Справа № 536/1025/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарями судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1) 12 травня 2004 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 статті185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі cтатей 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 07 жовтня 2004 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 cтатті 185, з застосуванням статті 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. 03 жовтня 2007 року звільнений по відбуттю строку покарання;

3) 06 квітня 2009 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 cтатті 186, ч.1 статті 309, на підставі ч.1 статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 09 жовтня 2012 року звільнений по відбуттю строку покарання;

4) 18 квітня 2013 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 cтатті 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. 17 квітня 2015 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2016 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_10 прибув у село Максимівка Кременчуцького району Полтавської області до співмешканки свого батька ОСОБА_13 Проходячи по АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 помітив незачинені двері в будинку АДРЕСА_3 . В цей момент у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом проникнення до вказаного будинку.

Реалізуючи свій умисел, 05 червня 2016 року, приблизно о 15 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 зайшов на територію домоволодіння за вказаною адресою, де шляхом вільного доступу через не замкнені двері проник до будинку. В цей час у будинок зайшла його власниця ОСОБА_8 , 1935 року народженн, яка побачила ОСОБА_10 .

В цей момент ОСОБА_10 доводячи свій умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 , з метою подолання її можливого фізичного опору, наніс потерпілій один удар по голові скляною банкою, множинні удари руками в ділянку голови та по інших частинах тіла.

Внаслідок розбійного нападу ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи №613 від 24.06.2016 року потерпілій ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я у вигляді: забою грудної клітки, спини, переломів ІХ ребра зліва по середньо-підпахвовій лінії зі зміщенням уламків та Х ребра зліва по задньо-підпахвовій лінії, саден на правій та лівій верхніх кінцівках, синців на обличчі, правій та лівій верхніх кінцівках, тулубі та правій нижній кінцівці.

Після чого ОСОБА_10 повалив потерпілу ОСОБА_8 на підлогу, накрив їй голову ковдрою, зв`язав їй руки та праву ногу з метою подолання опору та почав вимагати у потерпілої ОСОБА_8 віддати йому наявні у неї грошові кошти.

ОСОБА_8 , сприймаючи реальну загрозу її життю та здоров`ю, повідомила ОСОБА_10 про місцезнаходження в її будинку грошових коштів.

Знайшовши у вказаному потерпілою місці в сінях будинку грошові кошти в сумі 2 600 гривень, ОСОБА_10 заволодів грошима, після чого, підійшов до потерпілої і витягнув з кишені її одягу гроші в сумі 85 гривень та зірвав з її вух сережки із золота 583 проби вагою 3,9 грамів вартістю 2 730 гривень.

Заволодівши грошовими коштами, золотими сережками, ОСОБА_10 з

місця скоєння злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 5 415 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 статті 187 КК України не визнав та пояснив, що

до скоєнного він не причетний, на місці пригоди у будинку ОСОБА_8 він не був та злочину не вчиняв.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 не визнав своєї вини в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 статті 187 КК України, його вина підтверджується:

показаннями потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні, що 05 червня 2016 року на неї невідомою особою чоловічої статі було здійснено розбійний напад, коли вона повернулася у будинок. Нападник вдарив її скляною банкою по голові, від чого банка розбилася, потім накрив її голову ковдрою, зв`язав їй руки та ноги, бив її кулаками в різні частини тіла та вимагав гроші в сумі 500 гривень. Вона повідомила нападнику, що у неї є 2700 гривень, які вона, як віруюча в Бога людина назбирала для Христа та гробниці. Нападник забрав у неї гроші у вказаному нею місці та ще забрав з кишені одягу 85 гривень, зняв з неї золоті сережки. Він говорив їй при цьому: ОСОБА_14 вбити, чи будеш зв`язаною? Вона просила його не вбивати її. Все це продовжувалося впродовж приблизно однієї години і нападник залишив її зв`язаною у будинку і покинув будинок. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями вона лікувалася в лікарні;

показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , що обвинувачений ОСОБА_10 доводиться їй братом по лінії батька. 05 червня 2016 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_10 зателефонував їй і повідомив, що він перебуває у селі Максимівка, у будинку, де багато ОСОБА_16 . Раптом він припинив розмову і сказав, що зателефонує пізніше. Приблизно через півгодини брат зателефонував їй і повідомив, що вдарив бабу по голові трьохлітровою банкою, зв`язав її руки і одну ногу до рук. Потім знайшов гроші в будинку в сумі 2100 гривень та зняв з баби золоті сережки, після чого покинув будинок і сказав, що приїде до неї додому в село Маламівку. Попередив її, що в разі, якщо вона розкаже про цю пригоду, то він з нею розправиться. Потім він на таксі приїхав до неї та сказав, щоб вона взяла свій паспорт. Після цього на автомобілі таксі вона з братом поїхала в місто Кременчук, де за вказівкою брата вона на свій паспорт здала пару золотих сережок у виді квіточки у ломбард «Благо», де їй видали 2020 гривень. Вказані гроші вона передала ОСОБА_10 , який з цієї суми передав їй 400 гривень. Після цього вони на автомобілі таксі поїхали в село Білецьківку, де вона віддала 400 гривень громадянці ОСОБА_17 за горілку, яку вона раніше брала в борг для свого брата. Брат поїхав у місто після цього та зателефонував їй і повідомив, що винайняв квартиру у місті Кременчуці. На другий день, 06 червня 2016 року, він знову подзвонив їй і сказав, що грошей у нього вже не має і він збирається їхати в село Пішане у пошуках жертви, щоб когось пограбувати. Їй також відомо, що її брат ОСОБА_10 28 травня 2016 року вчинив крадіжку грошей у її сусідки у селі Маламівка. Ще брат їй розповідав, що у селі Чечелеве він заліз у хату і вкрав 1300 гривень і на ці гроші на таксі поїхав у село Максимівку до її матері ОСОБА_13 . ОСОБА_10 розповів їй, що вчинив розбійний напад на бабушку у будинку, який знаходиться третім від зупинки при в`їзді у село Максимівку. У зв`язку з цим вона повідомила про вчинені злочини у поліцію. Її брата було затримано працівниками поліції. Ще брат погрожував їй, що він розправиться з нею за те, що вона здала його в поліцію;

оглядом місця події належного ОСОБА_8 будинковолодіння АДРЕСА_2 , де були виявлені та вилучені сліди злочину, речові докази, що підтверджується протоколом від 06 червня 2016 року (а.п.95-98);

оглядом місця події, де були оглянуті пара золотих сережок у формі квітки, що підтверджується протоколом огляду місця події від 15 червня 2016 року з фототаблицею до нього (а.п. 75-77 );

впізнанням потерпілою ОСОБА_8 своїх золотих сережок, якими заволодів невідомий нападник у її помешканні, що підтверджується протоколом пред`явлення речей для впізнання від 24.06.2016 року (а.п.72-74);

висновком судово-медичної експертизи №613 від 24.06.2016 року, що у потерпілої ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки, спини, переломів ІХ ребра зліва по середньо-підпахвовій лінії зі зміщенням уламків та Х ребра зліва по задньо-підпахвовій лінії; саден на правій та лівій верхніх кінцівках; синців на обличчі, правій та лівій верхніх кінцівках, тулубі та правій нижній кінцівці, які утворилися від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, можливо і від ударів руками стиснутими в кулак, в указаний термін і при вказаних обставинах, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я (а.п.89,90);

висновком судової товарознавчої експертизи №П-75 від 24 червня 2016 року, що ринкова вартість пари сережок вагою 3,9 грамів станом на момент розбійного нападу 05 червня 2016 року складає 2730 гривень (а.п.79-82);

розпискою потерпілої ОСОБА_8 про отримання нею пари золотих сережок (а.п.84);

актом прийому-передачі майна на зберігання від 01 липня 2016 року, а саме: грошових коштів в сумі 456 гривень, які були виявлені та вилучені 07 червня 2016 року під час особистого обшуку ОСОБА_10 (а.п. 134);

постановами про залучення речових доказів: сережок із золота 583 проби, вагою 3,9 грамів у формі квіток; грошових коштів у сумі 456 гривень; чотирьох хусток та чулок (а.п. 83,85,87 ).

Таким чином, оцінивши зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_10 повністю доведена, а заперечення ним своєї вини, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.3 статті 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_10 не вірно були кваліфіковані за такою кваліфікуючою ознакою, як вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій.

Згідно ч.3 статті 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Така кваліфікуюча ознака, як вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій, не знайшла свого підтвердження в суді. Тому суд виключає її з пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України за класифікацією є особливо тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілої щодо відповідальності обвинуваченого за скоєне.

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше неодноразово був судимий, за місцем відбуванням покарання характеризується негативно, як такий, що не став на шлях виправлення, з зареєстрованого місця проживання характеристику на обвинуваченого Орепівська сільська рада надати не може, так як вказана особа не проживає на території сільської ради. Згідно висновку ЛКК ОСОБА_10 перебуває у лікаря-фтізіатра з підозрою на діагноз інфільтративний туберкульоз верхніх долей обох легень, потребує дообстеження та проведення терапії.

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують його покарання є вчинення ним злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_10 судом має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна

. Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 09 червня 2005 року), як і у справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд зазначив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У вказаному кримінальному провадженні прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кременчуцької центральної районної лікарні був пред`явлений цивільний позов до відповідача ОСОБА_10 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 2 156,05 гривень.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, відповідач ОСОБА_10 позов не визнав.

Позов підтверджений належними та допустимими доказами, а тому суд з підстав статті 1206 Цивільного кодексу України задовольняє його в повному обсязі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 127,129,373, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 187 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 07 червня 2016 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 07 червня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 статті 72 КК України.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь Кременчуцької центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_8 , в сумі 2 156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) гривень 05 копійок.

Речові докази: сережки із золота 583 проби, вагою 3,9 грамів, чотири хустки та чулки передати законному володільцю ОСОБА_8 за належністю, копію договору про надання фінансового кредиту та застави залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 456 гривень конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3