АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/451/16-к Номер провадження 11-кп/786/372/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 та заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 22 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий:

28 листопада 2011 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 та ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна;

31 січня 2012 року Київським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.289 та ч.1 ст.69, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна;

31 травня 2012 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна; звільнений 18 липня 2014 року відповідно до ухвали апеляційного суду Сумської області на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_10 2135 грн. 9 коп. майнової шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 16 січня 2016 року близько 23 год. 30 хв., в м. Полтава поблизу палацу дозвілля «Листопад», розташованого по вулиці Жовтневій 58, повторно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , поваливши її додолу та нанісши декілька ударів лівою рукою в праву частину голови, з кишені куртки викрав мобільний телефон «Samsung J2 Duos 200» вартістю 3 799 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає призначене покарання занадто суворим, з огляду на його активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік та позитивні характеристики. Водночас стверджує, що під час злочину не спричиняв потерпілій тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України, у виді 4 років позбавлення волі. При цьому зазначає, що ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині визнав та сприяв його розкриттю, має молодий вік, а шкоду не відшкодував, оскільки перебував під вартою. Також вважає, що суд не встановив, чи наносив обвинувачений потерпілій удари під час грабежу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість і ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які просили пом`якшити призначене покарання до 4-х років позбавлення волі, думку прокурора, який не підтримав принесену апеляційну скаргу та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України є правильними.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_8 під час вчинення злочину не наносив потерпілій ударів, спростовуються зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Так, сам обвинувачений в судовому засіданні не заперечував, що під час нападу на потерпілу, повалив її у сніг та забрав мобільний телефон.

Потерпіла ОСОБА_10 стверджувала, що під час нападу обвинувачений раптово підбіг до неї і ударив, поваливши на спину, а потім наніс ще декілька ударів у голову, після чого витяг з кишені телефон.

Такі показання потерпілої підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №70 від 18 січня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців підборіддя та правої вушної раковини, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи з ссадненнями на її поверхні, які утворилися не менше ніж від 3-х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних потерпілою.

Наявність у потерпілої тілесних ушкоджень після вчинення злочину підтвердив і свідок ОСОБА_11 .

Враховуючи наведене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 в повторному, відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_10 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України.

Покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим, а тому підстав для посилення покарання колегія суддів не вбачає.

Враховуючи особу обвинуваченого, який має ряд непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі, на підставі акту амністії, знову вчинив грабіж, не працює, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання.
Отже, апеляційні скарги не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Київського районного суду м. Полтава від 22 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника ОСОБА_7 та заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , - без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 січня по 21 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4