АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу голови Фермерського господарства «Дар» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003741 від 07 вересня 2016 року про арешт майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі і передати зібраний та незібраний врожай ФГ «Дар» на відповідальне зберігання РКП «Об`єднане».

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, зазначає, що слідчим у клопотанні були зазначені усі відомості щодо родових та видових ознак майна, що належить арештувати. Необхідність арешту врожаю зумовлюється наявністю ризиків щодо приховування, пошкодження, знищення і відчуження речових доказів. На даний момент власники спірного майна не встановлені і невідомі особи намагаються вкрасти його, шляхом незаконного збору врожаю, його продажу тощо.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена без його виклику у судове засідання, а її копія була отримана ним 14 жовтня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на сільськогосподарські культури, які знаходяться на земельних ділянках, що перебувають у користуванні ФГ «Дар» (), шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що слідчий у клопотанні не приводить переліку і виду майна, що належить арештувати, не зазначив індивідуальних ознак такого майна (його назву, родові ознаки, кількість і т.і.), а також, не додав до клопотання документи, що підтверджують право власності на зазначене майно.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів, вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_5 пропущено з поважних причин, наведених ним у апеляційній скарзі, тому, не вважає за потрібне розглядати питання про його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту та приймаючи рішення повинен враховувати правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегією суддів встановлено, що ОВС СУ ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003741 від 07 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження за №0003741 від 07 вересня 2016 року до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_6 про те, що 03 вересня 2016 року невідома особа, шахрайським шляхом, внесла зміни до установчих документів ФГ «ДАР» (код 20209819), а саме, рішення загальних зборів членів ФГ «ДАР», внаслідок чого отримала право на розпорядження майном ФГ «ДАР», вартість якого становить понад 1 000 000 гривень.

05 жовтня 2016 року в межах вказаного кримінального провадження старшийслідчий в ОВС СУ ГУНП у Дніпропетровській області звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме, сільськогосподарські культури, які знаходяться на земельних ділянках, що перебувають у користуванні ФГ «ДАР», шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення привласнення врожаю, його збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин.
При цьому, жодного обґрунтування на підтвердження зазначеного, слідчий у клопотанні не навів.
Розглядаючи зазначене клопотання, слідчий суддя діяв у відповідності до вимог ст.173 КПК України та, надавши належну оцінку матеріалам клопотання, дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність необхідності накладання арешту майно та відсутність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання слідчого, з яким погоджується колегія суддів.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, при вирішенні клопотання про накладення арешту на сільськогосподарські культури, слідчий суддя перевірив наявність підстав та обґрунтованість клопотання про накладення арешту на майно та прийшов до висновку про відсутність правових підстав для його арешту, у зв`язку з чим і відмовив у задоволенні клопотання.

Так, слідчим суддею правильно зазначено, що слідчий у клопотанні не приводить переліку і виду майна, що належить арештувати, не зазначив індивідуальних ознак такого майна (його назву, родові ознаки, кількість і т.і.), а також, не додав до клопотання документи, що підтверджують право власності на зазначене майно.

Крім того, під час апеляційного перегляду встановлено, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, розмір спричинених збитків достовірно не встановлений, а також, відсутні підстави вважати, що ФГ «Дар» в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Посилання в апеляційній скарзі та клопотанні слідчого на існування підстав щодо можливого привласнення врожаю, його збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин, нічим не підтверджені та під час апеляційного перегляду не доведені.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвал слідчого судді відсутні, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому апеляційну скаргу голови ФГ «Дар» ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу голови Фермерського господарства «Дар» ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на сільськогосподарські культури, які знаходяться на земельних ділянках, що перебувають у користуванні ФГ «Дар» (), шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду:

____________ ____________ ______________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3