Справа № 453/633/16-к
№ провадження 1-кп/453/63/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2016 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копань, Перемишлянського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 2015 року народження, з середньою технічною освітою, працюючого обвалювальником м`яса м`ясокомбінату «Євро Вік», раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 10 травня 2016 року, близько 11 години, маючи умисел на викрадення чужого майна, маючи ключ від вхідних дверей квартири його тещі ОСОБА_5 , що у АДРЕСА_2 , який вона йому дала сама на зберігання, відкрив вхідні двері квартири, проник у середину та переконавшись, що його ніхто не бачить, таємно, шляхом вільного доступу, викрав 6150 гривень, п`ять золотих обручок, три золоті ланцюжки, один золотий браслет на руку, один золотий хрестик, одну золоту підвіску із зображенням лика святого, одну золоту підвіску, дві пари золотих кульчиків та 2125 долларів США. Викрадені речі та кошти на даний час повернуті потерпілій. Просить суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині речових доказів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, що завдало значної шкоди потерпілому - вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він, шляхом вільного доступу, проник у житло та таємно викрав чуже майно, що завдало значної шкоди потерпілій.
Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та відшкодування завданих потерпілій збитків.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, потерпіла просить не позбавляти його волі. Суд враховує і те, що обвинувачений працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 2015 року народження, заподіяну ним шкоду відшкодував у добровільному порядку.
З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк із застосуванням ст.ст. 75 та 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на певний строк із покладенням певних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: 6150 гривень, п`ять золотих обручок, три золоті ланцюжки, один золотий браслет на руку, один золотий хрестик, одну золоту підвіску із зображенням лика святого, одну золоту підвіску, дві пари золотих кульчиків та 2125 долларів США залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського
районного суду Львівської області ОСОБА_1