Справа № 440/942/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/826/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 03 червня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Красне Буського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 25 липня 2014 року Буським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 дрійовичу покарання чотири роки позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Буського районного суду Львівської області від 25 липня 2014 року і остаточно призначено покарання чотири роки один місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в користь ПП "АгроКом" витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 1065,20 грн.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 в листопаді 2014 року, точної дати судовим слідством не встановлено, маючи умисел на викрадення чужого майна та перебуваючи на території господарства ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_2 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки «Start Vega», вартістю 3951,05 грн., чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_6 16 липня 2015 року приблизно о 09:00 год., перебуваючи неподалік церкви ОСОБА_11 по вул. О.Кобилянської в смт. Красне Буського району Львівської області, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, з метою протиправного збагачення, відкрито заволодів коштами в сумі 43 грн., витягнувши їх з кишені ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинуваченоий ОСОБА_6 покликається на те, що вирок Буського районного суду Львівської області від 03 червня 2016 року є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що органами досудового розслідування та судом допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, які роблять неправосудним постановлене судове рішення.

Наголошує, що обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, належним чином не були з`ясовані.

Вважає, що по епізоду в якому його звинувачують у викраденні належного ОСОБА_9 велосипеда марки «Старт BETA» вартістю 3951,05 грн., він повинен бути виправданий і кримінальне провадження відносно нього закрите.

Звертає увагу, що такі події мали місце, але він велосипеда у потерпілого не викрадав. Також зазначає, що ОСОБА_10 являється його рідним дядьком і він часто бував у нього дома та бачив на подвір`ї декілька велосипедів і вважав їх власністю дядька.

Акцентує, що часто брав один із велосипедів для власного користування та іноді просив дозволу у дядька, а коли його не було дома брав без дозволу і повертав його останньому через деякий час. Так було і в листопаді 2014 року.

Зазначає, що вважав цей велосипед дядьковим і викрадати чиєсь майно у нього не було наміру. Потім йому терміново були потрібні гроші і він вирішив продати велосипед дядька, а пізніше повернути йому інший, чи гроші за нього. Про те, що цей велосипед ОСОБА_9 він не знав, а тому вважав, що речі, які знаходяться у дворі дядька, є його власністю і що він позичає велосипед у ОСОБА_10 .

Вважає, що злочину по даному епізоду не вчиняв, а тому просить кримінальне провадження за таким закрити.

По епізоду від 16 липня 2015 року, де він відкрито заволодів коштами в сумі 43 грн., витягнувши їх з кишені ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, визнає себе винним, щиросердечно розкаюється і просить суворо не карати.

Зазначає, що в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_12 та його батьки вибачили йому цей випадок і претензій до нього не мають.

Просить вирок скасувати частково, та постановити новий, яким закрити кримінальне провадження по обвинуваченню у таємному викраденні майна ОСОБА_9 , та застосувати до нього ст. 414 КПК України, призначивши більш м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ захисника ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_9 , які заперечили апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та просять вирок суду відносно останнього залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду І інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його пояснень в суді апеляційної інстанції, останній не оспорює засудження за ч.2 ст. 186 КК України, а не згідний лише з мірою призначеного покарання та заперечує вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки велосипеда ОСОБА_9 .
Колегія суддів вважає, що висновок суду І інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, ретельно дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна оцінка, а саме: показаннями в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 , протоколами огляду місця події, проведення слідчого експерименту та фототаблицями до них (а.с. к.п. 24-30, 74-86).
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді визнав, що дійсно в листопаді 2014 року, перебуваючи на території господарства свого дядька ОСОБА_10 в смт. Красне, Буського району, Львівської області, взяв велосипед марки «Start Vega», який в подальшому продав ОСОБА_13 , однак думав, що даний велосипед належить його дядькові і умислу на таємне викрадення чужого майна у нього не було.
Колегія суддів приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 про заперечення вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є способом уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і призначив таке, на думку колегії суддів, у відповідності до вимог ст.ст. 65, 70, 71 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликається обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі, місцевим судом теж враховані.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведене повністю спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , і не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку місцевого суду.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Буського районного суду Львівської області від 03 червня 2016 року відносно останнього - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4