Справа № 359/5043/16-к
Провадження №1-в/359/962/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«01» липня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника БВК 119 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, засудженого згідно вироку Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2012 року за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.03.2013 року, вирок залишено без змін. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2016 року зараховано у строк відбування перебування в установах попереднього ув`язнення з 24.03.2010 року по 27.03.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку 24.03.2010 р., кінець строку 27.03.2017 р., -

В С Т А Н О В И В :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. При цьому не зміг пояснити коли і за що конкретно надавались заохочення, де і в які періоди часу він працював в БВК-119, яку отримував заробітну плату. Також не зміг пояснити чому стягнення та заохочення надавались протягом одного періоду, та причини порушення режиму утримання.

Представник Бориспільської виправної колонії № 119 ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання не підтримав, а зазначив, що на час надання характеристики засудженому, він виконував обов`язки начальника відділення близько одного місяця, тому не мав об`єктивної картини при оцінюванні засудженого.

Начальник БВК-119 ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання засудженого не підтримав, пояснив що характеристику засудженого він не затверджував, оскільки в цей час перебував у відпустці. Дані характеристики на його думку є необ`єктивними, з цього приводу буде проведено службове розслідування. Вважає, що засуджений не став на шлях виправлення та відносно засудженого не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні просить в задоволенні клопотання відмовити, оскільки дані особової справи є суперечливими, а тому не можуть доводити ту обставину, що засуджений став на шлях виправлення а тому, його не може бути звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Заслухавши сторони, ознайомившись із думкою начальника БВК, представника колонії, прокурора, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 , згідно даних особової справи, протягом 2014-2015 років мав 7 стягнень і в цей же час застосовувались заохочення, що свідчить про нестабільність поведінки та особи засудженого. В характеристиці від 10.06.2016 року зазначено, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, про те це суперечить даним, що містяться в характеристиці засудженого від 17.04.2015 року в якій зазначено, що ОСОБА_5 ще не став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, оскільки підтвердження виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання. Враховуючи, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1