н/п 1-кс/490/3526/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6112/15-к
У Х В А Л А

02.07.2015р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 та прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

15.06.2015р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0001132 за ст. 368 ч.3 КК України за повідомленням про вимагання неправомірної винагороди від ТОВ «Ліка-О».

17.06.2015р. слідчий Генеральної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі марки «Фольксваген» номер НОМЕР_1 .

17.06.2015р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва був наданий дозвіл на проведення обшуку у вказаному автомобілі, в резолютивні частині зазначено, що дозвіл надано слідчому ОСОБА_8 та прокурору Генеральної прокуратури України ОСОБА_9

23.06.2015р. слідчий ГПУ ОСОБА_7 в порядку ст. 40, 41, 246, 252 КПК України надав начальнику ВБКОЗ УСБУ в Миколаївської області доручення на проведення слідчої дії у вигляді проведення обшуку у вказаному автомобілі відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

24.06.2015р. у вказаному автомобілі начальником сектору ВБКОЗ УСБУ в Миколаївської області ОСОБА_10 був проведений обшук, в ході якого були вилучені мобільний телефон ОСОБА_11 , чорнові записи, паспорт на ім`я ОСОБА_11 , посвідчення водія, документи що стосуються ТОВ «Ліка-О» та інших підприємств.

25.06.2015р. слідчий СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

В судовому засіданні 30.06.2015р. прокурор прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 надав документи на підтвердження того, що він є в складі групи процесуальних прокурорів, клопотання за підписом прокурора ОСОБА_12 , аналогічне за змістом клопотання слідчого ОСОБА_5 , та витяг з ЄРДР, з якого випливає що на час розгляду клопотання слідчий ОСОБА_5 виведений зі складу слідчих у даному кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_4 в заперечення про накладення арешту на вказане майно, послався на той факт, що дозвіл на проведення обшуку був наданий конкретним особам: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 між тим обшук був проведений іншою особою, процесуальний статус якої не зрозумілий. Крім того вказав, що не зазначений ІМЕІ мобільного телефону, паспорт та посвідчення водія взагалі не підлягають арешту.

Прокурор ОСОБА_3 в обґрунтування законності проведеного обшуку та тимчасового вилучення майна у ОСОБА_11 , послався на наявність доручення слідчого ГПУ ОСОБА_7 та те що, відповідно до ст. 41 КПК України оперативні підрозділи за письмовим доручення слідчого, прокурора можуть здійснювати слідчі дії. При цьому при виконанні вказаного доручення співробітники оперативного підрозділу користуються всіма правами слідчого.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю за необхідне в задоволенні клопотанні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 236 ч.7 КПК України при проведені обшуку слідчий має можливість тимчасово вилучити майно, щодо якого прямо не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при розгляді питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен встановити правові підстави для арешту майна, т.т. встановити чи уповноваженою особою було подано клопотання, чи уповноваженою особою воно вилучалося, чи був проведений обшук у відповідності до чинного законодавства.

З`ясовуючи це питання не можливо погодитися з твердженням прокурора, виходячи з наступного:

· Ст. 41 КПК України є загальною нормою в КПК України, та дійсно визначає можливість надання слідчим, прокурором доручень оперативним підрозділам на проведення всіх слідчих дій, крім тих, що відносяться до виключної компетенції слідчого та прокурора. Так, відповідно до ст. 236 ч.1 КПК України, яка є спеціальною нормою, обшук може бути проведений виключно слідчим або прокурором.
· При виконанні доручення в порядку ст. 41 КПК України співробітники оперативного підрозділу користуються всіма правами слідчого. КПК України не містить вимог щодо форми, за якими вказані доручення повинні надаватися. Однак зрозуміло, що для того, щоб володіти повним обсягом повноважень слідчого, необхідно отримати чітке доручення: час, місце, перелік необхідних дій. Між тим в дорученні слідчого ГПУ ОСОБА_7 міститься лише вказівка щодо проведення слідчої дії у вигляді обшуку, без зазначення а ні часу, а ні місця. За такого не зрозуміло хто саме визначав час та місце проведення обшуку. В судовому засіданні прокурор на це питання відповісти не зміг.
Захисник в судовому засіданні посилався на те, що дозвіл на проведення обшуку був наданий ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в той час як обшук проводив ОСОБА_13 .

Сам по собі факт проведення обшуку ні тими особами, що зазначені в ухвалі слідчого судді, е має суттєвого юридичного значення, оскільки важливо щоб обшук, на який був наданий дозвіл був проведений уповноваженою на те особою.

При намаганні встановити перелік вказаних уповноважених осіб, шляхом огляду матеріалів кримінального провадження, було встановлено наступне.

Під час реєстрації провадження в ЄРДР 15.06.2015р. була визначена група слідчих та прокурорів Генеральної прокуратури України, серед яких і ОСОБА_7 , і ОСОБА_14 , і ОСОБА_8 та інші співробітники ГПУ.

Будь-які дані про те що за участі вказаних осіб була створена слідча група сумісно з працівниками прокуратури Миколаївської області в матеріалах кримінального провадження відсутні. Щодо наявності таких документів прокурору що приймав участь у розгляді клопотання нічого не відомо.

Перший офіційний документ, що був складений в прокуратурі Миколаївської області є постанова про визначення групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, що датовано 24.06.2015р. Серед вказаних процесуальних прокурорів зазначений ОСОБА_12 , прізвища ОСОБА_15 та ОСОБА_5 відсутні.

Перший витяг з ЄРДР, в якому зазначені як слідчі ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , що міститься в розпорядженні суду, це витяг наданий захисником ОСОБА_4 та датований він 26.06.2015р. Будь-які інші дані про те хто був насправді слідчим у кримінальному провадженні під час проведення обшуків 24.06.2015р. в матеріалах кримінального провадження відсутні, прокурор що брав участь у розгляді клопотання про наявність в нього таких даних поза межами кримінального провадження не повідомив.

Ст. 41 ч.2 КПК України вказує про можливість надання співробітнику оперативного підрозділу повноважень слідчого на проведення слідчої дії. Однак в даному випадку не зрозуміло чиї саме повноваження взяв на себе працівник оперативного підрозділу, чому він їх взяв на себе в той час, як під часу обшуку були присутні прокурор ОСОБА_12 та слідчий ОСОБА_5 , та чи взагалі під час проведення обшуку були визначенні офіційно в кримінальному провадженні будь-які слідчі, чи ні.

З огляду на наведене, вважаю необхідним в задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст. 173, 309 КПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про арешт майна, що було вилучено 24.06.2015р. під час обшуку автомобіля марки «Фольксваген» номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_11 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1