АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/923/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/246/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 14 квітня 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0002425 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветпілля Апостолівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.10.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.190 ч.1, 263 ч.1, 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання іспитовим строком 3 роки;

- 15.09.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, ч.3, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, якого визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком у вигляді 2 років позбавлення волі та покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, 70, 71 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, призначити до відбуття ОСОБА_6 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 липня 2014 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 11 липня по 16 жовтня 2014 року та 29 листопада 2015 року по 14 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації його дій за ч .2 ст. 185 КК України просить призначити йому більш м`яке покарання, застосувавши до нього ст.69 КК України та ст.75 КК України.

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.185 КК Україниза наступних обставин.
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, в період іспитового строку вчинив нові злочини за наступних обставин.

Повторно 27 жовтня 2013 року приблизно 10 години ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед марки «Салют» червоного кольору, чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 на суму 875 гр., після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

03 грудня 2013 року близько 15 год. 20 хв. повторно ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в коридорі адміністративної будівлі Нивотрудівського ЖЕП за адресою: с. Нива Трудова, вул. Леніна, 5, Апостолівського району Дніпропетровської області, таємно вчинив крадіжку велосипеда марки «Салют» синього кольору, чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_9 в розмірі 875 гр., після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що при призначенні покарання суд не врахував в повній мірі стан його здоров`я, оскільки він має ряд хронічних захворювань (хворий на ВІЛ, сахарний діабет, хронічний панкреотит), крім того він співпрацював зі слідством. Тому і просить апеляційний суд призначити йому більш м`яке покарання.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачений просив задовольнити його апеляційну скаргу та призначити більш м`яке покарання.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 злочину при обставинах, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ст.185 ч.2 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст.404 КПК України (в редакції 2012 року) апеляційним судом не переглядаються.

Посилання засудженого на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок суворості є непереконливими.

Згідно зі ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як вбачається з матеріалів справи, судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання обвинуваченому призначено із порушенням вказаних вимог закону.

Відповідно до ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції статті.

Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з вироку суду (а.кп.120-121), при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував всі необхідні дані про особу обвинуваченого для призначення справедливого покарання.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме повне визнання вини, посередню характеристику з місця мешкання, відшкодування матеріальної шкоди.

Також судом враховані дані про особу ОСОБА_6 , а саме ті обставини, що він неодноразово судимий, злочин скоїв до постановлення попереднього вироку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.кп.69, 70 том 1), не працює.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_6 було призначено судом на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за оскаржуваним вироком у виді 2 років позбавлення волі та покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців позбавлення волі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 достатнє покарання для його перевиховання та виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів, тому законних підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України та ст.75 КК України колегія суддів не вбачає та вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягають задоволенню.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім того, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 був засуджений вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2014 року зач.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 16 жовтня 2014 року. Враховуючи, що обвинувачений перебував під вартою з 11 липня 2014 року, суд правомірно зарахував йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 липня 2014 року по 16 жовтня 2014 року, по день набрання чинності вироком суду від 15 вересня 2014 року.

Що стосується висновку суду першої інстанції про зарахування в строк відбування покарання попереднього ув`язнення з 29 листопада 2015 року по 14 січня 2016 року, колегія суддів вважає, що обвинуваченому повинно бути зараховано в строк відбування покарання період з 29 листопада 2016 року (з моменту прибуття до Криворізького слідчого ізолятора для участі в судовому розгляді даного кримінального провадження (а.кп.98 том 2) до набрання вироком законної сили, тобто до 14 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а не з 29 листопада 2015 року по 14 січня 2016 року, як зазначено у вироку суду першої інстанції.

Крім того строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно рахувати з 11 липня 2014 року, оскільки як видно з вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2014 року, яким його було засуджено за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі строк покарання рахувати з 11 липня 2014 року. З моменту затримання 11 липня 2014 року ОСОБА_10 не звільнявся з-під варти. Покарання за оскаржуваним вироком ОСОБА_10 призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України.

За таких обставин, з урахуванням положень ч.2 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції необхідно змінити в частині зміни дати зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , на підставі ч.5 ст.72 КК України та в частині зміни дати з якої необхідно рахувати строк відбування покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 04 лютого 2013 року за №0002425, відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 29 листопада 2015 року по 14 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 11 липня 2014 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4