УХВАЛА
про самовідвід
01.11.2016 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши матеріали клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про накладення арешту на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 55,7 кв.м. та заборони на термін накладення арешту ОСОБА_4 , а також іншим фізичним та юридичним особам використання даного приміщення для будь-яких цілей за матеріалами досудового розслудвання , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 31.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,-
в с т а н о в и в:
Прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова із клопотанням від 02.09.2016 року про накладення арешту на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , площею 55,7 кв.м. та заборони на термін накладення арешту ОСОБА_4 , а також іншим фізичним та юридичним особам використання даного приміщення для будь-яких цілей за матеріалами досудового розслідування , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 31.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді від 27 вересня 2016 року прокурору відмовлено у задоволенні клопотання , за відсутності на те правових підстав. Мотиви такого рішення викладені в ухвалі, набрала законної сили з часу її проголошення, оскільки не підлягала апеляційному оскарженню, із-за відсутності процесуального порядку та регулюючих норм закону.
Не погоджуючись із рішенням суду, та незважаючи на те, що ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.
За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, ухвала суду першої інстанції скасована, з підстав викладених в ухвалі апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2016 року, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Приймаючи дане рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що слідчий суддя при вирішення клопотання прийняв передчасне рішення про відмову у його задоволенні, оскільки об`єкт нерухомості, а саме нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , перебуваючи у власності територіальної громади м. Львова в особі управління комунальної власності міської ради, був відчуженим стороннім особам, а відтак існують ризики його подальшого відчуження.

Крім того, як зазначає колегія суддів, покликання слідчого судді стосовно не підтвердження прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження, оскільки до матеріалів клопотання долучено витяг із ЄРДР , де вказано прізвище прокурора ОСОБА_3 , яким здійснювалось внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення .

Після апеляційного розгляду, матеріали судового провадження поступили до Франківського районного суду м. Львова 31 жовтня 2016 року та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01 листопада 2016 року із зазначенням підстави, - « для продовження розгляду», передані судді, ухвала якого скасована, що у свою чергу, не може бути підставою для передачі, оскільки згідно ухвали апеляційного суду призначено новий судовий розгляд, а справу розподілено для продовження розгляду.
Разом з тим, така підстава не передбачена ні ст. 35 КПК України, ні положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Отже, розглядувані матеріали передані судді по за межами автоматизованої системи документообігу, у ручному режимі, що вказує на несанкціоноване втручання в роботу системи Франківського районного суду м. Львова секретарем суду ОСОБА_5 та має ознаки для відповідальності, передбаченої ст. 376 1 КК України.

Як суддя, якому матеріали обвинувального акта передані для призначення нового розгляду (згідно ухвали апеляційного суду) та продовження розгляду (згідно протоколу передачі судової справи), вважаю, що клопотання й надалі не підлягає задоволенню, з підстав наведених в ухвалі від 27 вересня 2016 року.

Крім того, ставлення слідчого судді ОСОБА_1 , до оцінки матеріалів клопотання на відповідність вимогам процесуального законодавства, уже висловлене у скасованій ухвалі, а відтак, даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при повторному їх вирішенні, та відповідно до ст. ст. 75 КПК України виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання самовідводу у розгляді вказаного клопотання після його повернення з апеляційного суду, враховую також те, що законодавцем не визначено подальший порядок розгляду клопотання після скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у його задоволенні.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 392 КПК України, слідчим суддею постановлено, що ухвала слідчого судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Всупереч , зазначеним вимогам, прокурором подано апеляційну скаргу на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню, а апеляційним судом Львівської області таку апеляцію прийнято, а ухвалу скасовано .

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КПК України, у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього кодексу.

Відтак, вважаю, що проведення повторного розгляду вказаного клопотання, мною, як слідчим суддею, суперечить вимогам ч. 1 ст. 416 КПК України.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу,суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 та ч. 1 ст. 416 КПК України.

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на встановлені обставини, положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що з метою уникнення будь яких сумнівів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості слідчого судді при новому розгляді одного і того ж клопотання , слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 підлягає відводу.

Підставою даного рішення є також те, що аналогічне клопотання у кримінальному провадженні № № 0000071 від 31.08.2016 року , тобто у тому ж самому провадженні, яке подано уже за погодженням іншого прокурора Непийводи АВ., мною, як слідчим суддею, розглянуто та прийнято процесуальне рішення ( судова справа № 465/5261/16-к, провадження1-кс/465/1105/16)
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ст. 9, п. 4 ч. 1 ст. ст. 75, 80,81, ч. 1 ст. 314, ч.2 ст. 369 372, ч. 1 ст. 416 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Задоволити заяву слідчого судді ОСОБА_1 про самовідвід у розгляді клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про накладення арешту на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 55,7 кв.м. та заборони на термін накладення арешту ОСОБА_4 , а також іншим фізичним та юридичним особам використання даного приміщення для будь-яких цілей за матеріалами досудового розслудвання , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 31.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Матеріали судового провадження № 1 - кп/465/1182/16 передати до кримінальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6