УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арештмайна, а саме грошових коштів, в межах кримінального провадження № 00000236 за ч.3 ст.212 КК України відкритого за фактом ухилення впродовж 2014-2015 року від сплати податків службовими особами ПрАТ "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" () на загальну суму 9 670 202 грн.

Клопотання мотивовано наступним. В ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами ПрАТ «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» () шляхом відображення у податковій звітності операцій із придбання товарів, робіт (послуг) у підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ПП "Комір груп" (), ТОВ "Пак Фа" (), ТОВ "Укрбуд компані" (), ПП "Вега-ремстрой" (), ПП „Промстройресурс (код), ТОВ „Грін Сістемс (), ТОВ «Техкомв» (), ПП «Роткес» (),ТОВ «Вентворт» (), ТОВ «Аріал-Торг» ( ), ТОВ «Делартіс» (), ПП «Себек Ойл» (), ТОВ «Б-К-Ф-Аркада» () за період з березня 2014 по грудень 2015, що призвело до нанесення збитків державі в розмірі 9 607 202 грн. (ПДВ та податок на прибуток).Згідно з актом документальної перевірки ПрАТ «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» () за період 2014-2015 роки контролюючим органом встановлені порушення податкового законодавства на суму 5 486 649 грн. з податку на додану вартість та 4 183 553 грн. з податку на прибуток підприємств. Предметом будь якого злочину є речі матеріального світу, з певними властивостями яких закон про кримінальну відповідальність пов`язує наявність у діяннях особи конкретного складу злочину. Самі по собі податки не можуть бути предметом злочину, оскільки відповідно до статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, тобто це грошове зобов`язання особи перед державою, сплата якого, відповідно до статті 35 Податкового кодексу України, здійснюється виключно в грошовій готівковій чи безготівковій формі у національній валюті України. Отже саме гроші є тими речами матеріального світу на які направлений злочин, передбачений статтею 212 КК України, відповідно саме гроші є речовим доказом та предметом відповідного злочину, а не податки, які відносяться до об`єкту суспільних відносин, яким завдається шкода таким злочином. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПрАТ «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» () у період з 2014-2015 років з метою умисного ухилення від сплати податків, штучно завищували суми валових витрат підприємства та податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок відображення у бухгалтерському та податковому обліках придбання товарів, робіт та послуг у ряду підприємств: ПП "Комір груп" (), ТОВ "Пак Фа" (), ТОВ "Укрбуд компані" (), ПП "Вега-ремстрой" (), ПП „Промстройресурс (код), ТОВ „Грін Сістемс (), ТОВ «Техкомв» (), ПП «Роткес» (), ТОВ «Вентворт» (), ТОВ «Аріал-Торг» ( ), ТОВ «Делартіс» (), ПП «Себек Ойл» (), ТОВ «Б-К-Ф-Аркада» (), які фактично відповідні роботи та послуги не виконували, товарно-матеріальні цінності не поставляли, що підтверджується проведеною перевіркою. Таким чином, речовим доказом, розслідуваних у відповідному кримінальному провадженні злочинів, вчинених службовими особами ПрАТ «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» (), є грошові кошти цього підприємства у сумі 9 670 202 грн., які підлягають сплаті до бюджету у вигляді відповідних податків. Службові особи ПрАТ «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» ()використовуючи у подальшій господарській діяльності підприємства відповідні грошові кошти, які мають всі ознаки предмету злочину та доходу від вчиненого злочину, впродовж 2014-2015 років отримали відповідний дохід та прибуток підприємства у вигляді грошових коштів, які, в свою чергу, відповідно до п.6 ч.9 ст. 100 КПК України, підпадають під ознаки доходів, отриманого за рахунок майна (грошових коштів), отриманого внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, про що свідчать Баланси (звіт про фінансовий стан) підприємства за 2014-2015 рр.Частиною 10 статті 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, у тому числі на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, а також на видаткові операції.Враховуючи, що предметом та речовим доказом розслідуваного злочину, передбаченого статтею 212 КК України, та доходом від його вчинення є виключно грошові кошти, майном, що має бути арештоване є грошові кошти. ПрАТ «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» (), у сумі 9 607 202 грн.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю за можливе застосувати положення ст. 172 УПК України, виходячи з наступного.

Так, як зазначає слідчий, Управлінням розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні№00000236 за ч.3 ст.212 КК України, за фактом ухилення впродовж 2014-2015 року від сплати податків службовими особами ПрАТ "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" () на загальну суму 9 670 202 грн.

Проте, як свідчить витяг з ЄРДР досудове розслідування проводиться за фактом ухилення службових осіб ПрАТ «МОПАС» від сплати податку на прибуток та податку на додану вартість шляхом відображення у податковій звітності операцій з придбання товарів, робіт (послуг) у підприємств з ознаками фіктивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арешт на майно накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, або призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Предметом арешту може бути майно, яке перебуває у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За змістом положень ст.. 3 КПК України , при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу відповідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За приписами ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до положень ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Зважаючи на те, що слідчим не виконані положення КПК України не зазначено в розумінні положень ст.. 170 КПК України, підстав для арешту майна ПрАТ «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» (), зважаючи на фабулу кримінального правопорушення, яка зазначена у витягу з ЄРДР і як наслідок не наведено необхідності та виправдання втручання у права особи, обмеження її прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, з метою недопущення порушення прав всіх учасників кримінального провадження та дотримання положень ст. 173 КПК України, вважаю за можливе повернути клопотання прокурору для усунення його недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору у кримінальному провадженні для усунення недоліків та встановити строк для усунення останніх у сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :