Справа № 428/2284/13-к
Провадження № 11-кп/782/185/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«30» червня 2016 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого, судді - ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 травня 2016 року про скасування випробувального строку відбування покарання ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.07.2013 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням строком на 3 роки, із покладанням на нього обов`язків, передбачених п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

09 лютого 2016 року до Сєвєродонецького міського суду надійшло подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 травня 2016 року зазначене подання було задоволено, скасовано випробувальний строк відносно ОСОБА_6 та направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.07.2013 року за ч.2 ст.309 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.

В обгрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив наступне.

На профілактичний облік засуджений став 12.05.2015 року, був ознайомлений з обов"язками покладеними на нього судом , ст.ст. 164-166 КВК України, які передбачають порядок здійснення контролю за особами, звільненими від покарання з випробуванням, відповідальністю у разі притягнення до адміністративної відповідальності та за невиконання обов"язків, покладених на них судом.

Під час постановки на облік, засуджений повідомив, що проживає з бабусею ОСОБА_7 , перебуває на обліку в Сєвєродонецькому центрі зайнятості, має статус безробітного.

При постановці на облік ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком відбуття покарання випробуванням та необхідністю повідомляти про зміну місця проживання.

Незважаючи на проведену індивідуально-профілактичну і роз"яснювальну роботу, ОСОБА_6 систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції, з посиланням на положення ч.3 ст.164 та ч.2 ст.57 КВК України, ч.2 ст.78 КК України, дійшов висновку, що ОСОБА_6 не бажає ставати на шлях виправлення, що виразилося в тому, що він систематично вчиняє правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, що об`єктивно підтверджується матеріалами особової справи.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 в період випробувального терміну на шлях виправлення не встав, обов`язки, покладені на нього, згідно з вироком суду, зокрема: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання не виконує, довіру суду не виправдав, належних висновків для себе не зробив, в зв`язку із чим підлягає направленню для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі згідно вироку Сєвєродонецького міського суду від 02.07.2013 року у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
На ухвалу суду засудженим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та відмовити в задоволенні подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області.

В обгрунтування своїх доводів засуджений зазначає, що судом не враховано два його хронічних захворювання, стан його сім"ї в березні 2016 року він одружився та наявність офіційного місця роботи. Просить апеляційний суд дати йому можливість залишитись на волі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши засудженого, який підтримав доводи апеляційній скарги у повному обсязі, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення представника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно вимогам ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевідяючи доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , щодо невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.8 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи про розгляд подання, особова справа у відношенні ОСОБА_6 надійшла на виконання з Броварського МРВ КВІ м. Києва до Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області 30.04.2015 року.

12 травня 2015 року ОСОБА_6 поставлений на облік до Сєвєродонецького МВ КВІ. Під час постановки на облік , ОСОБА_6 був ознайомлений з обов"язками покладеними на нього судом , ст.ст. 164-166 КВК України, які передбачають порядок здійснення контролю за особами, звільненими від покарання з випробуванням, відповідальністю у разі притягнення до адміністративної відповідальності та за невиконання обов"язків, покладених на них судом.

Засуджений повідомив, що проживає з бабусею ОСОБА_7 , перебуває на обліку в Сєвєродонецькому центрі зайнятості, має статус безробітного.

При постановці на облік ОСОБА_6 ознайомлений з порядком відбуття покарання випробуванням та необхідністю повідомляти про зміну місця проживання. ( арк. справи 111, 112).

Засуджений ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, про що свідчать протоколи про скоєння адміністративних правопорушень та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

- постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2016 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 51 гривни.

(арк.справи 157 );

- постановою заступника начальника Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 27 січня 2016 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.178 КУпАП та призначено стягнення у вигляді попередження.

(арк.справи 167 );

- постановою заступника начальника Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 28 січня 2016 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.178 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 51 гривни.

(арк.справи 168 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України , якщо засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, як того вимагає ч. 4 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про розгляд подання, ОСОБА_6 протягом січня 2016 року три рази притягувався до адміністративної відповідальності, порушує обов`язки, покладені на нього вироком суду, в побуті характеризується посередньо. (арк.справи 138 ).

Колегія суддів вважає , що засуджений не навів жодного обґрунтування тому, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що 18 травня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним 1 травня 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 травня 2016 року застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Порушень матеріального чи процесуального права, які тягнуть за собою скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції являється законною та обгрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 травня 2016 року про скасування випробувального строку відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Взяти засудженого ОСОБА_6 під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з 30 червня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

На ухвалу можуть бути подані касаційні скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ :
_________________ ___________________ ____________
/ ОСОБА_1 / / ОСОБА_3 / / ОСОБА_2 /