Справа № 201/9246/2016
Провадження № 1-кс/201/5833/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта» про визнання бездіяльності прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської щодо неповернення вилученого майна неправомірною та зобов`язання повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000148, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Освіта» (далі ТОВ «Освіта») звернулося до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської ОСОБА_5 щодо неповернення вилученого майна та просить зобов`язати прокурора повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000148. В обґрунтування скарги директор товариства зазначив, що 26.05.2016 під час проведення згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2016 обшуку в офісному приміщенні товариства, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жуковського, 2б, прим. 43, прокуратурою Дніпропетровської області було виявлено та вилучено майно, речі та документи, які не мають відношення до обставин кримінального провадження, у межах якого здійснюється досудове розслідування, а їх подальше утримання у прокурора за відсутності судового рішення про арешт такого майна, порушує права заявника та осіб, з якими у нього укладено відповідні правочини, на користування, розпорядження та володіння таким майном.

Представники заявника у судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав у ній викладених. При цьому з огляду на те, що частину вилученого майна прокурором було повернуто самостійно просили задовольнити скаргу в частині повернення паспорта НОМЕР_1 та паспорта НОМЕР_2 ОСОБА_6 , паспорта НОМЕР_3 , посвідку НОМЕР_4 ОСОБА_7 .

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Як встановлено під час розгляду скарги, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та дозволено йому та іншим процесуальним особам у кримінальному провадженні № 0000148 проведення обшуку за місцем фактичного знаходження товариств з обмеженою відповідальністю «Освіта», «Академія-Тревел», «Академія Інтернешнл» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. В. Жуковського, буд. 2б, прим. 43, з метою виявлення та вилучення: предметів та документів, у тому числі виготовлених незаконним шляхом, що підтверджують злочинну діяльність та причетність до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, предметів та документів, у тому числі виготовлених незаконним шляхом, що підтверджують злочинну діяльність та причетність осіб, які вчиняють дії, направлені на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Згідно з дослідженим у судовому засіданні протоколом обшуку від 26 травня 2016 року, органом досудового розслідування під час проведення обшуку у приміщенні, розташованому за вищезазначеною адресою, було виявлено та вилучено документи, що посвідчують особи іноземних громадян.

Перевіряючи з огляду на вимоги скарги правомірність утримання органом досудового розслідування вищезазначеного вилученого майна, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику або володільцю в порядку, передбаченому ст.ст. 167-169 КПК України, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частинта іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст.ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим, зазначений у частині другій цієї статті, зокрема тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
При цьому, порядок утримання майна, яке було тимчасово вилученим під час обшуку або огляду регулюється абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, з якого вбачається, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою , а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» Судом указано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.
Ураховуючи у своєму взаємозв`язку вищезазначені норми кримінального процесуального закону, а також проаналізувавши зміст ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 року про надання дозволу на обшук приміщення ТОВ «Освіта» в частині мети його проведення, зокрема щодо відшукання відомостей про обставини кримінального правопорушення, досудове розслідування по якому здійснюється у кримінальному провадженні № 0000148 , суд приходить до висновку, що вилучені 26 травня 2016 року під час вищезазначеного обшуку документи не були прямо зазначені в ухвалі суду про дозвіл на проведення обшуку та прокурором не надано жодних даних про те, що вони містять у собі відомості, які можуть бути використані у цьому кримінальному провадженні або мають до нього відношення з огляду на встановлені обставини досудового розслідування. При цьому, прокурор у судовому засіданні, незважаючи на наданий йому час, також не надав доказів щодо відношення зазначених документів та речей до обставин кримінального правопорушення та можливості їх використання у даному кримінальному провадженні як доказу певного факту, а отже, зазначене майно відноситься до тимчасово вилученого майна та з огляду на невиконання стороною досудового розслідування вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо звернення до слідчого судді протягом 48 годин з клопотанням про арешт такого майна, останнє підлягає поверненню особі, в якої його було вилучено.

З огляду на це слід зазначити, що подальше утримання майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право осіб, які є володільцями ідентифікуючих особу документів, на вільне використання належного їм майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Що стосується іншої частини вилученого майна, яка була повернута заявнику, що підтверджено у судовому засіданні як самим заявником, так і прокурором, то провадження у справі в частині цих вимог підлягає закриттю на підставі приписів ст. 305 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладені досліджені у судовому засіданні обставини, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта» про визнання бездіяльності прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської щодо неповернення вилученого майна неправомірною та зобов`язати прокурора повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000148 і закрити провадження в частині вимог скарги щодо повернення майна, яке заявнику вже повернуто.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000148, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Освіта» паспорт НОМЕР_1 та паспорт НОМЕР_2 ОСОБА_6 , паспорт НОМЕР_3 , посвідку НОМЕР_4 ОСОБА_7 .

Провадження в частині інших вимог скарги закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1