печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 від 21 березня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000637 від 18 липня 2014 року про проведення слідчої дії,

В С Т А Н О В И В :

1 квітня 2016 року до слідчого судді надійшла скарга захисників підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 від 21 березня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000637 від 18 липня 2014 року про проведення слідчої дії. Скарга мотивована тим, що захисниками було подане клопотання слідчому про допит як свідка ОСОБА_7 , проте у задоволенні цього клопотання прокурором відмовлено.

Захисники у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання.

Прокурор заперечив щодо задоволення скарги, мотивуючи тим, що прокурор є самостійним у прийнятті процесуальних рішень, підстав для допиту ОСОБА_7 у кримінальному провадженні немає, оскільки клопотання захисників не мотивоване та виходить за межі обставин, які підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення захисників, прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що 16 березня 2016 року захисники підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000637 від 18 липня 2014 року про проведення слідчої дії, а саме допиту ОСОБА_7 з підстав підтвердження чи заперечення факту надання вказівки останнім щодо направлення кримінальної справи заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_6 для організації та проведення досудового розслідування.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 від 21 березня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000637 від 18 липня 2014 року про проведення слідчої дії.

Слідчий суддя погоджується з вказаною постановою прокурора та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова прокурора є мотивованою, прокурором зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисників про допит особи, з якими слідчий суддя повністю погоджується.

Крім того, слідчий погоджується з доводами прокурора, що клопотання сторони захисту не містить перелік питань, які необхідно поставити свідку та не зазначено, яким чином допит вказаного свідка ОСОБА_7 має значення для встановлення обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України.

Відповідно до вказаної статті у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

При цьому, слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 36 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 305-307, 309, 220 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 від 21 березня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000637 від 18 липня 2014 року про проведення слідчої дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1