводився за участі понятих. ОСОБА_8 надав згоду на огляд вказаного будинку, а потім пояснив, що це його рушниця, яку він знайшов.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дав покази, що працюючи в Немирівському РВУ МВС зустрів в приміщенні райвідділу ОСОБА_8 , який пояснив, що в нього вдома знайшли «якусь жилізяку», як потім дізнався це був обріз мисливської рушниці. Він складав протокол огляду домоволодіння ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дав покази, що був присутнім в якості понятого під час огляду домоволодіння ОСОБА_8 під час якого було вилучено обріз рушниці. Його запросили в якості понятого працівники міліції, можливо в той день він вживав спиртні напої. Обріз був виявлений на дивані під подушкою та опечатаний.

Експерт ОСОБА_19 в судовому засіданні дав покази, що проводив судово-балістичну експертизу по справі. Наданий для експертизи предмет є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю, придатною для стрільби.

Експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні дав аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні дав покази, що ОСОБА_8 в 2008 році звертався до керівництва лісництва з проханням взяття його на поруки, так як у нього вдома знайшли якусь рушницю. Такий протокол був виготовлений.

Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 в судовому засіданні дали аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні дав покази, що він як працівник Немирівського РВУ МВС забирав з Іллінецького районного суду обріз рушниці, вилучений у ОСОБА_8 , який не був опечатаний, однак на ньому були дві бирки.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні дав покази, що працюючи на посаді слідчого Немирівського РВУ МВС, призначав по справі судово-балістичну експертизу. Обріз рушниці надійшов з Іллінецького районного суду і він сам особисто в присутності понятих його упакував та направив на експертизу.

Свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 в судовому засіданні дали покази, що були присутні в якості понятих під час огляду обрізу рушниці в Немирівському РВУ МВС в 2014 році.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 25.08.2008 року він не заперечував проти огляду працівниками міліції його домогосподарства в АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу огляду місця події, яким є господарство АДРЕСА_2 і в якому проживав ОСОБА_8 , в одній з кімнат виявлено обріз гвинтівки.

В своїй апеляції написаній власноручно на вирок Немирівського районного суду від 27.11.2008 року, яка датована 08.12.2008 року, ОСОБА_8 зазначив, про вилучений в нього обріз рушниці - «цей антиквар валявся багатого років і що він може стріляти він навіть не думав бо там ржаве залізо», тобто обвинувачуваний не заперечував сам факт зберігання обрізу, а лише ставив під сумнів можливість проведення з нього пострілів.

За висновком експерта № 194-Б від 15.09.2008 року вилучений 25.08.2008 року в домогосподарстві ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , предмет є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю, виготовленою саморобним способом з деталей карабіну системи «Манліхер», моделі М 95, № НОМЕР_1 , калібру 8 мм. зразку 1895-30 років, придатний для проведення пострілів.

Вказані висновки були підтверджені судово-балістичною експертизою №774/14-21 від 10.05.2014 року.

В ході судового розгляду в суді першої інстанції всупереч твердженню в апеляційній скарзі ОСОБА_8 не здобуто доказів на підтвердження того, що обріз йому підкинули.

Разом з цим судом першої інстанції встановлено, що з протоколу загальних зборів трудового колективу Шпиківського лісництва від 22.08.2008 року вбачається, що ОСОБА_8 розповів про обставини незаконного зберігання обрізу та просив трудовий колектив взяти його на поруки. Зазначений факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 .

Враховуючи викладене апеляційним судом не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та ухвалення вироку про визнання його невинним. Посилання ОСОБА_8 на те, що йому не було вручено та не направлено копію вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2016 року не відповідає дійсності, оскільки на а. п. 187 знаходиться розписка ОСОБА_8 від 17.02.2016р. про отримання ним копії вироку.

Посилання прокурора на те, що судом першої інстанції неналежно вмотивовано призначене покарання, а саме найменше за санкцією, оскільки ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, що характеризує його як особу, яка не бажає ставати на шлях виправлення та бажає уникнути кримінального покарання, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки у мотивувальній частині вироку суду першої інстанції зазначено, що при призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, по місцю роботи і проживання характеризується позитивно, а тому вважає, що йому слід призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання. Крім того, суд враховує, що постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.11.2010 року ОСОБА_8 було звільнено від покарання призначеного вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2009 року в зв`язку з закінченням іспитового строку. Також суд прийняв до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_8 злочину закінчився строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності передбачений ст.49 КК України.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо виду та міри обраного покарання для ОСОБА_8 і вважає, його достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2016 року є законним та обґрунтованим і зміні не підлягає.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки стороною захисту у судовому засіданні заявлено та судом задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які стороною захисту стороні обвинувачення не було відкрито ні на досудовому слідстві, ні під час судового розгляду, суперечить вимогам ч.1 ст. 412 КПК України оскільки ці обставини не є безумовною підставою для скасування обвинувального вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,419 КПК України, апеляційний суд ,

у х в а л и в

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України змінити в частині вирішення питання, щодо речового доказу, а саме: речовий доказ по справі нарізну вогнепальну зброю, виготовлену саморобним способом з деталей карабіну «Манліхер», моделі «М 95» № НОМЕР_1 , калібру 8 мм., зразку 1895-30 років, виробництва Австро-Угорщини завод «Osterreichische Waffenfabriks-Gesellschaft Steyr» передати за зберігання до музею криміналістики при Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: