Справа № 308/1578/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Свалявського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, -
ВСТАНОВИВ:
У проваджені органу досудового розслідування - Головного управління поліції в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000975, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 24 жовтня 2015 року, приблизно о 21 год. 40 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,79 % етилового спирту у крові), не маючи посвідчення водія та права керування транспортним засобом, керував квадроциклом марки «CAN-AM COMMANDER MAX XT 1000» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухався автодорогою сполученням «Перечин-Свалява-Липча» із с.Плоске у напрямку с.Яківське Свалявського району, разом із пасажирами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Водій ОСОБА_4 , проїжджаючи вказану ділянку автодороги, із швидкістю приблизно 80 км/год., що більша за допустиму в населених пунктах (60 км/год.), не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушюючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.1, 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого не впорався із керуванням транспортного засобу, поблизу будинку № 50 с.Плоске Свалявського району, на заокругленні дороги із лівостороннім поворотом з`їхав у правий по напрямку руху к`ювет, де транспортний засіб перекинувся.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир квадроцикла ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-розсіченої рани чола, закритого перелому основи нижньої щелепи з незначним зміщенням, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня важкості.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України,тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Клопотання мотивовано тим, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати з постійного місця проживання, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а також достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України і для запобігання цим ризикам, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

12 лютого 2016 року органом досудового розслідування було складено повідомлення про підозру та у встановленому ст.ст. 276, 277 та278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру гр. ОСОБА_4 ._у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Допитаний як підозрюваний гр. ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав себе винним.

Прокурор та слідчий підтримали зазначене клопотання.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може ухилятись від органів досудового розслідування, з метою попередження зазначеного ризику, суд вважає, що нього слід застосувати найбільш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання, а тому приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 184, 176-179, 184, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обрати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати до старшого слідчого СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2 , прокурора або в суд за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1