Справа № 159/701/16-к
Провадження № 1-кп/159/70/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 06 червня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковеля Волинської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово безробітного, маючого судимість за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.01.2016 року, згідно якого обвинуваченого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 5 місяців арешту, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
05 червня 2015 року, близько 17.00 год., обвинувачений ОСОБА_8 , переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_4 811 грн. та наручний годинник марки «Слава», котрий не становить матеріальної цінності для потерпілого, заподіявши потерпілому майнової шкоди на суму 811 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в приміщення, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

25 вересня 2015 року, близько 10.00 год., обвинувачений ОСОБА_8 , переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи за місцем тимчасового проживання в приміщені будинку по АДРЕСА_3 , повторно, таємно викрав 5000 грн., належні потерпілій ОСОБА_5 , 1943 року народження, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
05 жовтня 2015 року, близько 16.00 год., обвинувачений ОСОБА_8 , переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи за місцем тимчасового проживання в приміщені квартири АДРЕСА_4 , повторно, таємно викрав банківську картку для отримання соціальних виплат «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , 1929 року народження, та повторно, таємно вчинив крадіжку належних потерпілій коштів в сумі 1000 грн., здійснивши о 16 годині 48 хвилин з банкомату, розміщеного по вул. Володимирській в м. Ковель Волинської області, операцію зі зняття готівки у вказаній сумі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1000 грн.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Показав, що влітку 2015 року наймав житло у будинку по АДРЕСА_5 . На початку червня 2015 року, близько 17 години, знаючи, що проживаючий по сусідству потерпілий ОСОБА_4 відсутній за місцем проживання, шляхом підбору ключів проник до квартири останнього, яка розташована на першому поверсі будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав гроші в сумі 811 грн. Гроші витратив на власні потреби. У вересні 2015 року домовився з потерпілою ОСОБА_5 про те, що буде наймати житло у її будинку за адресою АДРЕСА_3 . Наприкінці вересня, скориставшись відсутністю потерпілої, оглянув приміщення будинку на предмет наявності грошей. В одній з кімнат, у серванті, виявив гроші в сумі 5000 грн., які викрав. Того ж дня зібрав свої речі і залишив будинок потерпілої. Викрадені в потерпілої ОСОБА_5 гроші використав на власні потреби. На початку жовтня 2015 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , де тимчасово проживав наймаючи житло у ОСОБА_6 , таємно викрав банківську картку для отримання соціальних витрат «Приватбанк», належну потерпілій, маючи намір використати дану картку для незаконного заволодіння готівковими коштами ОСОБА_6 . Встановивши за даними паспорта рік народження потерплої, використав дану інформацію та банківську картку для зняття готівки в сумі 1000 грн. Вказані кошти використав на власні потреби.
Крім повного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень самим обвинуваченим, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доводиться показаннями потерпілих, письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Будучи допитаним у ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 показав, що 05 червня 2015 року, близько 05 години, до нього додому прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , який мешкав по сусідству, повідомивши про те, що поблизу залізничної лікарні він бачив матір потерпілого, яка за станом здоров`я потребувала допомоги. Зачинивши вхідні двері до квартири, він одразу пішов до місця, вказаного обвинуваченим, однак матір там не виявив. Повернувшись через кілька хвилин додому, виявив зникнення грошей в сумі 800 грн., які знаходились у його кімнаті, та годинника. Зі слів сусідки, яка описала особу, яка у відсутності потерпілого залишала будинок, зрозумів, що крадіжку вчинив ОСОБА_8 . На теперішній час гроші йому не повернуто.
Будучи допитаною у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 показала, що є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 . Маючи мізерну пенсію, вирішила взяти до себе в будинок квартирантів. Потерпілий став проживати у її будинку з 19 вересня 2015 року і мав ключа від вхідних дверей до будинку. З огляду на спосіб життя обвинуваченого, вирішили відмовити йому у наданні житла, про що повідомила обвинуваченого 24 вересня 2015 року. Зранку 25 вересня 2015 року вона пішла на ринок. Обвинувачений ОСОБА_8 залишався вдома. Повернувшись через кілька годин додому, виявила, що вхідні двері до будинку зачинені. Крім цього, звернула увагу на ту обставину, що тумбочка, де зберігав свої речі обвинувачений, порожня. Одразу після цього виявила, що з серванту, розташованого в одній з кімнат будинку, зникли її грошові заощадження в сумі 5000 грн. Про вказану обставину повідомила в міліцію. Оскільки до теперішнього часу гроші їй не повернуто, підтримує цивільний позов.
Допитана у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 показала, що є власницею квартири АДРЕСА_4 . Одну з кімнат у вказаній квартирі здає квартирантам. З 25 вересня 2015 року в неї почав наймати житло обвинувачений ОСОБА_8 . Обвинвачений зарекомендував себе з позитивної сторони, тому вона не скривала від нього, де зберігає банківську картку для отримання пенсії. 05 числа кожного місяця на її банківську картку для отримання соціальних виплат нараховується пенсія. У зв`язку з цим 05 жовтня 2015 року вона пішла до центрального відділення банку, щоб отримати пенсію, однак пенсії на її картковому рахунку ще не було. Наступного дня, близько 11 години, вона знову пішла до центрального відділення банку, щоб отримати пенсію і дізналась від касира, що 1000 грн. з її картки вже знято. Того ж дня працівники банку, за допомогою запису відеоспостережння встановили, що крадіжку грошей вчинив ОСОБА_8 . До теперішнього часу гроші їй не повернуто.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2ст.185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України доводиться протоколом огляду місця події від 05 червня 2015 року, згідно якого предметом огляду є квартира АДРЕСА_2 , у ході якого вилучено сліди пальців руки з внутрішньої сторони дверей до спальної кімнати та зі скла серванту; протоколом огляду місця події від 02 жовтня 2015 року, згідно якого предметом огляду є будинок АДРЕСА_3 , де обвинувачений тимчасово мешкав станом на 25 вересня 2015 року, у ході якого вилучено сліди рук, виявлені на внутрішній поверхні скла серванту; протоколом слідчого експерименту від 16.10.2015 року, за участі потерпілого ОСОБА_4 ; протоколом слідчого експерименту від 16.10.2015 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 відтворив обставини, за яких вчинив кримінальні правопорушення; випискою по картці/рахунку ОСОБА_6 .
Суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, дійшов висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, а саме майна потерпілого ОСОБА_4 , поєднаному з проникненням в приміщення, містять склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Своїми умисними, що виразились у таємному викраденні чужого майна, а саме майна потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_8 в частині таємного викрадення коштів в сумі 5000 грн., належних потерпілій ОСОБА_5 та таємного викрадення банківської картки та коштів в сумі 1000 грн., належних потерпілій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, органом досудового розслідування безпідставно вмінено в обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна поєднане з проникнення до житла.
Відтак, з обвинувачення ОСОБА_8 , в частині кваліфікації його дій по епізодах таємного викрадення коштів в сумі 5000 грн., належних потерпілій ОСОБА_5 та таємного викрадення банківської картки та коштів в сумі 1000 грн., належних потерпілій ОСОБА_6 , слід виключити таку кваліфікуючу ознаку, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, залишивши кваліфікацію умисних дій обвинуваченого у вказаній частині без змін за ч.2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також особу винного у їх сукупності, а саме тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , ту обставину, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 04.11.2015 року та 16.11.2015 року вчинив інші кримінальні правопорушення і вироком Галицького районного суду м. Львова був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту (покарання за вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_8 відбув повністю).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відносить вчинення обвинуваченим злочину стосовно осіб похилого віку.

За наведених обставин, а також враховуючи ту обставину, що хоча судимість обвинуваченого за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2013 року є погашеною, однак призначене обвинуваченому покарання за вказаним вироком, більш м`яке ніж позбавлення волі, не виявилось достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у межах санкції ст. 185 ч.3 КК України виді позбавлення волі.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної та майнової шкоди, який обвинувачений ОСОБА_8 визнав повністю, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Підстав для заміни чи скасування запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, обвинуваченому ОСОБА_8 остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців (три роки шість місяців).

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 10 березня 2016 року, зарахувавши обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 5000 грн. (п`ять тисяч грн..) майнової шкоди та 3000 грн. (три тисячі грн.) моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічних експертиз в сумі 552,42 грн. (п`ятсот п`ятдесят дві грн.. 42 коп.).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілим та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1