Справа №345/679/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2016 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав суду клопотання про зміну ОСОБА_4 попередньо обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки він порушив обов`язки, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді, зокрема зокрема повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, не відлучатися за межі Калуша та Калуського району без дозволу прокурора чи суду.
Так ОСОБА_4 не з`явився на попереднє судове засідання, без поважної на те причини, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість. Та вчинив новий корисливий злочин проти власності. Оскільки жодних даних про зменшення ризиків, які були встановлені під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не встановлено, обвинувачений ухиляється від органів досудового розслідування та суду, вчинив інше правопорушення під час дії щодо нього запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, в разі обрання запобіжного заходу у виді застави, розмір застави просив визначити у максимальному розмірі. Також просив продовжити термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 ухвалою Калуського міськрайонного суду від 04.08.2016 року, на строк 60 днів, починаючи з 12год. 00хв. 10.11.2016 року. В обґрунтування клопотання пояснив, що продовжують існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив залишити в силі попередньо обраний запобіжний захід домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 15.03.2016 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 29.09.2016 року не з`явився в підготовче судове засідання та не повідомив суд про причини своєї неявки.
Підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
П.5 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, санкція частини 3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочинів, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність цих ризиків підтверджується тими обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, також, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, натомість вчинив новий злочин проти власності, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість. Крім того, на даний час ОСОБА_4 не працює та стабільного заробітку немає.
При обранні запобіжного заходу слід врахувати стан здоров`я підозрюваного, те, що має постійне місце проживання, не працює, не одружений, перебуває на «Д» обліку у психіатра, раніше судимий.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
У відповідності до п.«с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що клопотання слід задоволити і змінити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою на строк 60 днів.
Заставу слід визначити відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків.
У разі внесення застави, слід зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
При продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховано зокрема те, що інкриміноване йому діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а також що обвинувачений ОСОБА_5 відбуває покарання згідно вироку Калуського міськрайонного суду від 01.02.2016 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці. Тому запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 тримання під вартою, слід продовжити з 10.11.2016 року строком на 60 днів.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, продовжений ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.03.2016 року, на запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 11 год. 30 хв. 28.10.2016 року.
Обвинуваченого ОСОБА_4 взяти під варту в залі судових засідань.
У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 календарних днів, починаючи з 12год. 00хв. 10.11.2016 року по 10год 00хв. 08.01.2017 року, чи до часу постановлення судом рішення і набрання законної сили судовим рішенням по даному кримінальному провадженню.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя