УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ст. 214 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
скаржника: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року, якою відмовлено в розгляді скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на постанову прокурора про порушення кримінальної справи від 25 травня 2010 року та притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб поліції та прокурора,
Вказаною ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року відмовлено в розгляді скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про скасування постанови про порушення кримінальної справи за ч.1 ст. 321 КК України по факту розлиття ртуті винесеної 25 травня 2010 року заступником прокурора м. Коростень ОСОБА_6 .
Також, вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про притягнення до кримінальної відповідальності слідчого Коростенської ВП ОСОБА_9 за ст.ст. 364, 366, 367 КК України та прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за ст.ст. 364, 367 КК України.
В своїх висновках суд обґрунтував необхідність прийняття такого рішення тим, що чинний процесуальний закон не передбачає винесення та можливість оскарження постанови про порушення кримінальної справи і суд не наділений повноваженнями щодо притягнення осіб до кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просять скасувати прийняте судом рішення, а їх скаргу направити на новий судовий розгляд.
Вважають, що ухвала суду є незаконною, оскільки винесена без їх участі та без виклику свідків.
Також, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянти вказують на незаконність порушення кримінальної справи по факту виявлення у їх помешканні ртуті за надуманою статтею кримінального закону, закриття кримінального провадження , через неповноту розслідування та фальсифікацію матеріалів слідчим і прокурором з метою приховування злочинів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши ухвалу суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 10 розділу «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України прийнятого 13.04.2012 р., який набрав чинності 20.11.2012 року кримінальні справи, які на день набрання чинності КПК не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються та розглядаються судами згідно з положеннями цього кодексу.
За таких обставин, коли свою скаргу на постанову про порушення кримінальної справи від 25 травня 2010 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали до суду лише 02.10.2015 року, після набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом від 13.04.2012 р., суд першої інстанції був зобов`язаний прийняти рішення про відмову в розгляді такої скарги, оскільки згідно з Перехідними положеннями чинного КПК розслідування злочину продовжувало здійснюватись за новим процесуальним законом, положення якого не передбачають стадії порушення кримінальної справи та процедури оскарження відповідної постанови.
Слід зазначити, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування вказаної кримінальної справи, порушеної 25.05.2010 р. за правилами КПК 1960 року, закінчилось за чинним процесуальним законом - винесенням постанови про закриття від 19.06.2014 р., яка набрала законної сили, що не заперечується прокурором та апелянтом ОСОБА_7 , а тому навіть за умови можливості розгляду скарги за правилами КПК 1960 року, відповідно до ч. 4 ст.236-7 цього закону, суд був зобов`язаний відмовити в прийняті скарги до розгляду.
Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про непідвідомчість скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в частині притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб правоохоронних органів за неналежне розслідування та фальсифікацію матеріалів кримінальної справи, оскільки відповідно до ст. 214 КПК України право розпочати досудове розслідування надається виключно слідчому правоохоронного органу до підслідності якого належить розслідування цих кримінальних правопорушень або прокурору.
Колегія суддів вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення будь-яким чином не перешкоджає апелянтам в установлений чинним процесуальним законом спосіб захистити свої права, в тому числі звернутись до правоохоронного органу з повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення та вимагати у них проведення розслідування, як слідує зі змісту їх скарги, за замах на вбивство шляхом залиття ртуті у їх помешкання та вчинення службовими злочинів працівниками правоохоронних органів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які давали б підстави для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, не є такими підставами постановлення судового рішення у відсутність осіб, які подали скаргу та свідків, оскільки суд по суті скаргу не розглядав, а фактично прийшов до висновку, що скарга не підлягає розгляду в суді.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляцію ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року, якою відмовлено в розгляді їх скарги на постанову прокурора про порушення кримінальної справи від 25 травня 2010 року та про притягнення до кримінальної відповідальності слідчого ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: