Провадження №1-кп/761/1112/2016
В И Р О К
іменем України
05 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002406 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, працюючого охоронцем в ТОВ «Кольцова», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел на заволодіння аудіо технікою, знайшов в мережі «Інтернет» повідомлення про добову оренду аудіо техніки, а саме: програвачів марки «Pionner» моделі «CDJ-2000NХS». В подальшому, здійснивши телефонний дзвінок на заначений в повідомленні номер телефону до власника програвачів ОСОБА_7 , та вводячи останнього в оману, повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що в нього виникла потреба в користуванні програвачами марки «Pionner» моделі «CDJ-2000 NХS» протягом доби. Обговоривши умови оренди, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про те, що для отримання програвачів в оренду необхідно прибути за адресою: м. Київ пл. Бесарабська № 2.

14 березня 2014 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся з ОСОБА_7 та запевнив останнього у добросовісності своїх намірів, продовжуючи вводити в оману, не маючи на меті повернути вищевказані програвачі та обладнання до них, під приводом оренди, шляхом обману заволодів чужим майном, яке належало ОСОБА_7 , а саме, двома DJ програвачами марки «Pionner» моделі «CDJ-2000NХS», чорного кольору, вартістю 28008 гривень кожен, а всього на суму 56016 гривень, двома кейсами для програвачів марки «Pionner», вартістю 2568 гривень кожен, а всього на суму 5136 гривень, кабелем марки «Sommev ON 2F 0100SW» в кількості 1 шт., вартістю 640 гривень. Загальний матеріальний збиток становить 61792 гривні.

Після чого, ОСОБА_5 15 березня 2014 року вищевказану техніку власнику не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.

Всього ОСОБА_5 шахрайським шляхом, повторно, завдавши потерпілому ОСОБА_7 значної шкоди, заволодів майном останнього на загальну суму 61792 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 визнається винуватим за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, завдавши значної шкоди потерпілому.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні досліджені безпосередньо судом докази, які суд враховує та бере до уваги.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому та дав показання, згідно з якими, повністю визнав себе винним у заволодінні шахрайським шляхом майном потерпілого ОСОБА_7 . Дав показання, згідно з якими, через мережу «Інтернет» він знайшов оголошення про здачу в оренду програвачів, після чого, зателефонував особі за номером телефону та домовився про зустріч. В ході зустрічі 14 березня 2014 року в м. Києві на площі Бесарабській з потерпілим ОСОБА_7 , останній передав йому два DJ програвача марки «Pionner», два кейси та один кабель для цих програвачів, крім того, вони підписали договір оренди зазначеного обладнання та він передав потерпілому грошові кошти за оренду. Після цього, із заначеним обладнанням він поїхав в м. Ніжин, де через мережу «Інтернет» продав його за 10000 грн. Повністю погодився з вартістю майна, яким він завлодів, на суму 61792 грн., що зазначена в обвинувальному акті, та в повному обсязі визнав позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими, попереднього домовившись по телефону, 14 березня 2014 року він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , де передав останньому в оренду на одну добу два DJ програвачі марки «Pionner», два кейси та кабель для цих програвачів. Ними був підписаний договір оренди. Однак, у подальшому ОСОБА_5 у визначений день не повернув йому майно, крім того, через деякий час телефон обвинуваченого був вимкнений. У зв`язку з такими обставинами він звернувся із заявою до правоохоронних органів. Підтримав заявлений ним цивільний позов про відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди на суму 178874 грн. 50 коп., оскільки саме на таку суму ним було придбано майно, аналогічне тому, яким заволодів ОСОБА_5 , що підтверджується рахунками-фактури та товарним чеком. Також просив стягнути з обвинуваченого на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 30000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими, він познайомився з обвинуваченим ОСОБА_5 , коли в 2014 році передав останньому в оренду відеокамеру. Після цього, обвинувачений не повернув йому відеокамеру та побачив він його наступного разу лише в прокуратурі. За обставинами заволодіння ОСОБА_5 його майном, він визнаний потерпілим.

Згідно з даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15 березня 2014 року, ОСОБА_7 заявив, що 14 березня 2014 року, приблизно о 14 год., за адресою: м. Київ Бесарабська площа № 2, особа з анкетними даними ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шахрайським шляхом під приводом оренди заволоділа аудіо обладнанням, в результаті чого йому завдано матеріальну шкоду в розмірі 55 650 грн.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду документів від 01 грудня 2015 року, оглянуто надані 14 травня 2015 року потерпілим ОСОБА_7 наступні документи: договір прокату № 14032014 від 14 березня 2014 року; додаток до договору № 14032014; гарантійний талон; видаткову накладну № 3Р-0000007 від 03 лютого 2014 року; рахунок-фактуру № 3Р-0000004 від 03 лютого 2014 року.

Згідно з даними, що містяться у договорі проката № 14032014 від 14 березня 2014 року та додатку до цього договору, ОСОБА_7 за 1180 грн. передав ОСОБА_5 в оренду на одну добу два DJ-CD програвача марки «Pionner» моделі «CDJ-2000NЕХ».

Згідно з даними, що містяться в гарантійному талоні, ТОВ «ЛЛС» встановлено гарантійний термін строком на 12 місяців на два програвача марки «Pionner» моделі «CDJ-2000nexus», проданих 23 січня 2014 року.

Згідно з даними, що містяться у видатковій накладній № 3Р-0000007 та рахунку-фактурі № 3Р-0000004 від 03 лютого 2014 року, вартість одного програвача марки «Pionner» моделі «CDJ-2000NЕХ» складає 28008 гривень.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду документів від 30 вересня 2015 року, оглянуто надані 30 вересня 2015 року представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 наступні документи: рахунок-фактуру № 3Р-0000036 від 03 лютого 2014 року від постачальника ФОП ОСОБА_10 , для одержувача ОСОБА_7 щодо продажу/придбання кейсів для програвачів марки «Pionner» в кількості 2 шт., вартістю 2568 грн. за 1 шт., всього на 5136 грн.; товарний чек № 001275 від 03 лютого 2014 року ЧП ОСОБА_11 щодо продажу/придбання кабелю марки «Sommev ON 2F -0100SW», в кількості 1 шт., вартістю 640 грн.

Згідно з даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 березня 2016 року з фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_7 в присутності двох понятих впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_5 , який 14 березня 2014 року заволодів шахрайським шляхом його двома програвачами.

Згідно з даними, що містяться у висновку судової почеркознавчої експертизи № 632 від 07 червня 2014 року, підпис від імені ОСОБА_5 в договорі прокату № 14032014 від 14 березня 2014 року виконаний самим ОСОБА_5 .

Згідно з даними, що містяться у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 04 травня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року, в приміщенні ТОВ «Лайфселл» за адресою: м. Київ вул. Амосова № 12, вилучено копію інформації в електронному вигляді, записану на електронний носій CD-R, щодо нульових з`єднань, вхідних та вихідних дзвінків, СМС-повідомлень, телефонних номерів та ІМЕІ телефонів, які з`єднувалися з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», а саме, НОМЕР_1 в період часу з 08 год. 00 хв. 13 березня 2014 року по 20 год. 00 хв. 16 березня 2014 року.

Згідно з даними, що містяться у протоколі перегляду електронного файлу під назвою 83_13.03.2014_16.03.2014.xlsx та моніторингу отриманої інформації від 05 травня 2016 року, оглянуто електронний носій CD-R, вилучений в ТОВ «Лайфселл» на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року, а саме, файл під назвою 83_13.03.2014_16.03.2014.xlsx, в якому наявна інформація по абонентському номеру НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_5 , за період часу з 08 год. 00 хв. 13 березня 2014 року по 20 год. 00 хв. 16 березня 2014 року. Так, 13 березня 2014 року о 12:35 ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_7 на номер останнього НОМЕР_2 , тривалість розмови склала 97. 14 березня 2014 року о 10:47, 12:36 та 14:13 ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_7 , при цьому, тривалість розмови склала відповідно 46, 45, 32. 14 березня 2014 року о 14:22 ОСОБА_7 телефонував ОСОБА_5 , тривалість розмови склала 33. 14 березня 2014 року о 19:50 та 20:05 ОСОБА_7 телефонував ОСОБА_5 , при цьому виклики були переадресовані.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою.

При цьому, суд вважає необгрутованими доводи потерпілого ОСОБА_7 та його представника щодо неправильно встановленого органом досудового розслідування розміру майнової шкоди завданної кримінальним правопорушенням.

Так, за твердженням потерпілого та його представника в результаті шахрайського заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , останньому були заподіяні збитки в розмірі 178 874 грн. 50 коп, що підтерджується рахунками-факторою № 3Р-0000050, №3Р-0000055 та товарним чеком від № 01873 від 07.09.2015 року, згідно з якимим потерпілим придбано аналогічне обладнання тому, яким заволодів ОСОБА_5 . З огляду на це на переконання потерпілого та його представника саме на суму 178 874 грн. 50 коп. заподіяно збитки в результаті вчиненого злочину.

Разом з тим, в судовому засіданні з`ясовано та визнано судом доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 на суму 61 792 грн., що підтверджується наведеними вище доказами.

Та обставина, що потерпілим за спливом майже 1,5 року після вчинення щодо нього протравних дій ОСОБА_5 було придбано аналогічне обладнання на суму 178 874 грн. 50 коп., не може бути належним доказом розміру запобідяного збитку у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, провівши згідно зі ст.337 КПК України судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про його особу, а саме, що він, хоча і засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, однак має погашені судимості в силу ст.89 КК України, окрім того з моменту вчинення злочину у даному кримінальному провадженні пройшов тривалий проміжок часу, нових злочинів ОСОБА_5 вчинено не було, тобто останній став на шлях виправлення, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має місце реєстрації та постійне місце проживання, де характеризується посередньо, працює охоронником в ТОВ «Кольцова», де характеризується також посередньо.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винуватим, покарання у виді обмеження волі на певний строк, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, те, що на момент вчинення злочину 14.03.2014 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не притягався до кримінальної відповідальності, а винесені стосовно останнього вироки від 11.07.2014 року та 28.05.2015 року стосувалися відповідно епізодів від 12.02.2014 року та 14.03.2014 року, після вчинення злочину стосовно потерпілого ОСОБА_7 нових злочинів ОСОБА_5 не вчиняв, що свідчить про його виправлення, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, працює, а також суд враховує конретні обставини справи та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі на певний строк, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Що ж стосується заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 178874 грн. 50 коп. та моральної шкоди на суму 30000 грн., а також витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, то суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, під час кримінального провадження до початку судового розгляду особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, за змістом даної норми закону, в кримінальному провадженні пред`являються позовні вимоги про відшкодування завданої саме кримінальним правопорушенням шкоди.

З урахуванням положень кримінального процесуального закону, суд вважає за можливе частково задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 61 792 грн., оскільки саме на таку суму в результаті злочинних дій ОСОБА_5 заподіяно шкоду потерпілому.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди на суму 30000 грн., суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню. Так, при визначенні розміру моральної шкоди суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує переживання потерпілого внаслідок протиправного заволодіння його майном обвинуваченим, порушення в результаті цього звичного способу життя потерпілого, причинний зв`язок між винуватими діями обвинуваченого та отриманими ОСОБА_7 стражданнями, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди в межах 5 000 грн.

При цьому, суд в силу вимог ч. 2 ст. 120 КПК України, не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, оскільки такі витрати за вказаною нормою закону несе безпосередньо потерпілий.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 589 гривень 68 копійок, підлягать стягненню з ОСОБА_5 на користь держави відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінальновиконавчої інспекції; повідомляти кримінальновиконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінальновиконавчій інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди задовольнити частков.

Стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 61 792 (шістдесят одну тисячу сімсот дев`яносто дві) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування заподіяної моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 5000 ( п`ять тисяч) гривень.

Відмовити у заволодінні позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого

Стягнути з ОСОБА_5 витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 589 гривень 68 копійок на користь держави.

Речові докази: рахунок-фактуру № 3Р-0000036 від 03 лютого 2014 року та товарний чек № 001275 від 03 лютого 2014 року; CD диск з інформацією про роздруківки мобільного телефону ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадженняр.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя