Дата документу Справа № 321/900/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №321/900/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1583/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.263 КК України
ВИРОК
12 жовтня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000278 від 23.05.2016, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Миколаївка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 18 липня 2016 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч1 ст. 185 КК України, у вигляді 150 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

За матеріалами кримінального провадження, заступник прокурора Запорізької області звернувся до суду з апеляційною скаргою на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 19.08.2016, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року за ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді 150 годин громадських робіт, із застосуванням ст. 72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

З урахуванням п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнуто судові витрати у кримінальному проваджені, у розмірі 703 грн. 68 коп. на користь держави в особі НДЕКЦ.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити покарання останньому за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років 1 місяців. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_6 і звільнення від його відбування, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

За вироком суду, влітку 2006 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, виготовив вогнепальну зброю у вигляді пістолету шомпольного типу, який спорядив зарядом, до складу якого входило прокладка-ущільнювача, метальний снаряд, пиж та метальний заряд - пороховий заряд навіскою 1,35 г., який переніс до житлового будинку за вказаною адресою та зберігав його до вилучення.

23.05.2016року, о 13 год. 40 хв., під час проведення огляду будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_6 , на ліжку було виявлено предмет схожий на саморобну вогнепальну зброю у вигляді пістолету, який ОСОБА_6 , зберігав у вказаному будинку без передбаченого законом дозволу, та який є саморобною вогнепальною зброєю, а саме пістолетом шомпольного типу, калібру 12,3 мм., придатним для здійснення пострілу та на час вилучення перебував у спорядженому стані, заряд якого складався з прокладки - ущільнювача, метального снаряду, пижа та метального заряду - порохового заряду навіскою 1,35 г., придатний для здійснення пострілу.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого, який заперечував проти доводів апеляційної скарги і вважав вирок суду законним і обґрунтованим; прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, вважала можливим з урахуванням обставин провадження призначити покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Колегією суддів апеляційної інстанції, у межах апеляційної скарги, перевірені законність і обґрунтованість вироку. Обсяг обвинувачення, кваліфікація ніким з учасників процесу не оскаржується.

За вимогами ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

У апеляційній скарзі прокурор правильно зазначив, що суд першої інстанції після призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України не мав права в подальшому звільняти ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, оскільки вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року йому за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч1 ст. 185 КК України було призначено реальне покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Відповідно п.4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Вирок місцевого суду, на підставі вищевикладеного підлягає скасуванню, що покладає на суд апеляційної інстанції обов`язок ухвалити новий вирок в частині призначення ОСОБА_6 покарання.

Колегія суддів не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі про необхідність призначення ОСОБА_6 остаточного покарання у вигляді 3 років 1 місяців позбавлення волі.

Колегія суддів встановила, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, вину у скоєному визнав повністю і у вчиненому розкаюється, тяжких наслідків скоєним кримінальним правопорушенням завдано не було, проживає з матерію, яка є особою похилого віку, потребує догляду. Кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим до ухвалення попереднього вироку, тому ОСОБА_6 на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення вважається раніше не судимою особою.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений не зробив для себе висновків після скоєння крадіжки, і заслуговує на відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, є необґрунтованими.

З урахуванням обставин скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання і відсутність обставин, які його обтяжують, те що ОСОБА_6 позитивно характеризується, а також враховуючи думку прокурора, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 , за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, слід призначити покарання із застосування ст.69 КК України, а саме у вигляді 240 годин громадських робіт, і при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

В іншій частині вирок місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити частко.
Вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 19.08.2016, щодо ОСОБА_6 , скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України, покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст.70 за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 18.07.2016, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4