АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 647/2112/14-к
Провадження № 11-кп/791/276/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.191 КК України Доповідач: ОСОБА_2
2016 року березня місяця 02 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
Захисника ОСОБА_7 .
Підозрюваної ОСОБА_8
в с т а н о в и л а :
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не містить сформульованого обвинувачення відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
Натомість в обвинувальному акті у зазначеному кримінальному провадженні викладено лише зміст підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, що є порушенням вимог ст.291 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що обвинувальний акт слідчим складено з дотриманням вимог ч.2 ст.291 КПК України.
Вказує, що при винесенні Апеляційним судом Херсонської області ухвали від 23.06.2014 року дотримано вимоги ст.404 КПК України і в повному обсязі перевірено законність та обґрунтованість всіх процесуальних документів, що свідчить, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрювану ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора через її безпідставність, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія судів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні злочину, і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин вчиненого злочину з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проводиться судовий розгляд.
Відповідно до положень п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в них міститься обвинувальний акт, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, як того вимагає п.5 ст. 291 КПК України. У вказаному обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 викладено лише зміст підозри у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Оскільки згідно з чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати, у чому він обвинувачується, обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, а неконкретність такого обвинувачення щодо ОСОБА_8 порушує її право на захист і є істотним порушенням вимог КПК України.
Згідно ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні вправі, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Крім того, прокурором не враховано, що вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2015 року судом апеляційної інстанції 14 грудня 2015 року скасовано саме з цих підстав, а вказівки суду вищої інстанції, який розглядав справу є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Що стосується доводів прокурора, що при винесенні ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2014 року про скасування ухвали Бериславського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2014 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, апеляційною інстанцією перевірено законність та обґрунтованість всіх процесуальних документів, то вони є безпідставними оскільки і під час розгляду в суді першої інстанції і під час апеляційного розгляду в даному випадку вирішувалося саме питання звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 47 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в ухвалі навів ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акту прокурору, а тому підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404; 405; 407; 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2