УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/1296/16-к
Пр. №1-м/505/1/16 р.
15.07.2016 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства Юстиції України, відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.03.2015 р. відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до арешту курсанта 3-го курсу Морехідного училища ім. Марінеско, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , Україна
засудженого за скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 30 п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (1, 2, 3 епізоди) та за ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (4 епізод) -
ВСТАНОВИВ:
До Котовського міськрайсуду, Одеської області з Міністерства Юстиції України надійшло клопотання, відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.03.2015 р. призначеного ОСОБА_4 за скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 30 п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (1, 2,3 епізоди); ч. 1 ст. 30 п. «г» части 4 ст. 228.1 КК РФ (4 епізод).
Згідно з копією вироку Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.03.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 30 п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (1, 2, 3 епізоди) із застосуванням ст. 64 КК РФ, по кожному епізоду, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років, без штрафу і без обмеження волі, а також за ч. 1 ст. 30 п. «г» части 4 ст. 228.1 КК РФ (4 епізод) і призначення йому покарання, із застосуванням ст. 64 КК РФ, у виді позбавлення волі на строк 07 років, без штрафу і без обмеження волі.
Відповідно із ч. 2 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 07 років 06 місяців з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахується з 24 березня 2015 р., зарахувавши в строк покарання тримання під вартою з 30 жовтня 2014 року (з моменту фактичного затримання) і до 24 березня 2015 року. Зазначений вирок набрав чинності 14 квітня 2015 р.

08.10.2015 р. ОСОБА_4 надав заяву про переведення для подальшого відбуття покарання в Україні, вказуючи, що він є громадянином України.

Згідно листа Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Державної міграційної служби України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за паспортом громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданим 30.05.2012 року Котовським МВ ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до законодавства України про громадянство ОСОБА_4 є громадянином України.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України покарання, призначеного ОСОБА_4 , вироком Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.03.2015 р. підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що чинним на території України діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані Ново-Савіновським районним судом м. Казані Республіки Татарстан від 24.03.2015 р. за ч. 1 ст. 30 п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (1, 2, 3 епізоди), як приготування до незаконного збуту наркотичних засобів, скоєне з використанням електронних і інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою в значному розмірі, а також за ч. 1 ст. 30 п. «г» части 4 ст. 228.1 КК РФ (4 епізод), як приготування до незаконного збуту наркотичних засобів, скоєне з використанням електронних і інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою в крупному розмірі.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність ч. 1 ст. 14 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: готування до збуту наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах і караються позбавленням волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Таким чином, вироком Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.03.2015 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 30 п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (1, 2, 3 епізоди) із застосуванням ст. 64 КК РФ, по кожному епізоду, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років, без штрафу і без обмеження волі, а також за ч. 1 ст. 30 п. «г» части 4 ст. 228.1 КК РФ (4 епізод) і призначено йому покарання, із застосуванням ст. 64 КК РФ, у виді позбавлення волі на строк 07 років, без штрафу і без обмеження волі. Відповідно із ч. 2 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 07 років 06 місяців з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до арешту курсанта 3-го курсу Морехідного училища ім. Марінеско, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 засудженим за ч. 1 ст. 14 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України до 07 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно довідки начальника ФКУ ВК-5 УФСВП Росії по Республіці Татарстан засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 08.10.2015 р., із 7 років 6 місяців позбавлення волі відбув 11 місяців 8 днів, невідбутий строк складає 6 років 6 місяців 22 дні. Початок строку засудженого ОСОБА_4 30 жовтня 2014 р., кінець строку 29 квітня 2022 р.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 602, 609, 610, 614 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Вирок Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.03.2015 р., яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до арешту курсанта 3-го курсу Морехідного училища ім. Марінеско, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , Україна - визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 30 п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (1, 2, 3 епізоди) із застосуванням ст. 64 КК РФ, по кожному епізоду, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років, без штрафу і без обмеження волі, а також за ч. 1 ст. 30 п. «г» части 4 ст. 228.1 КК РФ (4 епізод) і призначено йому покарання, із застосуванням ст. 64 КК РФ, у виді позбавлення волі на строк 07 років, без штрафу і без обмеження волі. Відповідно із ч. 2 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 07 років 06 місяців позбавлення волі привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до арешту курсанта 3-го курсу Морехідного училища ім. Марінеско, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , Україна засудженим за ч. 1 ст. 14 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України до 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - рахувати з 24 березня 2015 року, зарахувавши в строк покарання тримання під вартою з 30 жовтня 2014 року (з моменту фактичного затримання) і до 24 березня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1