Справа № 1-1/07
Провадження №1/157/1/16
П О С Т А Н О В А

02 червня 2016 року м.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні попередній розгляд кримінальної справи про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 358 КК України

в с т а н о в и в :

Справа підсудна Камінь-Каширському районному суду, підстав для її закриття або зупинення немає, обвинувальний висновок складено відповідно до вимог КПК України.

Під час порушення справи та провадження у ній досудового слідства порушень вимог КПК України, без усунення яких вона не може бути призначена до судового розгляду, допущено не було.

Згідно зі ст. 237 КПК 1960 року суддя серед іншого також з`ясовує питання чи немає підстав для зміни, скасування або обрання запобіжного заходу.

У попередньому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину є безпідставним і немає підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду. Окрім того, такий запобіжний захід як домашній арешт з забороною цілодобово залишати житло позбавляє обвинуваченого можливості допомагати своїй сім`ї у ведені домашнього господарства та городництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним прокурором.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, за скоєння одного з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою суду від 26 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло до 24 червня 2016 року.

Встановлено судом, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , проживає з матір`ю похилого віку та братом, який брав участь в антитерористичній операції, обвинувачений не працює.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Метою застосування запобіжного заходу, як це передбачено ст. 177 КПК України, є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 тривалий час ухилявся від суду, у зв`язку з чим знаходився у розшуку.

Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що існують досить вагомі ризики вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності та заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання захисника, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде недостатнім для запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду, а тому підстав для зміни обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш м`який немає.

Разом з тим, суд вважає за можливе та доцільне заборонити обвинуваченому залишати житло не цілодобово, а у певний період (з 23 години до 06 години щоденно).

Керуючись ст. ст. 237, 240, 244, 253 КПК 1960 року, ст. 177, 193, 194, 196, 201, 202 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Справу про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 358 КК України, призначити до судового розгляду на 14 годину 10 хвилин 09 червня 2016 року у приміщенні Камінь-Каширського районного суду, про що повідомити прокурора та захисника.

У судове засідання викликати підсудного і свідків, зазначених у списку до обвинувального висновку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без змін, заборонивши ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години до 06 години щоденно до 24 червня 2016 року, за винятком випадків, необхідних для явки в судове засідання.

Під час перебування під домашнім арештом покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду.

Копію ухвали негайно передати для виконання до Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області.

Ухвала оскарженню окремо не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду кримінального провадження.

Головуючий: ОСОБА_1