Справа № 366/560/16-п
Провадження № 1-кп/366/52/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000066 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ, Російська Федерація, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого пило рамником на ПМК-168, з середньою освітою, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого що відповідно до ст. 89 КК України не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця смт. Іванків, Іванківського району, Київської області, жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, такого що відповідно до ст. 89 КК України не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України -

В С Т А Н О В И В:
03.02.2016 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за пропозицією ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Щорса в смт. Іванків, Київської області. вирішили вчинити крадіжку брухту чорних металів з території Іванківського хлібзаводу, що по АДРЕСА_3 , який перебуває на балансі Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

З метою реалізації свого злочинного протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 03.02.2016 року. приблизно о 21 годині, прийшли до частково огородженої території Іванківського хлібхаводу та у місці де огорожа відсутня. Проникли на територію хлібзаводу, звідки таємно, з корисливих мотивів викрали брухт чорних металів у вигляді металевих плит, загальною вагою 340 кілограм, вартістю 2 гривні за 1 кілограм, на загальну суму 680 гривень, чим спричинили Київській регіональній спілці споживчої кооперації матеріальну шкоду на загальну суму 680 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, підтвердження ними обставин вчинення кримінального правопорушення, яке їм інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченим роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, вони не заперечували.

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються доказами, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів, як показання обвинувачених та показів представника потерпілого.

Зокрема, допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 , показав суду, що у 03.02.2016 року, вдень, він разом з ОСОБА_5 приходили на територію Іванківського хлібзаводу, щоб обміняти крупні гроші на дрібні. Він часто ходить розмінювати гроші, бо про це його просить його матір. Коли вони чекали, доки їм розміняють гроші, ОСОБА_5 звернув його увагу на металеву плитку яка лежала на землі. Одна з плиток була відклеєна та не трималась на місці. Розмінявши гроші, вони залишили територію хлібзаводу. Потім вони разом з ОСОБА_5 гуляли по ОСОБА_8 , вживали спиртне. Увечері, будучи на підпитку, ОСОБА_5 запропонував йому здійснити крадіжку металевих плит з території хлібзаводу. Будучи на підпитку, він погодився. Приблизно о 21 годині він та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на територію хлібзаводу. В подальшому, беручи по 3-5 плит за раз, переносили їх до гаражів, які будуються за колишнім льонзаводом та складали на купу. Потім він викликав таксі. Оператору служби таксі він повідомив, що бажає перевезти металобрухт. По приїзду автомобіля таксі, він та ОСОБА_5 погрузили викрадені металеві плити та поїхали на вул. Толочина (остання хата на цій вулиці), що в смт. Іванків, щоб здати їх як металобрухт. Від здачі плит на металобрухт, він та ОСОБА_5 , отримали на двох приблизно 1100 гривень. Гроші розподілили між собою порівну. Після цього, на виручені від реалізації викрадених металевих плит, купили випити, та він особисто придбав продуктів харчування для себе. Після того, як він та ОСОБА_5 , вжили придбану ними горілку, вони розійшлись по домівках.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_4 .

Як під час судового розгляду так і в судових дебатах, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово просили у представника потерпілого пробачення за скоєне, та обіцяли власними силами, за власний рахунок, покласти викрадену плитку на місце.
Допитана як потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка працює директором Іванківського хлібзаводу, показала суду. що обвинуваченого ОСОБА_4 вона знає, оскільки його матір все життя пропрацювала у них на хлібзаводі, з обвинуваченим ОСОБА_5 , познайомилась вже під час досудового розслідування, стосунків не підтримує.

Крім того, ОСОБА_6 показала, що на території хлібзаводу охорони немає, подекуди відсутня огорожа, однак це не дає права Насібуліну та Прояві, заходити на територію хлібзаводу та красти. 04.02.2016 року, зранку вона та інші працівники заводу прийшли на роботу та побачили, що відсутня металева плитка, яка була призначена, для стоянки автомобілів, під час завантаження продукцією хлібзаводу. Плитка має розмір 40 на 40 сантиметрів, і одна плитка важить трохи більше 10 кілограмів. Вона не погоджується з розмірами заподіяної шкоди, оскільки на сьогоднішній день, аналогів такій плитці в Україні не має, і коштує вона набагато більше, ніж зазначена в обвинувальному акті заподіяна шкода.

З лютого місяця і по сьогоднішній день, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , лише обіцяють покласти плитку на місце, однак до цього часу нічого не зробили.

Вказані докази дають достатні підстави суду вважати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вважається таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується негативно (як особа схильна до вчинення правопорушень. Зловживає спиртними напоями), не одружений, працюючий пилорамником на ПМК-168, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, знятий з військовому обліку, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд ураховує також наявність обставини, яка у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання щире каяття та у відповідності до вимог ст. 67 КК України обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України статті у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вважається таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, утриманців не має, знятий з військовому обліку.
Суд ураховує також наявність обставини, яка у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання щире каяття та у відповідності до вимог ст. 67 КК України обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

У матеріалах кримінального провадження цивільний позов відсутній.

Речові докази: брухт чорних металів у вигляді 34 металевих плиток загальною вагою 340 кілограм, передані на відповідальне зберігання директору Іванкіського хлібзаводу, ОСОБА_6 .

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (роки) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

У матеріалах кримінального провадження цивільний позов відсутній.

Речові докази: брухт чорних металів у вигляді 34 металевих плиток загальною вагою 340 кілограм, які передані на відповідальне зберігання директору Іванкіського хлібзаводу, ОСОБА_6 залишити у її користуванні.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя