АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №626/564/16-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №11-кп/790/1932/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.388 КК України
УХВАЛА
Іменем України
23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 09.06.2016р. відносно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краснограда Харківської області, громадянин України, з неповною вищою освітою, непрацюючий, розлучений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий

засуджено за ч.1 ст.388 КК України до 1(одного) року 6(шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75, 76 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1(один) рік та покладанням обов`язку повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання.
Цим же рішенням суду розв`язаний цивільний позов та вирішена доля речових доказів у порядку передбаченому ст.124 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_9 , являючись особою якій було передано у відання заставлене майно, а саме автомобіль марки «MITSUBISHI ASX 1.8 AT INVITE», 2011р. випуску, об`єм 1798см3, в кузові коричневого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що не підлягає відчуженню, достовірно знаючи, що зазначене майно є заставленим, в порушення положень п.2.2 договору застави транспортного засобу №12145509 укладеного 21.07.2011р., між ОСОБА_9 , та заступником керуючого Відділенням №2 Філією Банку Акціонерного товариства «ПУМБ» в м. Харкові ОСОБА_10 , здійснив відчуження заставного майна при наступних обставинах.
ОСОБА_9 21.07.2011р., перебуваючи у приміщенні Відділення №2 Філії Публічного акціонерного товариства «ПУМБ», розташованого за адресою: м. Харків, Майдан Конституції 21/2, уклав з вищевказаним банком, в особі заступника керуючого Відділенням № 2 Філією Банку в м. Харкові ОСОБА_10 , кредитний договір за №12134748 на отримання грошових коштів у розмірі 107211грн., для придбання транспортного засобу марки: «MITSUBISHI ASX 1.8 AT INVITE», 2011р. випуску, об`єм 1798см3, в кузові коричневого кольору, номер кузову НОМЕР_3 .
У той же день, 21.07.2011р., ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні банку уклав договір застави вище вказаного транспортного засобу за №12145509, який був підписаний заступником керуючого Відділенням за №2 Філією Банку ПАТ «ПУМБ»
Згідно п.1.3 вказаного договору застави транспортного засобу, ОСОБА_9 , з метою забезпечення повного виконання основного зобов`язання, передає в заставу, а Відділення №2 Філії ПАТ «ПУМБ» м. Харків приймає в заставу на умовах, визначених у договорі, транспортний засіб марки «MITSUBISHI ASX 1.8 AT INVITE» державний номер НОМЕР_2 , 2011р. випуску, об`єм 1798 см3, в кузові коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харків 21.07.2011р.
Згідно п.2.2 договору застави транспортного засобу до виконання основного зобов`язання у повному обсязі, ОСОБА_9 , не має права, без письмової згоди банка, видавати доручень, за якими наділяти третіх осіб правом управління транспортним засобом, відчужувати предмет застави у будь-який спосіб, передавати його в користування третім особам (в тому числі за договором найму (оренди) чи договором позички), передавати предмет застави як внесок до статутного фонду юридичних осіб, в спільну діяльність, розпоряджатися будь-яким іншим чином предметом застави в цілому або окремими частинами, що входять до його складу, а також вчиняти відносно предмету застави будь-які інші правочини, в тому числі видавати доручень, за якими наділяти третіх осіб правом вчинення тих чи інших правочинів щодо предмету застави від імені ОСОБА_9
11.01.2014р., ОСОБА_9 , знаходячись у приміщені ВРЕР ДАЇ з обслуговування Красноградського, Кегичівського та Зачепилівського районів ГУМВС України в Харківській області, за адресою: вул. Димитрова 124 с. Наталине Красноградського району в Харківській області, діючи з прямим умислом, спрямованим на відчуження заставленого майна, яке йому ввірене на підставі акту приймання-передачі №110721-001 від 21.07.2011р. та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харків 21.07.2011р. з метою вирішення особистих майнових проблем, розуміючи протиправність своїх дій, зняв з обліку для реалізації належний йому на праві власності транспортний засіб марки «MITSUBISHI ASX 1.8 AT INVITE» державний номер НОМЕР_2 , 2011р. випуску, об`єм 1798 см3, в кузові коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_3 .
У цей же день, 11.01.2014р., ОСОБА_9 , продав належний йому транспортний засіб марки «MITSUBISHI ASX 1.8 AT INVITE» державний номер НОМЕР_2 , 2011р. випуску, об`єм 1798 см3, в кузові коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , який являється заставленим майном Відділення за №2 Філії ПАТ «ПУМБ» в м. Харкові громадянину ОСОБА_11 .
В результаті незаконних дій ОСОБА_9 , заставлене майно банку у вигляді транспортного засобу марки відчужене третім особам.
Свої зобов`язання по кредитному договору ОСОБА_9 не виконав, заставленим майном незаконно розпорядився на власний розсуд, чим завдав Відділенню за №2 Філії ПАТ «ПУМБ» в м. Харкові матеріальну шкоду на загальну суму 60632грн. 28коп.
Захисник в апеляційній скарзі просить вирок скасувати з причини неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушенням права на справедливий суд з причин допущених процесуальних порушень. В обґрунтування апелянт посилається на те, що на його погляд встановлені дії обвинуваченого охоплюються лише цивільно-правовими правовідносинами і не утворюють складу злочину передбаченого ч.1 ст.388 КК України. В зв`язку з наведеним цей апелянт просить ухвалити новий виправдувальний вирок в зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги, з`ясувавши позицію прокурора та представника потерпілого, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вироку (т.1 а.с.31-35) фактичні обставини справи встановлені на підставі досліджених у суді доказів у загальному порядку.

Піддавши аналізу національне законодавство, покликане забезпечувати процедуру застави майна, слід визнати, що вона детально регламентована положеннями ст.ст.572593 ЦК України, нормами законів України «Про заставу» та «Про іпотеку».

Із змісту вказаних норм випливає, що застава майна це спосіб або вид забезпечення зобов`язань (якщо інше не встановлено законом), в силу якого кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника (право застави).

Отже, застава майна згідно чинного законодавства може виникати на підставі договору. Нею може бути забезпечена будь-яка дійсно існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема, така, що випливає з договору позики, кредиту, тощо. При цьому застава завжди має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Таким чином, на підставі вищенаведених правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що не дивлячись на те, що в українському законодавстві передбачено кілька процедур застави майна, з точки зору кваліфікації за ст.388 КК України під заставленим слід розуміти майно, яке було заставлене в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, для забезпечення виконання цивільних і майново-господарських зобов`язань.

Звідси, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_9 умисно, протиправно відчужив заставлене майно, яке йому було ввірене то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.1ст.388 КК України.

Інші доводи апелянта спростовуються аргументацією наведеною у вироку суду і з якою апеляційна інстанція повністю погоджується, вважаючи її переконливою та правомірною.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Красноградського районного суду Харківської області від 09.06.2016р. відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді