Справа № 461/1437/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/854/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 20 травня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-н Республіки Казахстан, росіянин, уродженець Атирауської області Республіки Казахстан, зареєстрований АДРЕСА_1

засуджений за ч.2 ст.186 України на 4 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст..70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання 4 роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 залишено попередню тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 обчислюється з 05.02.2016 року.

Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИЛА :

за вироком суду ОСОБА_9 визнаний винними в тому, що 03.02.2016 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, вчинив напад на ОСОБА_10 та погрожуючи предметом, схожим на пістолет, заволодів її сумкою вартістю 800 грн. з речами, чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 5350 грн.

Крім того, 05.02.2016 року, приблизно о 15 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на вул.І.Франка,59 в м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито викрав у ОСОБА_11 сумку вартістю 3000 грн. з особистими речами, чим спричинив їй матеріальної шкоди на суму 13745 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 покликається на те, що вирок суду є незаконним та таким, що порушує норми кримінального процесуального закону., оскільки прокурором не було надано жодного доказу його вини у вчиненому та не було допитано потерпілих по справі. Також, незважаючи про подачу клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи його з цими матеріалами ознайомлено не було, як не було його ознайомлено і з матеріалами досудового розслідування. Також вважає, що було порушено вимоги ст..10 ч.2 КПК України, оскільки він є громадянином іншої країни і користується додатковими гарантіями.

В зв`язку з вищенаведеним просить вирок відносно нього скасувати.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 вказує, що не оспорюючи висновків суду щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду ухвалено із застосуванням неналежної правової процедури, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Зокрема, у вироку зазначено, що вирок ухвалено з участю прокурора ОСОБА_12 , однак в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутня постанова про призначення групи прокурорів чи прокурора, та що для підтримання обвинувачення призначено прокурора ОСОБА_12 . Вважає, що за таких обставин судове засідання проводилось у відсутності прокурора, що є істотним порушенням вимог закону. Крім того вказує, що в матеріалах судової справи відсутній технічний носій інформації де мало бути зафіксовано оголошення ухвали підготовчого засідання від 20.05.2016р., також відсутній технічний носій інформації де вирішувалось клопотання захисника від 10.05.2016р. та доповнення до цього клопотання від 20.05.2016р. про приєднання до матеріалів кримінального провадження доказів. Журналом судового засідання від 20.05.2016р. підтверджується, що судом не ставилось на вирішення питання про долучення до матеріалів справи поданих документів та рішення з цього приводу не приймалось взагалі. Доповнення до клопотання підшиті у справі після промови захисника у судових дебатах та не були наявні у матеріалах справи до виходу суду в нарадчу кімнату, що дає підстави вважати, що такі документи було долучено до справи під час нарадчої кімнати, що є наслідком порушення таємниці нарадчої кімнати або взагалі долучені до справи після проголошення вироку. Крім того, на носії інформації від 20.05.2016р. не чути про що говорить обвинувачений та потерпіла ОСОБА_11 та що перекладає перекладач, незрозуміло чи був переклад якісним та правдивим. Вважає, що у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому повністю та якісно зафіксовано всі судові засіданні та прийняті рішення.

Крім того, судом проведено підготовче засідання з порушенням вимог ч.2 ст.314 КПК України, оскільки таке проведено без участі потерпілих.

Також 24.03.2016р. та 20.05.2016р. ініціатором продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою був суд першої інстанції, а в судовому засіданні 12.05.2016р. судом та прокурором ставилось питання про продовження запобіжного заходу без перекладача.

Ухвала про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 була відсутньою до 23.05.2016р., що не давало суду можливості при оголошенні вироку вирішувати питання про залишення без змін до набранням вироком законної сили запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім того, судом при призначенні справи до розгляду було недотримано розумних строків відповідно до ч.4 ст.28 КПК України.

Також обвинуваченому не було належним чином забезпечено перекладача, кожного разу був інший перекладач або такий взагалі не з`являвся в судове засідання. Особа перекладача, який з`явився в судове засідання 20.05.2016р. взагалі належним чином не встановлена.

Також суд вказав, що за місцем проживання ОСОБА_9 характеризується позитивно, хоча в матеріалах справи відсутня характеристика з місця проживання, в матеріалах справи наявна характеристика з місця тримання особи під вартою, на яку суд не звернув увагу. Під час вирішення питання з речовими доказами суд не конкретизував у вироку, що саме та кому з потерпілих повернуто.

Також суд не застосував до ОСОБА_9 вимоги ст..72 ч.5 КПК України.

Крім того вважає, що призначене покарання ОСОБА_9 є надто суворим та не відповідає особі обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, повністю відшкодував потерпілим шкоду, нетривалий час займався злочинною діяльністю через складні життєві обставини, злочин вчинив вперше, його молодий вік.

За таких обставин просить вирок місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_9 у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційних скарг, прокурора про законність і обґрунтованість вироку місцевого суду, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів визнала, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають до часткового задоволення , виходячи з наступного.

Колегія суддів прийшла до висновку, що вирок відносно ОСОБА_9 ухвалено із порушенням вимог ст.ст.314,349 та ч.4 ст.376 КПК України.

Згідно ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Порушення вимог цієї статті полягає в тому, що суд першої інстанції підготовче судове засідання по даній справі фактично не провів, що стверджується журналом судових засідань від 20.05.2016 року, чим порушено процесуальні права всіх учасників процесу.
Відповідно до ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Однак, не провівши в установленому порядку підготовче судове засідання, суд першої інстанції перейшов до судового розгляду порядком передбаченим ч.3 ст.349 КПК України, хоча належним чином не з`ясував в обвинуваченого ОСОБА_9 чи розуміє він зміст цієї норми, оскільки в апеляційному суді він заперечив цю обставину , як і заперечив вчинення будь-яких злочинів відносно потерпілих.

Ст.376 ч.4 КПК України передбачає, що якщо обвинувачений не володіє державною мовою, то після проголошення вироку перекладач роз`яснює йому зміст резолютивної частини судового рішення. Копія вироку рідною мовою обвинуваченого або іншою мовою, якою він володіє, у перекладі, що засвідчений перекладачем, вручається обвинуваченому.
Згідно матеріалів справи судовий розгляд завершився проголошенням обвинувального вироку, копія якого ОСОБА_9 не була вручена в перекладі на російську мову, якою він володіє.
Наведені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про істотні порушення місцевим судом вимог КПК Україн, які призвели до постановлення судового рішення / вироку/ за спрощеним порядком, тому таке рішення не може залишатися в силі.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні певних кримінальних правопорушень, кваліфікація його дій та обрана міра покарання не може бути перевірена під час апеляційного розгляду та має досліджуватись судом першої інстанції в загальному порядку.
В зв`язку з вищенаведеним апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення.
При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції слід дослідити всі наявні в матеріалах провадження докази та з урахуванням доводів апеляційних скарг постановити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст.376,405,407, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 20 травня 2016 року відносно ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_9 тримання під вартою залишити без зміни і продовжити такий до проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.

Головуючий:
Судді: