Справа № 396/2104/15-к
Провадження № 1-кп/396/11/16
УХВАЛА
26.02.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого: ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України.
В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про допит свідків в режимі відеоконференцзв`язку, а саме допиту свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 дистанційно з Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 дистанційно з будь-якого районного суду м. Дніпропетровська, свідка ОСОБА_12 дистанційно з будь-якого районного суду м. Кривий Ріг, оскільки їм проблематично прибути до м. Новоукраїнка Кіровоградської області для участі в судовому розгляді даної справи.
Інші учасники провадження не заперечили щодо задоволення вказаного клопотання.
Відповідно ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні та за наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Приймаючи до уваги, що свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проживають поза межами Новоукраїнського району Кіровоградської області, а решта свідків проживають поза межами Кіровоградської області, що ускладнює їм можливість прибуття до суду, то з метою забезпечення оперативності судового провадження та розумних строків розгляду кримінального провадження, враховуючи віддаленість місця проживання свідків, є необхідність в проведенні судового засідання з їх участю в режимі відеоконференції.
Крім цього, захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , заявив клопотання, яке було підтримане останнім, про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 , який хворіє на хронічну хворобу. Вважає, що відносно ОСОБА_5 відсутні ризики того, що останній ухилятиметься від явки до суду чи перешкоджатиме іншим чином кримінальному провадженню, з огляду на те, що він позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, не допускав випадків неявки до суду без поважних причин. Просить змінити своєму підзахисному міру запобіжного заходу із метою недопущення загрози його життю та здоров`ю, оскільки йому необхідно пройти лікування поза межами СІЗО.
Інші учасники заперечили проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його безпідставним.
Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує вимоги ст.ст. 177,184,194 КПК України, висновки Європейського суду з прав людини, а також обставини, згідно ст.178 КПК України, й виходить із наступного.
Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки суд погодився із позицією прокурора про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і з метою забезпечення неухильного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, недопущення можливості обвинуваченому незаконним шляхом збирати докази на підтвердження своєї невинуватості або впливати на свідків, суд прийшов до переконання, що в даному випадку суспільний інтерес щодо встановлення об`єктивної істини у справі переважає над правом обвинуваченого на свободу пересування.
Також суд не вбачав прямої небезпеки здоров`ю обвинуваченому, оскільки стороною захисту не було надано переконливих доказів того, що обвинувачений не може утримуватися в умовах СІЗО, та як вбачається із довідки Кіровоградської УВП-14 від 04.11.2015 року, яка стала основною підставою для зміни 26.11.2015 року обвинуваченому запобіжного заходу, в ній не зазначено про неможливість ОСОБА_5 , утримуватися в СІЗО, а вказано лише про проблематичність лікування, яка на думку суду, може бути усунена керівництвом СІЗО за умови належного забезпечення обвинуваченому необхідної медичної допомоги.
Захисником надано довідку УВП-14 від 26.02.2016 року, згідно якої обвинувачений постійно приймає спеціальні медпрепарати, періодично потребує оглядів лікаря-кардіолога, посади якого у медчастині СІЗО немає.
Згідно ч.5 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.
Як вбачається із клопотання захисника, в обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу він посилається на обставини, які вже досліджувалися судом, а саме на медичні документи, в яких зазначається про наявність в обвинуваченого хронічної хвороба та необхідність проходження ним медоглядів лікаря-кардіолога, посади якого немає в медчастині СІЗО. Будь-яких належних письмових доказів про пряму загрозу життю чи здоров`ю ОСОБА_5 не надано, також не представлено медичних документів про неможливість участі ОСОБА_5 в судовому розгляді кримінального провадження або надання необхідної та невідкладної допомоги обвинуваченому в умовах перебування в СІЗО, а вказано лише про проблематичність проходження призначеного курсу лікування.
Оскільки захисником не вказано у клопотанні нових обставин, які не розглядалися судом, то заявлене клопотання підлягає залишенню без розгляду.
В той же час, суд вважає, у відповідності до ст.206 КПК України, із метою додержання конституційних прав обвинуваченого, зобов`язати керівництва Кіровоградської УВП-14 вжити необхідних заходів для захисту прав ОСОБА_5 на захист здоров`я, у зв`язку із наступним.
Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.
Згідно ст.21 ЗУ «Про попереднє ув'язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору, покладається на керівника слідчого ізолятору.
Згідно п.2.3 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 239/5/104 від 10.02.2012 р. медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря - фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря - фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Згідно представлених довідок Кіровоградської УВП-14 не вбачається, що адміністрація СІЗО не в змозі забезпечити обвинуваченому ОСОБА_5 належного лікування у зв`язку з його захворюванням, а тому суд приходить до переконання, що адміністрація, в разі ретельного виконання вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» в змозі забезпечити йому належне та необхідне медичне обслуговування.
Суд вважає за необхідне повторно повідомити адміністрацію Кіровоградської УВП-14 про стан здоров`я обвинуваченого із метою забезпечення та надання йому необхідної медичної допомоги, попередивши про відповідальність за збереження здоров`я обвинуваченого та обов`язок надання необхідної медичної допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178,181,194,201,336 КПК України,
Клопотання прокурора задовольнити.
Провести судовий розгляд 15.03.2016 року о 13.00 год. в режимі відеоконференції з Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ, Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Застосовані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження.
Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Виконання ухвали в частині забезпечення відеозвязку з Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ, Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій відповідних судів.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 - залишити без розгляду.
З метою недопущення порушення прав на охорону здоров`я повторно попередити керівництво Кіровоградської УВП № 14 про необхідність надання обвинуваченому, у разі потреби, належної і невідкладної медичної допомоги, а також забезпечення йому відповідних умов тримання під вартою, відповідно до медичних висновків про стан його здоров`я, згідно вимог, встановлених "Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту", затв. наказом Мінюсту України, МОЗ України від 12.02.2012 р. № 239/5/104.
Із метою виконання ухвали суду оголосити в судовому засіданні перерву до 13.00 год. 15 березня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Головуючий: ОСОБА_1