Справа № 357/4254/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/831/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 05.07.2016

УХВАЛА
іменем України
05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2006 року ОСОБА_7 засуджено за ст. ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п.п. 4, 6, 70, 71 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого засудженим покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.03.2006 року по 24.10.2006 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
07 квітня 2016 року начальник Білоцерківської виправної колонії № 35 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої засудженим ОСОБА_7 частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника Білоцерківської виправної колонії № 35.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та винести нову, якою замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, оскільки вважає рішення суду першої інстанції про неможливість заміни невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_7 більш м`яким законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким» мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч. 1 ст. 50 КК України та ст. 63 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Призначене особі покарання у виді позбавлення волі, яке відбувається особою у кримінально-виконавчій установі закритого типу (виправній колонії) має на меті виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо заміни більш м`якого покарання.
Згідно ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з характеристики, наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_7 , 22.07. 1999 року Носівським районним судом Чернігівської області він був засуджений за ст. ст. 81 ч. 3, 17, 141 ч. 2, 42, 45 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. 02.12.1999 року Носівським районним судом Чернігівської області був засуджений за ст. ст. 140 ч. 3, 81 ч. 3, 42 ч. 3, 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.01.2004 року Носівським районним судом Чернігівської області умовно-достроково на 3 місяці 29 днів. 23. 01.2004 року Носівським районним судом Чернігівської області засуджений за ст.ст. 185 ч. 3, 296 ч. 2, 122 ч. 1, 146 ч. 2, 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.01.2006 року умовно-достроково на 1 рік 20 днів. Утримуючись в Чернігівському слідчому ізоляторі з 31.03.2006 року по 20.10.2006 року, зарекомендував себе негативно, за порушення вимог режиму утримання 5 разів притягався до дисциплінарної відповідальності. Утримуючись в Київському слідчому ізоляторі з 20.10.2006 року по 14.12.2006 року, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. Утримуючись в Бердичівській ВК № 70 з 14.12.2006 року по 05.04.2015 року, спочатку зарекомендував себе з негативного боку, за порушення вимог режиму утримання 23 рази притягався до дисциплінарної відповідальності.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 убачається, що протягом строку відбування покарання ОСОБА_7 28 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, у тому числі поміщався до карцеру та до ДІЗО.
Суд першої інстанції зазначив, що станом на даний час зазначені стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, наведені обставини, а також та обставина, що безпосередньо в Білоцерківській ВК № 35 ОСОБА_7 відбуває покарання лише рік (з 18.04.2015 року), не дають суду достатніх та беззаперечних підстав вважати, що надана адміністрацією установи характеристика засудженого є в повній мірі об`єктивною, і що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення, а тому заслуговує заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
За таких обставин суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання начальника виправної колонії, оскільки не вбачає достатніх підстав, вважає вказане клопотання недостатньо обгрунтованим і передчасним.
При прийняття такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.
В зв`язку з наведеним, висновки суду про неможливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 колегія суддів вважає правильними та такими, що підтверджуються матеріалами провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування та постановлення нової ухвали відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Білоцерківської виправної колонії № 35, - без змін.

Головуючий
Судді