ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4580/14-к
№ 1-кп/636/29/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 ,

представника цивільного позивача ТОВ «Чарівний лан» - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0000154 від 05.02. 2014 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з вищою економічною освітою, який є фізичною особою- підприємцем, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2014 року близько 07-00 години ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому він рухався по трасі Київ-Харків-Довжанський зі сторони м.Чугуїв в бік м.Ізюм, зі швидкістю близько 60 км/год.

Проїжджаючи 568 км траси Київ-Харків-Довжанський ОСОБА_7 , відповідно до висновку судової-автотехнічної експертизи 841/14 від 26.09.14, порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожньою обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», втратив контроль над керуванням транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_10 , який рухався в протилежному напрямку.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_7 виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом, в залежності від дорожньої обстановки не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_10 отримав, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №91-Ч/14 від 22.05.14 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягло тривалий розлад здоров`я.

Порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №841/14 від 26.09.14 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, щиро покаявся у вчиненому і пояснив, що дійсно 05 лютого 2014 року під час керування автомобілем ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому він рухався зі швидкістю близько 60-65 км/год по трасі Київ-Харків-Довжанський зі сторони м.Чугуїв в бік м.Ізюм, почався занос автомобіля внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_10 .

Крім визнання вини ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена зібраними та дослідженими судом доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , згідно яких він 05 лютого 2014 року керував службовим автомобілем ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по трасі Київ-Харків-Довжанський в напрямку м.Харкова зі швидкістю 50-60км/год. ОСОБА_10 побачив, як автомобіль, що рухався йому на зустріч занесло на його смугу руху, але він не мав можливості запобігти зіткненню, оскільки відстань до зустрічного автомобіля була недостатня. Після зіткнення він втратив свідомість, а потім прийшов в себе і був доставлений до Балаклійської районної лікарні, де отримав медичну допомогу. Обвинуваченим в якості компенсації за завдану матеріальну шкоду йому було виплачено 1257,00грн.;

-показами свідка ОСОБА_13 , згідно яких він є заступником генерального директора ТОВ «Чарівний лан», де юристом працює потерпілий ОСОБА_10 . ОСОБА_13 прибув на місце ДТП за участю автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_10 після отримання даних про дорожньо-транспортну пригоду. На місці пригоди ОСОБА_10 було недобре, тому була викликана швидка, яка доставила його до лікарні в м.Балаклея;

-показами свідка ОСОБА_14 , згідно яких він, отримавши повідомлення про ДТП, виїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів, якими керували водії ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . На місці ДТП за участю понятих та водія ОСОБА_7 було складено протокол та схему ДТП. На момент складення цих документів потерпілого ОСОБА_10 було доставлено до лікарні, тому вказані документи складалися без його участі;

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.02.14 зі схемою та фото таблицею до нього, згідно якого було виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема взаємне розташування автомобілів ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 та видимі пошкодження на вказаних транспортних засобах (т.1 кр.пров. а.10-23);

-даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 23.06.14 №184/14 з фототаблицею, згідно якого в момент первинного контакту взаємне розташування автомобілів ВАЗ-210934-20 та ВАЗ 210430-20 було таким, що передня фронтальна частина автомобіля ВАЗ-210934-20 була звернена до задньої бокової частини автомобіля ВАЗ 210430-20; в момент первинного контакту кут між поздовжньою віссю автомобіля ВАЗ-210934-20 був близьким до 80град. (т.1 кр.пров. а.30-43);

-даними висновку судової авто технічної експертизи від 12.05.14 №186/14 з фото таблицею, згідно якої на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-210934-20 через руйнування живильного бачка головного гальмівного циліндра перебувала в технічно несправному, але працездатному стані. Рульове управління та ходова частина автомобіля на момент експертного огляду знаходились в технічно несправному і непрацездатному стані. Виявлені несправності виникли під час дорожньо-транспортної пригоди (т.1 кр.пров. а.51-59);

-даними висновку судово-медичної експертизи №91-Ч/14 від 22.05.14, згідно якої у ОСОБА_10 мали місце садна та синці на голові та нижніх кінцівках, перелом 2-го та 6-го ребер правої половини грудної клітини, що виникли від ковзаної та ударної дії тупих твердих предметів, не виключено, що у строк та при обставинах ДТП 05.02.14. За ступенем тяжкості садна та синці за критерієм тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легке тілесне ушкодження (менше 6 днів), переломи ребер кваліфікуються як середньої тяжкості тілесне ушкодження, що потягло тривалий розлад здоров`я (більше 21 дня) (т.1 кр.пров. а.65-66);

-даними висновку судової автотоварознавчої експертизи №2907 від 30.05.14 з фото таблицею та додаткової судової автотоварознавчої експертизи №7917 від 29.09.15, згідно яких вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-210934-20 р.н. НОМЕР_2 становить 39812,79грн.; розмір матеріальної шкоди, завданої володільцю даного автомобіля приймається в розмірі його ринкової вартості на момент ДТП і становить 34803,92грн. (т.1 кр.пров. а.73-82, т.1 суд.пров.а.196-205);

- даними постанов від 30.05.14, згідно яких оглянуто, зафіксовано пошкодження та визнано речовими доказами в кримінальному провадженні автомобілі ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які передані на зберігання обвинуваченому та представнику цивільного позивача (т.1 кр.пров. а.137, 138, 122, 172);

-даними протоколу слідчого експерименту від 13.09.14 за участю потерпілого ОСОБА_10 та схеми до нього, під час якого останній добровільно вказав час, місце, обставини ДТП, що знайшло своє підтвердження в ході демонстрації в судовому засіданні відеозапису даної слідчої дії (т.1 кр.пров. а.139-142);

-даними протоколу слідчого експерименту від 13.09.14 за участю обвинуваченого ОСОБА_7 в ході якого зі слів обвинуваченого були зафіксовано обставини ДТП 05.02.14 (т.1 кр.пров. а.143-145);

-даними висновку судової авто технічної експертизи від 26.09.14 №841/14, згідно якої:

за показаннями водія ОСОБА_10 , механізм зближення автомобілів ВАЗ 2109 та ВАЗ 2104 перед зіткненням, з технічної точки зору, є неспроможним, водій автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України; водій автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2109 шляхом виконання вказаних вимог, в діях водія автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події;

за показаннями водія ОСОБА_7 , водій автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_10 в даній дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2104 шляхом виконання вимог п.12.3 Правил, в діях водія автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_10 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події; водій автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 Правил, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2109 шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, в діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події (т.1 кр.пров. а.151-154);

-показами експерта ОСОБА_15 , згідно яких, він, як керівник, забезпечував контроль за якістю виконання авто-технічної експертизи від 26.09.14 №841/14, що була проведена експертом ОСОБА_16 і будь-яких порушень при проведенні такої експертизи виявлено не було;

-даними подорожнього листа службового легкового автомобіля №6/02-1, згідно якого автомобіль ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_2 переданий в розпорядження юриста ТОВ «Чарівний лан» ОСОБА_10 (т.1 суд. пров. а.179-180).

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря- нарколога, лікаря -психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України: щире каяття, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до статті 12 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного і вважає, що виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства при відбуванні покарання, призначеного в виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 286 КК України.

Відповідно до п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено звільнення від відбування покарання засуджених, зокрема за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які, на день набрання чинності цим Законом, мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Даний Закон набрав чинності 19 квітня 2014 року, в той час як днем народження дитини обвинуваченого згідно свідоцтва про народження є 19 вересня 2014 року (т.1 суд.пров. а.223). Отже, на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочину останній був повнолітньою особою, який на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році» неповнолітніх дітей не мав, тому вказаний Закон не може бути застосовано до обвинуваченого, а отже клопотання його захисника (т.1 суд.пров.а.222) задоволенню не підлягає.

Розглядаючи цивільні позови ОСОБА_10 та ТОВ «Чарівний лан» щодо відшкодування шкоди суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. За вимогами статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ст.1187 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.13 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України, є обов`язковою для судів, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тому заперечення захисником обвинуваченого заявлених ТОВ «Чарівний лан» та потерпілим ОСОБА_10 позовних вимог з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на момент вчинення злочину була застрахована в страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія», суд не приймає. Разом з тим, даючи оцінку доводам позивачів щодо розміру коштів, які мають бути стягнуті з обвинуваченого на відшкодування завданої потерпілому і цивільному позивачу шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Потерпілий ОСОБА_10 заявив вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди на суму 5000,00грн. і моральної шкоди на суму 20 000,00грн.

Завдана матеріальна шкода документально обґрунтована потерпілим на суму 1257,23 грн., які сплачені ОСОБА_10 обвинуваченим під часу судового розгляду кримінального провадження, що потерпілим не заперечується. В іншій частині витрати на лікування потерпілим документально не підтверджені, тому в задоволенні таких вимог належить відмовити за їх недоведеністю. Заявлені в судовому засіданні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди внаслідок невиплати потерпілому коштів за лікарняним листком, заробітної плати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого, оскільки це суперечить положенням статті 1166 ЦК України щодо відшкодування шкоди за наявності вини особи, яка таку шкоду завдала. Таким чином, в задоволенні вимог потерпілого ОСОБА_10 в частині відшкодування матеріальної шкоди належить відмовити.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що внаслідок ДТП було змінено привичний уклад його життя та життя його родини, оскільки він був вимушений витрачати час на лікування, коли знаходився 1 день на стаціонарному лікуванні і 23 дні лікувався на денному стаціонарі, він відчував фізичний біль внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. З цими доводами потерпілого суд погоджується. Разом з тим, згідно постанови апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року у справі №623/5283/14-п, водія автомобіля ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП внаслідок недотримання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України : невжиття, за наявності технічної можливості, заходів для запобігання зіткненню з автомобілем ВАЗ 2104 під керуванням водія ОСОБА_7 внаслідок чого, у тому числі, мала місце дорожньо-транспортна подія 05 лютого 2014 року (т.1 суд.пров.а.120). Дане рішення апеляційного суду, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України має преюдиціальне значення, а тому повинно враховуватись судом при вирішенні питання вини потерпілого і розміру відшкодування за завдану йому моральну шкоду. Таким чином, тілесні ушкодження та уклад життя потерпілого ОСОБА_10 змінився у тому числі і внаслідок винних дій (бездіяльності) самого потерпілого, який не вжив заходів для запобігання дорожньо-транспортної пригоди. Отже, виходячи з принципу розумності і справедливості, керуючись положеннями статті 1193 ЦК України щодо врахування вини потерпілого при визначенні розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 5000 гривень, відмовивши в іншій частині позову.

Згідно п.3 ч.1 статті 1188 ЦК України, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці, залежно від обставин, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується положеннями п.8 вищенаведеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, згідно якого спір про відшкодування шкоди, завданої самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, зокрема за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто в залежності від ступеня вини кожного). Зважаючи на те, що матеріальна шкода цивільному позивачу ТОВ «Чарівний лан» була завдана винним діями як обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок порушенням ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України так і винними діями потерпілого ОСОБА_10 , який є працівником ТОВ «Чарівний лан» і використовував автомобіль ВАЗ 21093 в службових цілях, що підтверджується вищенаведеною постановою Апеляційного суду Харківської області, внаслідок порушення останнім вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, суд вважає, що обвинувачений має нести відповідальність за шкоду, завдану цивільному позивачу в залежності від ступеня його вини. Обвинуваченим і потерпілим порушено по одному з вимог положень Правил дорожнього руху України, їх вина є обоюдною, а ступень вини рівною. Отже, з урахуванням висновку додаткової судової авто-товарознавчої експертизи №7917 від 29.09.15, з обвинуваченого на користь ТОВ «Чарівний лан» на відшкодування матеріальної шкоди підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 34803,92грн./2 = 17401,96грн.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості майна на час розгляду справи. У тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів. Під час розгляду кримінального провадження було проведено основну та додаткову авто-товарознавчу експертизу, де визначений розмір збитків власника ВАЗ 2109. Висновки експертизи не містять даних щодо збільшення збитків потерпілого відповідно до розміру інфляції, а заявлені позовні вимоги цивільного позивача в цій частині не містять належних розрахунків і не обґрунтовані належними доказами. Крім того, як вбачається із вищенаведених положень постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.92, додаткові вимоги можуть бути заявлені за умови збільшення цін на майно чи роботи на час виконання відповідних робіт, а не на час прийняття судового рішення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість пред`явлення позовних вимог щодо відшкодування збитків відповідно до індексу інфляції і в цій частині вважає за необхідне в задоволені позову відмовити.

З огляду на те, що обвинувачений несе лише часткову відповідальність за завдану цивільному позивачу матеріальну шкоду у сумі 17401,96грн., суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника щодо передачі обвинуваченому автомобіля ВАЗ 21093 після відшкодування ним завданих ТОВ «Чарівний лан» збитків.

Процесуальні витрати, передбачені ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за якими призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаковуваних мінімумів доходів громадян, 4250,00грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 коп.).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення:

- судової авто-товарознавчої експертизи №2907 від 30.05.2014 р. в сумі 1230,00грн. (одна тисяча двісті тридцять гривень 00 коп.);

- судової авто-технічної експертизи №841/14 від 26.09.2014 р. в сумі 589,68грн. (п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 68 коп.);

- судової транспортно-трасологічної експертизи №184/14 від 23.06.14 в сумі 2 220,00грн. (дві тисячі двісті двадцять 00 коп.);

- експертизи технічного стану транспортних засобів №186/14 від 12.05.2014 р. в сумі 586,80грн. (п`ятсот вісімдесят шість гривень 80 коп.);

- додаткової судової авто-товарознавчої експертизи №7917 від 29.09.2015 р. в сумі 1537,50грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять сім гривень 50 коп.);

Позовні вимоги ОСОБА_10 , ТОВ «Чарівний лан» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Чарівний лан» () 17401,96грн (сімнадцять тисяч чотириста одна гривня 96коп.) на відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази: автомобілі ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передані на зберігання обвинуваченому та представнику цивільного позивача, - вважати їм повернутими.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя