Ухвала
іменем україни
28 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
На вказані судові рішення засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
09 березня 2016 року ОСОБА_4 повторно звернулася з касаційною скаргою на ті самі судові рішення, у якій порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого від 09 березня 2016 року, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, на таких підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається з касаційної скарги від 09 березня 2016 року, ОСОБА_4 усунув не всі недоліки, вказані в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2016 року.
Так, зазначивши, що її подано на судові рішення як першої так і апеляційної інстанції, касаційна скарга від 09 березня 2016 року взагалі не містить вимоги щодо вироку місцевого суду.
Крім того, усупереч вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України зі змісту касаційної скарги засудженого від 09 березня 2016 року не вбачається в чому виразилися порушення, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо нього, та які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення, а також у чому полягали саме такі порушення та яким судом їх було допущено, не наведено конкретних доводів і аргументів в обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень.
Посилання ОСОБА_4 на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Отже оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_4 усунув не всі недоліки, які зазначені в ухвалі від 19 лютого 2016 року, то його касаційна скарга підлягає поверненню.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3