н/п 1-кс/640/8511/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" листопада 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваної - ОСОБА_6 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в серпні 2016 року ОСОБА_13 , маючи намір направлений на вербування жінок, з використанням їх уразливого стану, з метою їх подальшої сексуальної експлуатації на території держави Литва вступив у попередню змову у складі групи осіб з ОСОБА_6 . Відповідно до розподілених ролей у скоєнні злочину, ОСОБА_13 повинен підшукати на території України жінок, які через тяжкі особисті обставини можуть дати згоду на заняття проституцією, після чого, співучасники, під час особистих зустрічей з ними, повинні досягти домовленості про їх переміщення через державний кордон України до Литви для надання сексуальних послуг, а ОСОБА_6 згідно своєї ролі повинна надати допомогу з виготовлення жінкам паспортів громадян України для виїзду за кордон та віз, проведення фотосесій для публікування на сайті з надання сексуальних послуг, та організувати перебування жінок на території Литви.
Так, ОСОБА_13 у вересні 2016 року, діючи за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_6 , підшукав на території м. Харкова ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 для заняття проституцією на території Литви, після чого, 12.09.2016 близько 18 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні торгового центру «Ave Plaza», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська 10, зустрівся з нею та, використовуючи її уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували їх здатність усвідомлювати свої дії, досяг з нею домовленості про переміщення її через державний кордон України до Литви для надання сексуальних послуг, тобто завербував її з метою сексуальної експлуатації.
Надалі ОСОБА_6 безпосередньо зустрічалась з ОСОБА_10 , з метою проведення фотосесій для публікування на сайті з надання сексуальних послуг та надання допомоги з виготовлення останній паспорту громадянина України для виїзду за кордон та візи.
Реалізуючи свій сумісний з ОСОБА_13 злочинний умисел, ОСОБА_6 02.11.2016 о 16 годині 25 хвилин зустрілась з ОСОБА_10 на території міжнародного аеропорту «Харків», за адресою: м. Харків вул. Ромашкіна 1, з метою її переміщення на територію держави Литва, де була затримана працівниками поліції.
31.10.2016 отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, що надає дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
02.11.2016 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та у неї в ході обшуку вилучено майно, а саме: мобільний телефон Sumsung DUOS ІМЕІ1: НОМЕР_6 ІМЕІ2: НОМЕР_7 , з сім-карткою Лайф № НОМЕР_8 ; мобільний телефон Sumsung GT-E1205Y ІМЕІ: НОМЕР_9 сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_10 ; зошит з чорновими записами, два аркуші А-4 з розпечатками, грошові кошти в розмірі 5000 гривень, купюрами по 200 гривень в кількості 25 штук.
02.11.2016 ОСОБА_6 вручене повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Вилучені документи є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Орган досудового розслідування зазначає, що вилучені під час обшуку грошові кошти у сумі 5400 гривень, 23 долара США, 105 Евро є майном підозрюваного та за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному проваджені підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, та можливої конфіскації майна за умови, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, крім того могли бути отримані злочинним шляхом від потерпілих. Вилучені мобільний телефон Sumsung DUOS ІМЕІ1: НОМЕР_6 ІМЕІ2: НОМЕР_7 , з сім-карткою Лайф № НОМЕР_8 ; мобільний телефон Sumsung GT-E1205Y ІМЕІ: НОМЕР_9 сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_10 містять в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим вони є доказом кримінального правопорушення. Вилучені ноутбук «Compaq» Presario V3000 с пристроєм живлення; планшет «Asus» містять в собі інформацію про дані осіб яких ОСОБА_6 та ОСОБА_13 намагались вивезти за кордон з метою їх подальшої сексуальної експлуатації, у зв`язку із чим вони є доказом кримінального правопорушення. Вилучення вказаних предметів та документів було метою проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 31.10.2016, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей і документів досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий частково підтримали клопотання про накладення арешту. Не підтримали клопотання в частині накладення арешту на паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 24.03.2015 на ім`я ОСОБА_7 .
Власник майна підозрювана ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні частково заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що стороною обвинувачення не доведено, що вилучені грошові кошти та технічний паспорт на квартиру має доказове значення у даному кримінальному провадженні, в цій частині просили відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 надано дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виявлення та вилучення: рукописних та печатних нотатків та документи, що можуть бути використані в злочинній діяльності, електронних носіїв інформації (флеш-накопичувачи), мобільних телефонів та інших засоби зв`язку на яких може міститися інформація про спілкування та переписку з дівчатами яких намагаються вивезти до Литви та особами з яким ОСОБА_6 здійснює свою злочинну діяльність, банківських карток, документів дівчат яких вже переправили до країн ЄС з метою подальшої сексуальної експлуатації, грошових коштів здобутих від злочинної діяльності, а також інших предметів та документів, які мають значення для розслідування та встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.
02.11.2016 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 за адресою: АДРЕСА_3 , проведений обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 31.10.2016 вилучено зазначені у клопотанні речі та документи.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим, прокурором доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, за виключенням паспорту для виїзду за кордон НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 31.10.2016 документи, комп`ютерна техніка, грошові кошти підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні слідчого, прокурора, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в цій частині.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 24.03.2015 на ім`я ОСОБА_7 , оскільки, як зазначено вище, прокурором, слідчим в цій частині клопотання не підтримано. Разом з тим, сторона обвинувачення не позбавлена можливості залучити до матеріалів даного кримінального провадження завірені належним чином копії вказаного документу.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1