Справа № 452/3509/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/730/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м.Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000989 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженця та жителя АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого

за ч.1 ст.115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

та потерпілої ОСОБА_9 ,

за апеляційними скаргами прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2015 року
в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України та призначено покарання обмеження волі на строк три роки.
На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 22.09.2014 року по 24.09.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 у користь ОСОБА_11 , яка проживає в АДРЕСА_2 , 200 000 гривень за спричинення моральної шкоди. В решті позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Вирішено питання з речовими доказами.

На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу в якій покликається на те, що вирок є незаконним з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Не оспорюючи об`єктивну сторону даного кримінального правопорушення, вважає, що судом зроблені неправильні висновки щодо суб`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, і як наслідок, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не заперечуючи факт перебування ОСОБА_6 в період інкримінованих дій в стані фізіологічного афекту, вважає, що підстав для юридичної кваліфікації стану сильного душевного хвилювання, у суду не було, оскільки ОСОБА_6 не був знайомий із ОСОБА_12 , а тому останній не міг систематично знущатися із ОСОБА_6 чи застосував щодо нього протизаконне насильство. Прокурор вважає, що поведінка потерпілого не була явно непристойною, що особливо принижувала гідність чи ганьбила честь ОСОБА_6 та, що дії ОСОБА_12 не були спрямовані на умисне грубе приниження честі і гідності обвинуваченого, зі сторони потерпілого ОСОБА_12 по відношенню до ОСОБА_6 об`єктивно не було тяжкої образи. Судом неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_6 за ст.116 КК України.
Просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2015 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним та засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, призначивши йому покарання у виді 11-ти (одинадцяти) років позбавлення волі.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що вирок суду незаконний з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Злочин, за який його засуджено середньої тяжкості, вчинений внаслідок протиправної поведінки потерпілого, оскільки він перший схопив обвинуваченого за одяг на грудях, в нетверезому стані в домі обвинуваченого поводив себе зверхньо і зухвало, в крові ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в кількості: в крові 1.38 проміле, в сечі 2,35 проміле. Покликається на те, що на його утриманні двоє малолітніх дітей, а після розірвання шлюбу з ОСОБА_13 органом опіки та піклування їхнє місце проживання визначено з обвинуваченим, характеристика у нього виключно позитивна. Суд помилково прийшов до висновку про те, що відсутні підстави для звільнення його від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України та вважає, що призначене покарання є надто суворим, а розмір моральної шкоди - несправедливим.
Просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2015 року скасувати, обрати мінімальне покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, в задоволенні моральної шкоди відмовити.
На вирок суду потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що вирок незаконний з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність за скоєний злочин та невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що з пояснень колишньої дружини ОСОБА_14 стало відомо, що вона з колишнім чоловіком жила окремо, після розірвання шлюбу між ними були неприязні відносини, ОСОБА_6 не міг перебувати у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок образи з боку потерпілого, оскільки такої образи своїми діями потерпілий ОСОБА_12 йому не спричинив, поведінка потерпілого не була явно непристойною, яка б особливо принижувала гідність чи ганьбила честь ОСОБА_6 , вважає, що звернення ОСОБА_12 до ОСОБА_6 з запитанням «Хто ти такий», після того як він увійшов у кімнату, не є умисним грубим приниженням його гідності, не є тяжкою образою, а відтак обвинувачений не знаходився в стані фізіологічного афекту, який би міг обмежити можливість передбачити наслідки своїх дій. Вважає, що покази ОСОБА_6 про те, що він втратив пам`ять не відповідають дійсності і суперечать показам свідка ОСОБА_15 , з яких стало відомо, що коли він в складі оперативної групи знаходився в квартирі, ОСОБА_6 казав, що 2-3 рази вдарив потерпілого, що свідчить про те, що він чітко пам`ятає, як наносив удари потерпілому та скільки. Потерпіла не погоджується з висновком експерта щодо фізіологічного афекту, оскільки експерт прийшов до такого висновку виключно на підставі пояснень самого обвинуваченого, який зацікавлений в результатах розслідування кримінального провадження.
Просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2015 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 та засудити за ч.1 ст. 115 КК України, обрати йому сувору міру покарання.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , 22.09.2014 приблизно о 01-00 год., перебуваючи в приміщенні квартири, що у АДРЕСА_3 , яку винаймав з колишньою дружиною ОСОБА_13 , під час конфлікту з ОСОБА_12 , що виник раптово, внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, умисно наніс йому удари руками і ногами по голові та різних ділянках тіла, заподіявши потерпілому тупу поєднану травму тіла, яка супроводжувалась поперечним розривом грудного відділу аорти нижче діафрагми і ускладнилась масивною гострою крововтратою, що підтверджується наявністю в черевній порожнині біля 3-х літрів крові та згустків, вираженим малокрів`ям органів і тканин, внаслідок чого наступила смерть потерпілого ОСОБА_12 , тобто вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_12 .
Крім того, ОСОБА_6 під час вищевказаного конфлікту спричинив потерпілому ОСОБА_12 інші тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 120/14 від 31.10.2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень згідно живих осіб по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, а апеляційній скарги прокурора та потерпілої заперечили; думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану прокурором та потерпілою апеляційні скарги, апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив, потерпілу ОСОБА_9 , яка підтримала подану нею та прокурором апеляційні скарги, а апеляційну скаргу обвинуваченого заперечила, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При апеляційному розгляді справи встановлено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.413 КПК України є підставою для скасування вироку та повернення справи на новий розгляд.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Сторона обвинувачення та потерпіла в апеляційних скаргах не погоджуються з перекваліфікацією дій ОСОБА_6 з ч.1 ст.115 КК України на ст.116 КК України та покликаються на неправильні висновки місцевого суду щодо суб`єктивної сторони вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи захисник ОСОБА_8 пояснила, що під час попереднього апеляційного розгляду справи прокурор заявляв клопотання про допит лікарів-експертів з приводу проведених експертиз, однак апеляційним судом було відмовлено в задоволенні клопотання. Під час розгляду справи судом касаційної інстанції було скасовано вирок апеляційного суду з формальних підстав, оскільки безпідставно відхилено клопотання прокурора та не допитано лікарів.

Сторона захисту вважає, що на даний час висновки експертиз жодним чином не спростовані, крім того прокурор та потерпіла необґрунтовано не згідні з перекваліфікацією вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, хоча клопотань про допит лікарів та спростування висновків експертиз під час апеляційного розгляду не заявляють.

Колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду з приводу перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.1 ст.115 на ст.116 КК України є передчасним, постановлений при неповному досліджені під час судового розгляду зібраних доказів в справі, яким не дано належної оцінки.

З метою не допущення порушення вимог ст.404 КПК України, у зв`язку з необхідністю дослідження всіх обставин справи, перевірки зібраних доказів, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд в суд першої інстанції, під час якого необхідно постановити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Під час нового розгляду кримінального провадження мають бути перевірені доводи апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого та потерпілої.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_9 задоволити частково.
Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в тому ж самому міськрайонному суді.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді: