Ухвала іменем україни 14 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, засуджено:
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лесичине, Грузія, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , такого, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК.

Згідно з вироком суду, в невстановлений розслідуванням день і час в ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим вони розробили злочинний план.
Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 30 квітня 2015 року, приблизно о 19.15 годині, перебуваючи на стоянці біля супермаркету "Сільпо" по вул. Маліновського, 5 в м. Києві, побачили автомобіль марки "Сузукі Гранд Вітара" д.н.з. НОМЕР_1 без господаря. ОСОБА_8 приєднав заздалегідь приготований дріт до лівого переднього колеса автомобіля "Сузуки Гранд Вітара", з метою його зупинки при русі, через деякий час і скоєння запланованого злочину.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний план ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , того ж дня і в той же час, побачили власника автомобіля марки "Сузукі Гранд Вітара", яка сіла в автомобіль і почала рух. Приблизно через 15 метрів руху зупинилася і вийшла з автомобіля з метою його огляду, оскільки почула його технічні пошкодження, залишивши жіночу сумочку з особистими речами на правому пасажирському сидінні автомобіля. ОСОБА_8 підійшов до правої пасажирської двері автомобіля "Сузуки Гранд Вітара" і, відкривши її, таємно викрав жіночу сумочку з особистими речами потерпілої ОСОБА_10 , яка не помітила злочинних дій ОСОБА_8 .

Далі ОСОБА_8 побіг до автомобіля марки "Ніссан Прем`єра" д.н.з. НОМЕР_2 , який заздалегідь був заведений та в якому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 чекали на закінчення злочину та зникнення з його місця вчинення, сів в автомобіль, який розпочав рух, але кримінальне правопорушення не було закінчене по причинах, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані свідком ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , могли б заподіяти матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 20 000 грн.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року зазначений вирок місцевого суду скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнано винними за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено кожному покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 порушує питання про зміну вироку апеляційного суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особам засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 через суворість. В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що апеляційний суд не врахував наявних у матеріалах кримінального провадження та врахованих судом першої інстанції даних про особи засуджених та обставин, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим безпідставно дійшов до висновку про неможливість застосування до призначеного їм покарання положень ст. 75 КК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК та правильність кваліфікації їх дій, захисником у касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів захисника про те, що призначене засудженим покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та їх особам внаслідок суворості, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як убачається з матеріалів провадження, апеляційний суд розглянув справу в межах поданої апеляції прокурора та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставне застосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК та неправильного звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Свій висновок апеляційний суд вмотивував належним чином і з таким висновком погоджується суд касаційної інстанції, оскільки засуджені вчинили злочин середньої тяжкості, до вчинення якого заздалегідь приготувалися, розподілили ролі. Крім того, засуджені не працювали і доходів не мали. За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про неможливість виправлення засуджених без відбування покарання.
Між тим, з урахуванням даних про особи засуджених та обставин, які пом`якшують покарання, серед яких і ті, про які йдеться в касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції з врахуванням того, що засудженими вчинено незакінчений злочин, призначив ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покарання, яке відповідає вимогам статей 50, 65, 68 КК. Призначене покарання сприятиме перевихованню засуджених та попередженню вчинення ними нових злочинів.

Апеляційний суд дотримався положень статей 404, 405, 407, 409 КПК при розгляді поданої прокурором апеляційної скарги, а постановлений в апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідає вимогам статей 374, 420 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК були б підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_6 не вбачається.

Керуючись статтями 433436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3