Справа № 591/6516/15-к
Провадження № 1-кп/591/61/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника Служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_11
представника відділення кримінальної поліції у справах дітей
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Суми, громадянці України, з неповною середньою освітою, прож.: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці м. Суми, громадянці України, з неповною середньою освітою, прож.: АДРЕСА_2 , не судимої,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Неповнолітні обвинуваченіОСОБА_7 , перебуваючи разом із ОСОБА_6 17.05.2015 року, близько 02:00 год., на пл. Покровській в м. Суми познайомились з потерпілим ОСОБА_10 , після чого направились до кв. АДРЕСА_3 , де разом перебували у одній із кімнат квартири. Під час розмови вони звернули увагу на мобільний телефон «Lenovo A 820», що належить потерпілому ОСОБА_10 та взяли його для здійснення телефонного дзвінка, після чого у них виник умисел на викрадення мобільного телефону. У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, з корисливою метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, скориставшись тим, що потерпілий перебуває у іншій кімнаті, викрали зазначений мобільний телефон, чим заподіяли ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на суму 1530 грн. (згідно висновку товарознавчої експертизи № 1265 від 16.06.2015 року). Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи доказів, стосовно обставин вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, свою вину у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення, ( злочину) визнала повністю, та підтвердила, що усі обставини, зазначені в обвинувальному акті визнає.
Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи доказів, стосовно обставин вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, свою вину у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення, ( злочину) визнала повністю, та підтвердила, що усі обставини, зазначені в обвинувальному акті визнає.
Потерпілий пояснив, що усі обставини, зазначені в обвинувальному акті,який оголосив прокурор, підтримує.

Учасники судового провадження не оспорювали докази щодо обставин вчинення обвинуваченими встановленого судом кримінального правопорушення, (злочину) та не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, так як своїми умисними діями, які виразились у таємному, з корисливою метою викраденні майна, яке належить ОСОБА_10 скоїли дане кримінальне правопорушення, крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд враховує тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України за класифікацією злочинів відноситься до злочину середнього ступеня тяжкості, особу обвинувачених, які раніше не судимі, у вчиненому щиро розкаялись, їх характеристику, на обліку у психіатра та нарколога не перебувають, неповнолітній вік обвинувачених.
Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітньої обвинуваченоїОСОБА_6 , суд визнає - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 суд визнає - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину , добровільне відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Захисники, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просять звільнити обвинувачених від покарання, застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітніхОСОБА_6 під нагляд бабусі, а ОСОБА_7 застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері.
Законні представники обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали клопотання та пояснювали у судовому засіданні,що мають можливість здійснювати відповідний контроль за їх поведінкою, так як у них добрі стосунки та вони їх слухаються, змінили ставлення до життя.

Відповідно до ч.І ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановления вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині 2 цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
Заслухавши думку прокурора, який вважає, що наявні законні підстави, передбачені ст. 105 КК України, для звільнення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від кримінального покарання, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, потерпілого, який не заперечував проти застосування примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітніх обвинувачених під нагляд матері та бабусі, думку представника Служби у справах дітей Сумської міської ради та
представника відділення кримінальної поліції у справах дітей, які підтримують клопотання, та беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням конкретних обставин справи і тяжкості кримінального правопорушення, особи неповнолітнього обвинуваченого, умов його життя та виховання, стосунків з батьками, а також їх здатність забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітнього, суд прийшов до висновку про доцільність призначення неповнолітнім обвинуваченимОСОБА_6 , ОСОБА_7 покарання, з застосуванням ст. 69 КК України та необхідно перейти до іншого, більш м"якого виду основного покарання , не зазначеного в санкції статті 185 ч.2 КК України за цей злочин - громадські роботи, враховуючи, сімейний стан, повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого суворо не карати, іх вік, те, що скоїли кримінальне правопорушення будучи неповнолітніми, стан здоров`я, відповідно до довідки з лікарні ОСОБА_7 має ряд захворювань, враховує умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку, добровільно відшкодовано шкоду потерпілому, внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки обвинувачених, так як більше року пройшло з моменту тих обставин, які вміняються обвинуваченим, даних протилежного суду не надано, тому обвинувачені на момент постановлення вироку не потребують застосування покарання та тому необхідно звільнити обвинуваченихОСОБА_6 , ОСОБА_7 від покарання відповідно до ч.І ст. 105 КК України, застосувавши до них примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України у вигляді передачі неповнолітніхОСОБА_6 під нагляд бабусі, а ОСОБА_7 застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері.
Строк передачі неповнолітніхОСОБА_6 під нагляд бабусі, а ОСОБА_7 застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітніх тривалістю один рік.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України - громадські роботи на строк 30 годин, на підставі ч.І ст.105 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, застосувавши до неї примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі під нагляд бабусі - ОСОБА_8 строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України - громадські роботи на строк 30 годин, на підставі ч.І ст.105 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, застосувавши до неї примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 строком на 1 (один) рік.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя