УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника 2 відділення 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Начальник 2 відділення 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, що необхідно в межах кримінального провадження № 0000224 внесеного до ЄРДР 15.06.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 229 та ч. 2 ст. 15 ст. 227 та ч. 4 ст. 369 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Клопотання мотивовано наступним. В ході досудового розслідування проведеними слідчими діями задокументовано докази незаконної діяльності організованої групи невстановлених осіб, яка спрямована на надання неправомірної вигоди службовим особам з числа керівного складу Головного слідчого управління СБ України за вчинення або не вчинення такими особами будь-яких дій в їх інтересах з використанням наданої їм влади чи службового становища. В ході огляду службового кабінету № 301 Головного слідчого управління СБ України, яким користується ОСОБА_6 , виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, які ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 за вчинення останнім в його інтересах дій з використанням наданого службового становища. Того ж дня протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена співробітниками СБ України, а останній затриманий. 29.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України. Санкцією вказаної статті передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (індексний номер 64764939) ОСОБА_5 на праві приватної власності належить гараж НОМЕР_1 , розташований у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 30920401). Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 належить ? частини квартири АДРЕСА_2 , де останній зареєстрований та фактично проживає.

В судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Володілець майна у судове засідання не викликався, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Так, у провадженні 2 відділення 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження № 0000224 внесене до ЄРДР 15.06.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 229 та ч. 2 ст. 15 ст. 227 та ч. 4 ст. 369 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

29.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України. Санкцією вказаної статті передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з ч. 4 ст. 369 КК України діяння, передбачені частиною першою, другою, або третьою цією статті, якщо неправомірна вигода надавалась службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, або вчинені організованою групою осіб чи її учасником - караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього, або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, або цивільного позову.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (індексний номер 64764939) ОСОБА_5 на праві приватної власності належить гараж НОМЕР_1 , розташований у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 30920401). Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 належить ? частини квартири АДРЕСА_2 , де останній зареєстрований та фактично проживає.

Надані слідчим матеріалами, пояснення ініціатора клопотання свідчать про те, що наявні, в розумінні положень ст. 170 КПК України, підстави для накладення арешту на зазначене слідчим майно.
При цьому слідчий суддя вважає, що застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідки арешту майна, інші обставини, що мають бути досліджені відповідно до приписів ст. 173 КПК України.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-гараж НОМЕР_1 , розташований у ГК «Мінський» по вулиці Дегтяренка Петра, 1 (реєстраційний номер майна 30920401);

-? частини квартири АДРЕСА_2 ;

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя