Справа № 301/1734/16-к

У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
"25" жовтня 2016 р. м. Іршава
в с т а н о в и в :
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши думку прокурора, клопотання представника потерпілої, обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.
Згідно ст. ст. 3 ч.1 п.13, 42 ч. 3 п. 1 та 110 ч. 4 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом; обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Зі змісту ч.2 ст.291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити, у тому числі, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таке формулювання обвинувачення, крім обставин, зазначених у диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, повинно містити посилання на наявність доведених даних про саму подію кримінального правопорушення, час, місце, спосіб, мотив і мету його вчинення, а також форму вини та інші обставини, які впливають на ступінь його тяжкості, вид та розмір покарання.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання, у тому числі, і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно ст. 337 КПК України суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причиновий зв`язок між діянням і наслідками.
Причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286КК.
У вину ОСОБА_5 ставиться, зокрема, і порушення п.16.11 ПДР, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Згідно обвинувального акту, невиконання, у тому числі, вказаного пункту ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП у виді заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Згідно обвинувального акту, « ОСОБА_5 , рухаючись поза межами населеного пункту у напрямку с. Горбок Іршавського району, проїжджаючи нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_4 , який рухався дорогою Мукачево-Рогатин-Львів у напрямку з м.Мукачева до с.Сільце Іршавського району».
При цьому, в обвинуваченні не зазначено, хто з водіїв, що причетні до дорожньо-транспортної пригоди (обвинувачений ОСОБА_5 чи потерпілий ОСОБА_4 ), рухався по головній дорозі, а хто по другорядній.
Не зазначено в обвинувальному акті і точного місця дорожньо-транспортної пригоди (назви населених пунктів, між якими рухався ОСОБА_6 , відповідний кілометр автодороги, де сталася ДПТ, напрямок руху на перехресті та точне місце розташування перехрестя тощо). Враховуючи протяжність автодороги Мукачево-Рогатин-Львів у напрямку з м.Мукачева до с.Сільце Іршавського району та наявність на цьому відрізку дороги багатьох населених пунктів, не можливо з`ясувати точне місце ДТП і з обставин, що викладені щодо руху потерпілого ОСОБА_4 .
Отже, обвинувальний акт не містить відомостей про точне місце ДТП, в ньому не конкретизовано, в чому саме полягає вина обвинуваченого, такий не містить формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженню, а також відомостей, що характеризують об`єктивну сторону злочину, а це, в свою чергу, порушує право обвинуваченого ОСОБА_5 знати в чому його обвинувачують.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Вказане, істотно порушує вимоги п. а) та b) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, щонайменше, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком.
Вимоги до форми і змісту реєстру матеріалів досудового розслідування містяться у ст. 109 ч. 2 КПК України.
Однак, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам закону: він не містить даних про всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, зокрема, відсутні дані про повідомлення підозрюваному та потерпілому про їх права та вручення відповідних пам`яток, відомості про закінчення досудового розслідування, що є суттєвим порушенням, оскільки відповідно ч. 3 ст. 283 КПК України, такі вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 395 КПК України,
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1