ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
24 жовтня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року щодо неї,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перевірку оскаржуваного судового рішення судом касаційної інстанції.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, обґрунтування вимог касаційної скарги засудженої викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, відповідно до якої касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Також у касаційній скарзі не наведено чітких доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості судових рішень з підстав передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 414 КПК України.
Разом з цим, у касаційній скарзі засуджена взагалі не зазначає підстав з яких просить переглянути оскаржуване судове рішення.
Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з нормами ст. 436 КПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. При цьому, вимоги скарги засудженої ОСОБА_4 не відповідають вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, оскільки викладені без їх урахування.
Також, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копії оскаржуваного судового рішення, завіреного належним чином, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

З огляду на викладене, касаційна скарга засудженої підлягає залишенню без руху із наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року щодо неї залишити без руху та надати їй для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3