справа №619/4983/15-к
провадження №1-кс/619/657/15
УХВАЛА
іменем України
26 листопада 2015 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , арбітражного керуючого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури Дергачівського району Харківської області про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що 24.07.2015 до Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява від заступника голови правління ПАТ « Державна продовольчо-зернова корпорація України» ОСОБА_8 , про те, що службові особи ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колос», зловживаючи своїми службовими повноваженнями, не виконавши умови договору щодо поставки зерна кукурудзи, привласнили грошові кошти на загальну суму 1200 000 грн., спричинивши ПАТ «ДПЗКУ» матеріального збитку.
В ході досудового розслідування встановлено, що 29 квітня 2014 року між ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі в.о. директора головної торгово-експертної філії ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_9 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колос» в особі директора ОСОБА_10 було укладено договір № 51-К поставки зерна майбутнього врожаю, відповідно до якого ТОВ «СП «Колос» повинне було поставити ПАТ «ДПЗКУ» зерно кукурудзи 3-го класу в кількості 1 200 тонн, а ПАТ «ДПЗКУ» оплатити та прийняти його до 01 листопада 2014 року.
Крім того, 29 квітня 2014 року між ПАТ «ДПЗКУ» та ТОВ «СП «Колос» було укладено договір застави майбутнього врожаю, на підставі чого було внесено реєстраційний запис до державного реєстру обтяжень про обтяження на користь ПАТ «ДПЗКУ» майбутнього врожаю 2014 року зерна кукурудзи 3-го класу, вирощеного ТОВ «СП «Колос» на полях загальною площею 523 га в кількості 1 200 тонн вартістю 1 200 000 грн. Згідно із даним договором ТОВ «СП «Колос» зобов`язувався передати ПАТ «ДПЗКУ» до 01 листопада 2014 року предмет застави на умовах поставки до Золочівського ХПП.
На виконання умов договору ПАТ «ДПЗКУ» здійснило попередню оплату на загальну суму 1 200 000 грн., з яких 1 157 404,26 грн. перераховано на рахунок ТОВ «СП «Колос», 42 595,74 грн. на рахунок ПАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна», в якості страхового платежу, відповідно до договору комплексного страхування посівів майбутнього врожаю від 29.04.2015, що підтверджується платіжними дорученнями.
Службові особи ТОВ «СП Колос», в свою чергу, зловживаючи своїм службовим становищем, до теперішнього часу не виконали умови договору, не здійснивши поставку предмету договору, привласнили грошові кошти на загальну суму 1 200 000 грн., спричинивши матеріального збитку ПАТ «ДПЗКУ».
Також в ході слідства проведено обшуки в приміщеннях ТОВ «СП «Колос», ТОВ «Дергачі-Агро» та за місцем мешкання директора ТОВ «СП «Колос» ОСОБА_10 , в ході проведення яких вилучено речі та документи, які зазначено вище.
Враховуючи той факт, що вказані речі є важливими речовими доказами та документами у кримінальному провадженні та будуть використані при проведенні судових експертиз, зокрема, комп`ютеро-технічної, почеркознавчих, економічної та технічної, а також вказані докази самі по собі та в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення повного та всебічного досудового розслідування та встановлення істини по справі, а також те, що особи у володінні яких знаходяться вищезазначені речі та документи, є заінтересованою стороною у кримінальному провадженні, а також те, що вказані докази можуть бути змінені, знищені або приховані від органів досудового розслідування, а також для забезпечення відшкодування завданої шкоди потерпілій стороні, то необхідним заходом забезпечення кримінального провадження у даному випадку є арешт тимчасово вилученого майна, про що прохає прокурор.
Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно прокурор його підтримав, просив клопотання задовольнити.
Представник ТОВ «СП «Колос» - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала. Пояснила, що в клопотанні прокурор послався, як на підставу, на те, що вилучені речі є предметом кримінального правопорушення (що передбачено п.3 ч.2 ст. 167 КПК України), вказавши при цьому, що предмети кримінального правопорушення відповідають критеріям, зазначеним у п.4 ч.2 ст. 167 КПК України, хоча згідно вимогам п.4 ч. 2 ст.167 КПК України - це предмети одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Прокурор в клопотанні не зазначив дані та не надав документи про те, що вказане майно набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Зазначене майно не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України та на сьогодні перебуває під мораторієм в силу окремого судового рішення по справі №922/4511/15.
Зауважила, що КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що документи, як підстава відповідного клопотання слідчого про вилучення чи накладення арешту та саме клопотання, що на них ґрунтується, повинні відповідати вимогам КПК України, прокурор повинен неухильного їх дотримуватися.
Формулювання об`єктивної сторони злочину, викладене у ЄРДР, взагалі не дає можливості встановити, в чому саме полягає посадовий злочин, а саме:
29.04.2014 між ПАТ «Державна продовольчо- зернова корпорація Україна» та ТОВ «СП «Колос», в особі директора ОСОБА_10 , було укладено договір № 51-К поставки зерна майбутнього врожаю, за яким ТОВ «СП «Колос» зобов`язалося поставити ПАТ «ДПЗКУ» зерно в кількості 1 200 тонн, а ПАТ «ДПЗКУ» оплатити та прийняти зерно, також між сторонами укладений договір застави майбутнього врожаю. На виконання умов договору ПАТ «ДПЗКУ» здійснило попередню оплату на загальну суму 1 200 000 грн.
Наведене свідчить про наявність лише та виключно цивільних правових відносин.
Натомість з наведеного правоохоронний орган робить висновок, що службові особи ТОВ «СП Колос», в свою чергу, зловживаючи своїм службовим становищем, до теперішнього часу не виконали умови договору, не здійснивши поставку предмету договору, привласнили грошові кошти на загальну суму 1 200 000 грн., спричинивши матеріального збитку ПАТ «ДПЗКУ».
Адвокат ОСОБА_5 , яка також заперечувала проти задоволення клопотання стосовно печатки ТОВ «СП «КОЛОС», зазначає, що її вилучення 20.11.2015 р. в ході проведення обшуку на підставі Ухвали від 17 листопада 2015 року слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області повністю блокувало фінансово-господарську діяльність підприємства. Неможливо не тільки здійснювати господарчу діяльність, а і сплачувати податки та виплачувати заробітну плату, що суттєво обмежує та зачіпляє права не тільки інших громадян та підприємства, а і держави.
В ході обшуку офісу ТОВ «СП «КОЛОС» у с. Гоптівка, вул. Радянська, 1 на підставі Ухвали від 17 листопада 2015 року слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було вилучено значний обсяг речей, майна та документів, які не містять жодних відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, які не вказані в Ухвалі та не стосуються предмету злочину, передбаченого ст.364 КК України.
Крім того, 23.11.2015 р. до прокуратури Дергачівського району подана заява про вчинення кримінального правопорушення з вимогою внести відомості про вчинені невідомими працівниками правоохоронних органів, які приймали участь у спричиненні ОСОБА_7 20.11.2015 р. тілесних ушкоджень, про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 ч. 2 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування поданій заяві.
За таких обставин покладення наданих прокурором документів в основу клопотання про вилучення та тимчасовий арешт є неприпустимим за вимогами КПК України.
Під час обшуків була вилучена виключно вся документація ТОВ, що унеможливлює будь-яку діяльність.
Арбітражний керуючий ОСОБА_6 - інший власник майна- заперечував проти задоволення клопотання.
При цьому пояснив, що згідно з ухвалою Господарського суду Харківської обл. від "20" серпня 2015 р., справа № 922/4511/15, порушено провадження відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" у справі про банкрутство відповідно до ч.5 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на тій підставі, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, тобто існує загроза неплатоспроможності. Так, під час розгляду справи судом встановлена наявність інших рішень господарського суду Харківської області по стягненню з ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" заборгованості. У справі виявлено кредиторів, заборгованість яких оспорюються боржником.
При цьому безпосередньо ПАТ « Державна продовольча зернова кампанія України» також визнана кредитором у справі.
Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості.
Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).
Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.
Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.
Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.
Правові наслідки дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовуються, якщо провадження у справі припинено на підставі пункту 11 частини першої статті 83 цього Закону. Активи боржника, які перебувають у податковій заставі, можуть бути звільнені господарським судом з податкової застави, про що виноситься ухвала у судовому засіданні за участю органу доходів і зборів.
Таким чином, вилучення техніки, реєстраційних документів та печаток негативно впливає на діяльність підприємства, унеможливлює здійснення товариством господарської діяльності, а відтак, ні про яке «фінансове оздоровлення» не може іти і мова, що порушує права усіх кредиторів, вимоги яких визнані судом в процедурі банкрутства. Окрім того, підприємство не в змозі здійснювати виплату заробітної плати та сплачувати усі, визначені законом, обов`язкові платежі, що наносить збитків, в першу чергу, державі.
Зазначене виключає правові підстави вилучення майна підприємства чи його арешту.
Заслухавши прокурора, адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_5 представників ТОВ «СП «Колос», арбітражного керуючого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали, додані до клопотання, інші, слідчий суддя приходить до висновку про наступне.
Прокурором подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Судом встановлено наступне.
24.07.2015 р. до Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява від заступника голови правління ПАТ « Державна продовольчо-зернова корпорація України» ОСОБА_8 , про те, що службові особи ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колос», зловживаючи своїми службовими повноваженнями, не виконавши умови договору щодо поставки зерна кукурудзи, привласнили грошові кошти на загальну суму 1200 000 грн., спричинивши ПАТ «ДПЗКУ» матеріального збитку.
Проте, в заяві ПАТ « Державна продовольчо-зернова корпорація України» з незрозумілих причин не було зазначено, що на момент звернення до органу внутрішніх справ існувало рішення суду, яке набрало законної сили, яке безпосередньо стосується господарських відносин ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колос» та ПАТ « Державна продовольчо-зернова корпорація України». Це рішення Господарського суду Харківської обл. від 20.04.2015 р. , відповідно до якого з ТОВ «СП «Колос» стягнуто на користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 200 000,00 грн., а також пеня, штраф за невиконання з боку ТОВ договору поставки зерна майбутнього врожаю № 51-К від 29.04.2014 р., тобто були припинені господарські зобов`язання по даному договору в частині передачі ПАТ зерна кукурудзи.
Дане рішення суду було залишено в силі постановою Харківського апеляційного суду від.23.07.2015 р., але на наступний день 24.07.2015 р. ПАТ звертається із заявою про скоєння злочину. Відомості про злочин були внесені до ЄРДР 25.07.2015 р.
В рамках даного ЄРДР 16.11.2015 р. прокурор звернувся до суду з клопотанням про проведення обшуків, які були задоволені частково.
На момент постановлення ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуків інформація про вищевказане рішення господарського суду не була надана.
Згідно статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Жодних фактичних та правових підстав вважати, що без вилучення особистих речей директора товариства, документів та печаток необхідних для господарської діяльності підприємства, існує реальна загроза його зміни чи знищення не існує, поскільки докази зворотнього суду не надані., крім тих, що стосуються договору.
Крім цього, діяльність товариства на сьогодні знаходиться під дією вжитого судом мораторію, що встановлено ухвалою Господарського суду Харківської області від 20 серпня 2015 року по справі № 922/4511/15. В силу даного судового рішення введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ СП "Колос", який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
Таким чином, вилучення орг. техніки, реєстраційних документів та печаток негативно вплине на діяльність підприємства, унеможливлює здійснення товариством господарської діяльності, а відтак, порушує права усіх кредиторів, вимоги яких визнані судом в процедурі банкрутства. Окрім того, підприємство не в змозі здійснювати виплату заробітної плати, та сплачувати усі, визначені законом, обов`язкові платежі, що наносить збитків, в першу чергу, державі.
Крім того, прокурором в порушення закону не надані документи, які підтверджують право власності на майно, про яке йдеться в клопотанні.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод , будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Суд вважає, що прокурор частково обґрунтував своє клопотання. Поскільки на теперішній час існує кримінальне провадження, проведені обшуки, то частина документів, зазначених в даному клопотанні, стосується обставин справи : банківська виписка на 1 арк. від 29.05.2014 про отримання коштів в сумі 1 157 404, 26 від ПАТ ДПЗКУ на рахунок ТОВ «Колос», договір поставки зерна майбутнього врожаю від 29.04.2014 №51-К на 10 арк., договір застави майбутнього врожаю №369 від 29.04.2014 на 2 арк..
Важливість інших документів, речей в контексті даного кримінального провадження прокурором не доведена, а отже клопотання в даній частині є необґрунтованим, так як суд позбавлений можливості зробити висновок про наявність достатніх підстав, що вилучені документи, речі відповідають критеріям, зазначеним в п.3 ч.2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167, 169-173 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Накласти арешт на документи: банківська виписка на 1 арк. від 29.05.2014 про отримання коштів в сумі 1 157 404, 26 від ПАТ ДПЗКУ на рахунок ТОВ «Колос», договір поставки зерна майбутнього врожаю від 29.04.2014 №51-К на 10 арк., договір застави майбутнього врожаю №369 від 29.04.2014 на 2 арк.., платіжні доручення № 86,87 від 29.05.2014 р.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Апеляційного суду Харківської обл. протягом 5 днів з дня проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1