Справа № 214/2003/16-к
1-кп/214/402/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000126 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючої, раніше не судимої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2016 близько 23.30, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: в гостьовій кімнаті в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , разом з чоловіком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сварилась з останнім, із-за побутових причин. Під час тривалої сварки у ОСОБА_3 виникла гостра особиста неприязнь до чоловіка та умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень. Діючи з метою спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 прослідувала до кухні в приміщенні вказаної квартири, де взяла ніж та таким чином підшукала собі знаряддя злочину. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 28.02.2016 близько 01.00, утримуючи в правій руці ніж, умисно зверху вниз, завдала потерпілому ОСОБА_8 , який знаходився в положенні лежачи на спині на дивані, встановленому в гостьовій кімнаті, звернутий до неї обличчям, один удар в праву частину грудної клітини, при цьому не переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_8 смерті. Одразу ж після цього ОСОБА_3 викликала бригаду швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала потерпілого ОСОБА_3 до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де йому було надано належну медичну допомогу. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: однієї проникаючої колото-різаної рани грудної клітини праворуч, яка ускладнилась розвитком гемо- пневмотораксом, які згідно висновку судово-медичної експертизи №400 від 07.03.2016, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнала частково, суду пояснила, що того дня вони з самого ранку почали сваритися, бо увечері повинна була приїхати її мама, з якою він не може знайти спільну мову. Потерпілий кричав та ображав її нецензурною лайкою. В обід вона пішла з дому, бо він зайнявся ремонтними роботами, а їй необхідно було заплатити за комунальні послуги. О 16.00 приїхала її мама. Сварка продовжувалась далі, поки він не пішов гуляти з дітьми на вулицю. Повернувшись, продовжив її ображати, вони знову сварилися. Коли діти лягли спати, вона о 21.00 пішла у бар біля дому, де пила пиво. Потім подзвонила мама, яка вийшла на двір і вони сіли з нею біля магазину на лавочку, говорили. О 23.00 вони з мамою повернулися додому, де спали діти та чоловік. Мама пішла у кімнату до дітей, а вона у кімнату, де спав чоловік. Там включила телевізор, але чоловік зробив їй зауваження, бо увімкнений телевізор заважав йому. Вона не звертала увагу, тоді він вимкнув його, вона включила знову. Так продовжувалось до того, як він вимкнув телевізор із розетки. Тоді вона пішла на кухню, щоб зробити собі бутерброд. Коли вона щось різала ножем, він кричав з кімнати образи в її адресу. Вона вибігла до нього з ножем в руках, сіла на диван біля нього, казала, щоб він замовк, не ображав і не чіпав її. У правій руці вона тримала ніж. Потім у них почалася боротьба, він схопив її руки своїми і тримав їх силою. Коли сказав «ну роби, що хочеш», відпустив її руки. Вона не встигла зреагувати і впала на нього. Рука з ножем впала на праву сторону чоловіка і ніж його порізав. Спочатку він не відреагував на заподіяне, а коли рана почала наповнюватися кров`ю і йому стало боляче він почав кричати, тоді вона побігла викликати швидку допомогу. Після того живуть разом, виховують трьох дітей, з чоловіком помирилися, більше не сваряться. Вину визнає частково тому, що вона вчинила дії не навмисно, а з необережності. Просила суд кваліфікувати її дії за ст. 128 КК України: необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доводи обвинуваченої стосовно необхідності змінити кваліфікацію з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України не підтверджуються фактичними обставинами справи та доказами, дослідженими в ході судового розгляду, тому підстав для зміни правової кваліфікації суд не вбачає.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 , по справі існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченої в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 27.02.2016 в їхній двокімнатній квартирі, де вони проживають між ним та його дружиною відбувалася сварка, вони ображали один одного нецензурною лайкою протягом дня. При цьому він прибирав квартиру та займався дрібним ремонтом, пив пиво. Вдень приїхала теща, але сварка продовжувалася. Ввечері десь о 21.00 дружина пішла з дому, куди не сказала. Він розгнівався та пішов її шукати. Побачив її у барі одну і повернувся додому. Розповів тещі, що дружина знаходиться у барі. Вона пішла туди і через деякий час вони повернулися вдвох. Теща пішла у іншу кімнату, де була разом з дітьми, які відпочивали. Їхню сварку теща не бачила, але можливо чула у тій кімнаті. В ході сварки дружина схопила на кухні ніж, зайшла до кімнати, де він лежав на дивані і присіла біля нього. Вона сказала, що якщо він її ще образить, то вона не знає, що з ним зробить. Він тримав її руки своїми, була боротьба, потім її рука зіскочила, дружина похитнулася на нього і ніж увіткнувся в тіло з правої сторони в грудну клітину. Удар був зверху вниз. З`явилась кров, вони злякалися і дружина побігла викликати швидку. Сварки раніше були, але не часто. Те, що слідчий написав, що вона йому погрожувала, не правда. У той день він ще був під наркозом, і міг нічого не розуміти, тому слідчим написані такі покази, які не відповідають дійсності. Він не хотів свідчити проти своєї дружини. Підписи всюди його, але він не читав те, що написав слідчий. Претензій до дружини не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що він є слідчим, який відбирав покази у потерпілого, коли той знаходився у міській лікарні № 2. Коли потерпілий знаходився в палаті лікарні він міг говорити та відповідати на питання. На питання, чи може ОСОБА_8 давати пояснення по справі він відповів, що пояснення давати буде, проти допиту не заперечував, покази давав добровільно. Він вручив потерпілому пам`ятку, де роз`яснено його права та обов`язки. Заяву про залучення ОСОБА_8 в якості потерпілого у справі писав він, тому що ОСОБА_8 не міг піднятися, був перебинтованим. ОСОБА_8 прочитав та підписав її. Потерпілий розповів про події того дня, повідомив, що він ображений на дружину, що вони постійно сваряться, жити з нею неможливо, тому будуть розлучатися. Потерпілий пояснив, що у день, коли все відбулося вони з дружиною цілий день сварилися, вона уходила з дому, потім повернулася вже в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 розповідав, що дружина пішла до кухні, взяла там ніж та підійшла до нього, коли він лежав на спині на дивані і нанесла йому удар ножем в область грудної клітки, після чого сама викликала швидку. Всі обставини були записані зі слів ОСОБА_8 у протокол допиту, який він прочитав та підписав у декількох місцях.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 суду показав, що має стаж роботи експертом 13 років, працює завідувачем відділення СМЕ. Потерпілого оглядав в палаті та встановив при огляді в нижній третині грудної клітини праворуч по грудинній лінії, в середній третині грудної клітини праворуч по середньо пахвовій лінії накладені стерильні марлеві серветки з проведеними ПХВ дренажами. Зі слів потерпілого знає, що 28.02.2016 вночі в квартирі жінка ножем вдарила його в грудну клітину праворуч. Коли був присутній на слідчому експерименті, ОСОБА_8 показував, що жінка тримала ніж у правій руці, а він тримав їй руки, зажаті в кулаках, коли він відпустив руки вона впала на нього, а ніж потрапив у праву частину його тіла. Діагноз встановлено вірно: одна проникаюча колото-різана рана грудної клітини праворуч, яка ускладнилась розвитком гемо-пневмотораксом. Висновок підтримує, інших даних щодо механізму положення удару обвинувачена та потерпілий не показували. Випадковість вони не вказували.

Крім показів свідка, потерпілого та експерта, допитаних в судовому засіданні, винність обвинуваченої ОСОБА_3 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України також підтверджується письмовими доказами, зібраними в період досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

протоколом огляду квартири від 28.02.2016, відповідно до якого була оглянута квартира АДРЕСА_3 , а саме в кімнаті №2 розміщена меблева стінка з телевізором та книгами, далі дитяча коляска, столик, диван з постіллю, розложений диван з подушкою, під якою лежить шматок білої матерії з підсохлою речовиною бурого кольору, у вигляді плям, схожої на кров, над телевізором на полиці серед косметики виявлено кухонний ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору марки «KIWI», лезо з однієї сторони гостре, з іншої зроблена відкривача та пилоподібна заточка, довжина ножа 20 см., лезо 11,5 см., ширина леза 2,5 см., рукоятка 9 см., товщина леза 0,1см. При огляді вилучені: шматок матерії зі слідами речовини бурого кольору та ніж (т. 2 а.с. 6-9);

картою виїзду швидкої медичної допомоги №90 від 28.02.2016, відповідно до якої встановлено попередній діагноз проникаюче ножове поранення грудної клітини справа; анамнез дружина вдарила ножем під час сварки. Місце ушкодження в третьому міжребер`ї по краю груднини справа колота рана з рваними краями 3х0,3 см. із рани виділяється кров (Т. 2 а.с. 14);

висновком експерта №400 від 07.03.2016, відповідно до якого у громадянина ОСОБА_8 виявлена одна проникаюча колото-різана рана грудної клітини праворуч, яка ускладнилась розвитком гемо- пневмотораком. За своїм характером проникаюча колото-різана рана грудної клітини праворуч відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя п.2.1.3 «й», «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Тілесне ушкодження спричинено від ударної дії плоского колюче-ріжучого предмета. Зазначене ушкодження заподіяне від одноразової дії плоского колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, або інший предмет який має такі ж властивості, по типу удару в ділянку правої половини грудної клітини. Тілесне ушкодження спричинене з достатньою силою для його виникнення. Проникаюча, колото-різана рана грудної клітини праворуч у потерпілого має ознаки небезпеки для життя. Потерпілий під час нанесення йому тілесного ушкодження міг знаходитися, як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні, та був звернутий правою половиною грудної клітини у бік дії травмуючого предмету. Характер виявленого ушкодження, в наданих медичних документах свідчить, що термін його виникнення відповідає 28.02.2016 (Т. 2 а.с. 34-35);

висновком експерта №23к від 04.03.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_8 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т. 2 а.с. 38-39);

висновком експерта №29к від 22.03.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_3 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 56);

висновком експерта №20 від 30.03.2016, відповідно до якого на фрагменті тканини, вилученої в приміщенні квартири АДРЕСА_3 наявна кров, яка належить людині, якою може бути потерпілий ОСОБА_8 та не може бути ОСОБА_3 (Т. 2 а.с. 56-64);

протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2016 за участю обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_3 пояснила, що 28.02.2016 приблизно о 01.00 вона знаходилася у себе дома за адресою: квартира АДРЕСА_3 , була в гостьовій кімнаті (зал), сварилась з своїм чоловіком ОСОБА_8 після чого пішла на кухню квартири, взяла ніж в праву руку і повернулася до чоловіка в гостьову кімнату (зал), де він лежав на дивані, присіла на диван поруч з ним з лівої його сторони і схилилася над чоловіком, а той її схватив за руки своїми руками (в області зап`ястей). Потім чоловік спитав у неї «що ти хочеш мене убити?», при цьому посміхався. Після чого відпустив її руки, вона всім тілом подалась по інерції вперед, при цьому утримувала ніж в правій руці. Подалась вперед, так як не очікувала, що він відпустить руки. Подавшись вперед нанесла ножем, котрий був у правій руці, один удар в праву частину грудної клітки чоловіка, ніж в тіло, як здалося, зайшов не глибоко. Після чого вона витягла ніж з його тіла (Т. 2 а.с. 70-75);

протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2016 за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_8 пояснив, що 28.02.2016 приблизно о 01.00-01.30 він перебував у себе вдома в квартирі АДРЕСА_3 , а саме в залі, лежав на дивані, також в кімнаті була його дружина ОСОБА_3 , вони в цей час сварилися. Під час сварки в залі, дружина вийшла і пішла на кухню, де взяла ніж, після чого прийшла в зал до нього і присіла з ножем в правій руці на диван зліва від нього. В цей час сварка продовжувалась, він схватив дружину за руки, а саме за зап`ястя. Дружина в свою чергу, сидячи на диванні, подалась вперед і нанесла, як йому здалося, не сильний удар ножем. Він навіть не зрозумів, що був нанесений удар. Зрозумів, що його підрізала дружина тільки після того, як на грудній клітці з правої сторони, побачив поріз лінійної форми, розміром приблизно 1,5х2,0 см., із якого йшла кров (Т. 2 с. 76-82);

висновком експерта №536 від 28.03.2016, відповідно до якого, враховуючи локалізацію і характер у потерпілого ушкодження, а саме: проникаючої колото-різаної рани грудної клітини праворуч, яка ускладнилася розвитком гемо- пневмотораксу, дані за травмуючий предмет, кількість прикладення фізичної сили можливо зробити підсумок, що механізм його утворення не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_8 від 23.03.2016 та підозрюваної ОСОБА_3 від 22.03.2016, під час яких вони вказали однаковий механізм (Т. 2 а.с. 83-84).

Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення, відповідають показанням обвинуваченої, потерпілого і свідка по справі.

Показання потерпілого, експерта, свідка, дані наведених процесуальних документів, та на підставі сукупності доказів встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого діяння.

Аналізуючи сукупність досліджених судом доказів, суд розцінює часткове невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, як бажання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Вищезазначені доводи обвинуваченої ОСОБА_3 спростовуються послідовними, достовірними та обґрунтованими показами потерпілого ОСОБА_8 , котрі суд вважає щирими, правдивими, та письмовими доказами, як такими, що узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 27.02.2016 в їхній двокімнатній квартирі, де проживає їх сім`я, між ним та його дружиною протягом дня відбувалася сварка, вони ображали один одного нецензурною лайкою. Ввечері, десь о 21.00, дружина пішла з дому, куди не сказала. Через деякий час вона повернулася додому, у кімнаті, де він лежав на дивані, увімкнула телевізор, який йому заважав, тому сварка продовжилась. В ході сварки дружина схопила на кухні ніж, зайшла до кімнати, де він лежав і присіла на дивані біля нього. Вона сказала, що якщо він її ще образить, то вона не знає, що з ним зробить. Він тримав її руки своїми, була боротьба, потім її рука зіскочила, дружина похитнулася на нього і ніж увіткнувся в тіло з правої сторони в грудну клітину. Удар був зверху вниз. З`явилась кров, вони злякалися і дружина побігла викликати швидку. Також пояснив, що слідчим невірно описані події з його слів і він підписав заяву про визнання потерпілим та протокол допиту не прочитавши документи, бо перебував під дією наркозу. Претензій до дружини не має.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що є слідчим, тому відбирав покази у потерпілого, коли той перебував у міській лікарні № 2 в нормальному стані. Знаходячись у палаті лікарні, потерпілий погодився давати пояснення, прочитав та підписав заяву про залучення його в якості потерпілого, яку написав слідчий, тому що ОСОБА_8 не міг піднятися, бо був перебинтованим. Слідчий записав у протокол допиту пояснення потерпілого з приводу подій 27.02.2016, дав ознайомитися з протоколом потерпілому і той підписав документ у декількох місцях.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 суду показав, що, оглядаючи потерпілого в палаті, встановив, що ОСОБА_8 накладені стерильні марлеві серветки з проведеними ПХВ дренажами в нижній третині грудної клітини праворуч по грудинній лінії, в середній третині грудної клітини праворуч по середньо пахвовій лінії. Потерпілий розповідав обставини подій 27.02.2016-28.02.2016 та показував на слідчому експерименті, що жінка тримала ніж у правій руці, а він тримав її руки, зажаті в кулаках, коли він відпустив руки вона впала на нього, а ніж потрапив у праву частину його тіла. Діагноз встановлено вірно: одна проникаюча колото-різана рана грудної клітини праворуч, яка ускладнилась розвитком гемо- пневмотораксом. Підтримав висновок, інших даних щодо механізму положення удару обвинувачена та потерпілий не показували. Випадковість вони не вказували.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду квартири від 28.02.2016, відповідно до якого оглянуто кімнату №2 у квартирі АДРЕСА_3 , де знаходиться розложений диван з подушкою, під якою лежить шматок білої матерії з підсохлою речовиною бурого кольору, у вигляді плям, схожої на кров, над телевізором на полиці серед косметики виявлено кухонний ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору марки «KIWI», лезо з однієї сторони гостре, з іншої зроблена відкривача та пилоподібна заточка, довжина ножа 20 см., лезо 11,5 см., ширина леза 2,5 см., рукоятка 9 см., товщина леза 0,1см., вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні карту виїзду швидкої медичної допомоги №90 від 28.02.2016, відповідно до якої встановлено попередній діагноз проникаюче ножове поранення грудної клітини справа; анамнез дружина вдарила ножем під час сварки. Місце ушкодження в третьому міжребер`ї по краю груднини справа колота рана з рваними краями 3х0,3 см. із рани виділяється кров, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявність у потерпілого ОСОБА_8 ножового поранення, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 .

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта №400 від 07.03.2016, відповідно до якого у громадянина ОСОБА_8 виявлена одна проникаюча колото-різана рана грудної клітини праворуч, яка ускладнилась розвитком гемо- пневмотораком. За своїм характером проникаюча колото-різана рана грудної клітини праворуч відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесне ушкодження спричинено від ударної дії плоского колюче-ріжучого предмета. Зазначене ушкодження заподіяне від одноразової дії плоского колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, або інший предмет який має такі ж властивості, по типу удару в ділянку правої половини грудної клітини. Тілесне ушкодження спричинене з достатньою силою для його виникнення. Проникаюча, колото-різана рана грудної клітини праворуч у потерпілого має ознаки небезпеки для життя. Потерпілий під час нанесення йому тілесного ушкодження міг знаходитися, як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні, та був звернутий правою половиною грудної клітини у бік дії травмуючого предмету. Характер виявленого ушкодження, в наданих медичних документах свідчить, що термін його виникнення відповідає 28.02.2016; вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта №23к від 04.03.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_8 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта №29к від 22.03.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_3 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта №20 від 30.03.2016, відповідно до якого на фрагменті тканини, вилученої в приміщенні квартири АДРЕСА_3 наявна кров, яка належить людині, якою може бути потерпілий ОСОБА_8 та не може бути ОСОБА_3 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме те, що на тканині з підсохлою речовиною бурого кольору, що була виявлена під подушкою на розложеному дивані у квартирі ОСОБА_12 , наявна кров, яка належить потерпілому ОСОБА_8 .

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол проведення слідчого експерименту від 22.03.2016 за участю обвинуваченої ОСОБА_3 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме те, що ОСОБА_3 28.02.2016 приблизно о 01.00 знаходилася у себе дома за адресою: квартира АДРЕСА_3 , перебуваючи у гостьовій кімнаті (залі), сварилась зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , після чого з кухні принесла в правій руці ніж і присіла на диван біля лівого боку чоловіка. Схилившись над ним він схватив її за руки своїми руками в області зап`ястей та запитав у неї «що ти хочеш мене убити?». Після чого відпустив її руки і вона всім тілом подалась по інерції вперед, при цьому утримуючи ніж в правій руці, нанесла ножем один удар в праву частину грудної клітки чоловіка. Після чого вона витягла ніж з його тіла.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол проведення слідчого експерименту від 23.03.2016 за участю потерпілого ОСОБА_8 вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме те, що ОСОБА_8 28.02.2016 приблизно о 01.00-01.30 перебував вдома, лежав на дивані в залі, де також була його дружина ОСОБА_3 . Під час сварки в залі, дружина вийшла до кухні і, повернувшись з ножем в правій руці, присіла на диван зліва від нього. В цей час сварка продовжувалась, він схватив дружину за руки, а саме за зап`ястя. Коли відпустив її руки, дружина, сидячи на дивані, подалась вперед і нанесла, як йому здалося, не сильний удар ножем.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта №536 від 28.03.2016, відповідно до якого, враховуючи локалізацію і характер у потерпілого ушкодження, а саме: проникаючої колото-різаної рани грудної клітини праворуч, яка ускладнилася розвитком гемо- пневмотораксу, дані за травмуючий предмет, кількість прикладення фізичної сили можливо зробити підсумок, що механізм його утворення не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_8 від 23.03.2016 та підозрюваної ОСОБА_3 від 22.03.2016, під час яких вони вказали однаковий механізм, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження в процесі розгляду кримінального провадження, та її дії правильно кваліфіковані за: ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченої, думку потерпілого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 визначається надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого їй кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України ( Т. 2 а.с. 93).

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується позитивно (Т. 2 а.с. 95), раніше не судима (Т. 2 а.с. 88), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т. 2 а.с. 93, 94), на утримані має трьох неповнолітніх дітей (Т. 2 а.с. 90, 91, 92).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки наявні усі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених по кримінальному провадженню обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченій ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останню обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази ніж кухонний, шматок матерії, які знаходяться на зберіганні в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити (Т. 2 а.с. 15).

Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1