АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1480/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа №619/792/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України повернуто прокурору.

Цією ж ухвалою запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_8 постановлено вважати продовженим до 27 травня 2016 року.
Мотивуючи рішення суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КК України, оскільки при зазначенні правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України не викладено точне формулювання обвинувачення, а саме не зазначено, що було спричинено потерпілій: тривалий розлад здоров`я чи значна стійка втрата працездатності менш як на одну третину, як це передбачено у диспозиції зазначеної статті КК України. Також суд вказав, що посилання в обвинувальному акті на вчинення ОСОБА_8 «кримінальних правопорушень», передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, є некоректним з огляду на положення п.7 ч.1 ст.3 КПК України, ч.1 ст.11 КК України. Крім того, суд вказав, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про процесуальні дії чи процесуальні рішення слідчого щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження законному представнику неповнолітнього потерпілого, а обвинувальний акт не містить інформацію щодо останнього, що виключає можливість суду викликати його у судове засідання.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Прокурор вважає, що висновки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що спричинені обвинуваченим потерпілій тілесні ушкодження призвели до тривалого розладу її здоров`я, з урахуванням чого дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України. Прокурор вказує, що використане в обвинувальному акті формулювання «кримінальне правопорушення» замість «злочину» відповідає вимогам ст.291 КПК України. Крім того, прокурор зазначає, що представник неповнолітнього потерпілого брав участь в ознайомлення потерпілого із матеріалами кримінального провадження, про що у матеріалах досудового розслідування наявна відповідна розписка, а оформлення ознайомлення представника потерпілого з матеріалами кримінального провадження як окремої процесуальної дії чинним КПК України не передбачено.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинуваченого, який вважав обґрунтованим рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта викладені у ст.291 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону (частини статті) України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Таким чином, прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору є можливим у разі допущення порушень вимог ст.291 КПК України при складанні обвинувального акта.
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000979, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 КК України, після викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, у ньому міститься правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 з посиланням на ч. 1 ст. 122 КК України.
Разом з тим, правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.122 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_8 не відповідає диспозиції зазначеної частини статті КК України, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_8 .
Зокрема, орган досудового розслідування в обвинувальному акті не виклав опис об`єктивної сторони злочину за ч. 1 ст. 122 КК України, яка характеризується поміж іншим наслідками у виді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, що потягло тривалий розлад здоров`я або значну втрату працездатності менш як на одну третину та без настання яких діяння не може бути кваліфіковане як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Колегією суддів, в порядку ч.2 ст.404 КПК України, встановлено, що всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 фактично не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_8 і від якого він буде захищатись в суді, тому ухвалу суду першої інстанції слід доповнити вказівкою про необхідність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті. В даному обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. При цьому слід зазначити, що виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись й формулюванням обвинувачення.
Крім того, обґрунтованими є висновки суду щодо відсутності в обвинувальному акті будь-яких даних про особу, яка залучена на досудовому розслідуванні в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , що унеможливлює здійснення судом виклик цієї особи в підготовче судове засідання, як це передбачено вимогами ч.2 ст.314 КПК України.
Отже, з урахуванням викладених обставин, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та необхідність його повернення прокурору є обґрунтованим.
В той же час наведені прокурором у апеляційній скарзі доводи є непереконливими, носять формальний характер, і тому не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду, яке направлене на виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, та його здійснення у відповідності до загальних засад, зокрема передбачених ст.9 КПК України, в першу чергу органами досудового розслідування і прокурором з тим, щоб в подальшому ці ж завдання належно могли бути виконані судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України, доповнити ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року вказівкою на відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000979 щодо ОСОБА_8 .
В іншій частині ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України повернуто прокурору, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5