АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/884/16 Справа № 179/276/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
смт. Магдалинівка Магдалинівського району
Дніпропетровської області, громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
потерпілих ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
потерпілих ОСОБА_14 ,

Встановила:
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Повертаючи прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення було порушено вимоги ст. 293 КПК України, оскільки до обвинувального акту, переданого до суду, долучено лише розписку обвинуваченого про вручення йому копії обвинувального акту, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування, розписок захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про вручення їм вказаних документів матеріали не містять. Крім того, стороною обвинувачення було порушено вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, що свідчить про порушення права обвинуваченого на захист, оскільки стороною обвинувачення було надано доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_15 та за участю захисника ОСОБА_10 , а захиснику ОСОБА_9 матеріали досудового розслідування не відкривались.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Проаналізувавши матеріали провадження і ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду про повернення обвинувального акта у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України є законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику.
Як убачається з додатку до обвинувального акту, прокурор долучив до нього лише розписку підозрюваного ОСОБА_6 про отримання ним копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову.
Обов`язок прокурора надати під розписку копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування окремо підозрюваному, його захиснику, законному представнику є складовою забезпечення права підозрюваного на захист, яке гарантовано Конституцією України, кримінальним процесуальним кодексом України.
Доводи прокурора про те, що захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відмовились від отримання цих документів, не знаходять свого підтвердження належними доказами вказаних обставин (відповідний акт, письмова відмова захисника від отримання документів тощо).
Обгрунтовано вказав суд і на порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_6 , яке виразилось в тому, що, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, 22 березня 2016 року стороною обвинувачення було надано доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_15 , яка була призначена для участі в цій окремій процесуальній дії, при тому що обвинуваченим на участь у даному кримінальному проваджені були обрані захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з якими була укладена угода.
Відповідно до ст. 53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому ст. 49 КПК цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акта, в ньому не зазначені дані про повідомлення захисникам обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про відкриття матеріалів досудового розслідування. При цьому 22 березня 2016 року стороною обвинувачення було надано доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_10 . Захиснику ОСОБА_9 матеріали досудового розслідування не відкривались.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що залучення слідчим іншого захисника для проведення такої процесуальної дії, як відкриття матеріалів досудового розслідування, в даному випадку не є виправданим.
Тому обгрунтовано вказав суд на те, що стороною обвинувачення було порушено також і вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, що також свідчить про порушення права обвинуваченого на захист.
Захисту такого права вимагає і Конвеція про захист прав людини і основних свобод (п. 1 та п. 3 "d" ст. 6), яку ратифіковано Україною. Про обов`язковість застосування положень вказаної Конвенції та порушення її положень неодноразово зазначалося в рішеннях Європейського суду з прав людини за позовами проти держави.
Так, порушення вимог п. 1 і п.п. "с" п. 3 ст. 6 Конвенції у справі "Завгородній проти України" встановлено, оскільки право заявника на вільний вибір захисника було обмежено у спосіб, несумісний із вимогами зазначених положень, чим державою створено ситуацію, несумісну з принципом юридичної визначеності, що є одним із базових аспектів верховенства права.
Таким чином, виносячи ухвалу про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_6 прокурору, суд першої інстанції діяв, виходячи з основних завдань кримінального провадження, зазначених у ч. 2 КПК України, якими в тому числі є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення.
Оскільки прокурор не виконав вимог ст.ст. 290, 293 КПК України, було порушено право підозрюваного на захист, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 прокурору для усунення виявлених недоліків, тому підстав для скасування зазначеної ухвали суду, колегія суддів не вбачає.
Щодо заявленого прокурором клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду вирішує клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу, інші питання, необхідні для апеляційного розгляду. Після закінчення підготовки до апеляційного розгляду суддя-доповідач постановляє ухвалу про закінчення підготовки та призначення апеляційного розгляду.
Оскільки клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було заявлено під час судових дебатів при апеляційному розгляді кримінального провадження, а колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_6 прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону, колегія суддів не вбачає підстав для його вирішення в межах даної стадії судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Постановила:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4