Справа № 175/3356/16-к
Провадження № 1-кп/175/150/16
Ухвала

Іменем України

05 вересня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000243 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Дніпропетровськ, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, працюючої медичною сестрою АзПСМ, проживаючої за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

встановив:

23 серпня 2016 року на розгляд Дніпропетровського районного суду з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 від 11 квітня 2016 року, по якому 25 квітня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

25 серпня 2016 року ухвалою судді обвинувальний акт призначений до попереднього розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд із участю обвинуваченої та її захисника, з викликом свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Захисник заявив письмове клопотання про повернення прокурору обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України. На його думку, по-перше, обвинувальний акт не містить формулювання висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, а має лише посилання на обставини, які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування, та правову кваліфікацію з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність; по-друге, обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є неприпустимим; по-третє, обвинувальний акт не має дати його затвердження прокурором та не скріплений печаткою; по-четверте, у обвинувальному акті: а) відсутні форма вини, мотив і мета вчинення злочину, що не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.91 КПК України; б) міститься посилання на всі кваліфікуючі ознаки ч.1 ст.213 КК України. За таких обставин вважає, що за вказаним обвинувальним актом ОСОБА_5 має статус підозрюваної, а не обвинуваченої, що перешкоджає забезпеченню справедливого судового розгляду і свідчить про недотримання п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Також звертає увагу, що Реєстр матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) не відповідає вимогам ст.ст.109, 110 КПК України, зокрема у ньому відсутні відомості: а) про захисника ОСОБА_5 і про надання йому доступу до матеріалів кримінального провадження; б) щодо усіх постанов про визнання речових доказів; в) щодо розгляду чотирьох клопотань сторони захисту; г) даних по ухвалам слідчого судді за скаргами захисника; д) у повідомлені про підозру в порушення вимог ч.4 ст.278 КПК України не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та дата і час внесення даних до ЄРДР; е) про внесення до ЄРДР відомостей щодо закінчення досудового розслідування та про складання обвинувального акту.

В порушення вимог п.3 ч.2 ст.109 КПК України Реєстр у розділі III «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування» містить лише повідомлення про відсутність запобіжних заходів, у той час коли це не єдиний захід забезпечення, передбачений КПК України.

Крім того, в Реєстрі процесуальних дій повинні зазначатися процесуальні дії, а не спосіб їх фіксування (протоколи), а в реквізитах процесуальних рішень не зазначені прізвища слідчих і прокурорів, а посилання в Реєстрі лише на назву процесуальної дії та назву процесуального рішення не несе жодного інформаційного навантаження і завдань Реєстру не виконує.

Також звертає увагу на те, що копію обвинувального акту йому та його підзахисній було вручено ще 22.06.2016 року, який надійшов до суду набагато пізніше, що на його думку свідчить про невиконання прокурором певних вимог закону щодо забезпечення прав і законних інтересів підозрюваних і їх захисників.

Обвинувачена погодилася з думкою захисника, будь-яких клопотань не мала.

Вивчивши обвинувальний акт з додатками та обсудивши заявлене клопотання, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

За приписом п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.

У обвинувальному акті не зазначені мотив дій ОСОБА_5 , який повинен бути обов`язково встановлений відповідно до ст.291 КПК України незалежно від того, впливає він на кваліфікацію дій обвинуваченої чи ні, а отже вимоги закону щодо конкретності обвинувачення органом досудового слідства виконані не були.

За приписом п.9 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити дату та місце його складання та затвердження.

Однак, ці вимоги закону не виконані, оскільки обвинувальний акт, який надійшов до суду, не містить дати його затвердження (остання сторінка).

За приписом п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається Реєстр матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогам ст.109 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Частиною 9 статті 290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Однак, зазначені вимоги закону у повному обсязі не виконані.

У порушення вимог ст.109 КПК України, у долученому до обвинувального акта Реєстрі не міститься:

1) будь-яких даних про повідомлення захисника і обвинуваченої про завершення досудового розслідування;
2) даних про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, зокрема про факт надання доступу до цих матеріалів захиснику, а у пункті 7 розділу ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» зазначено лише про відкриття матеріалів (кому саме не зазначено).

Отже, на даній стадії процесу суд позбавлений можливості пересвідчитися у тому, що право обвинуваченого на захист не було порушено і що його захисник реалізував своє право доступу до матеріалів кримінального провадження чи відмовився від такого процесуального права.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України і про необхідність його повернення прокурору для усунення перелічених захисником недоліків щодо як обвинувального акту, так і Реєстру, які заслуговують на увагу, є суттєвими і перешкоджають призначенню судового розгляду по вказаному кримінальному провадженню.
Питання щодо інших процесуальних порушень, які допущені на думку захисника під час проведення досудового розслідування, судом не розглядаються, оскільки знаходяться поза межами ст.ст.314, 315 КПК України, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.314,315,369 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000243 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК України повернути керівнику Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області для усунення недоліків у розумний строк.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення через Дніпропетровський районний суд.

Суддя ОСОБА_1