Справа № 136/1079/15-к

В И Р О К
іменем України

"11" травня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовця у режимі відеоконференції обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 29.03.2014 року та за №0000172 від 01 червня 2014 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Липовець, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, не працюючого, раніше неодноразово судимого: 19.02.1997 року вироком Липовецького районного суду за ч.ч.1, 2 ст.140, ч.3 ст.81 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 26.03.1997 року перегляд вироку Вінницьким обласним судом, рахувати засудженим за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 26.05.1997 року вироком Липовецького районного суду за ч.3 ст.81 КК України, врахувавши ст.43 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 07.04.1999 року постановою Могилів-Подільського районного суду умовно достроково звільнений з невідбутим терміном покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 04.02.2005 року вироком Липовецького районного суду за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 09.10.2007 року постановою Староміського районного суду м. Вінниці умовно достроково звільнений з невідбутим терміном покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 03.12.2009 року вироком Липовецького районного суду за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі; 19.02.2013 року постановою Вінницького міського суду умовно достроково звільнений з невідбутим терміном покарання 1 рік 2 місяці 1 день позбавлення волі; 05.03.2015 року вироком Липовецького районного суду за ст.395 КК України до 5 місяців арешту; 13.10.2015 року вироком Немирівського районного суду Вінницької області до 5 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
25 березня 2014 року біля 01.00 годині, ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де руками демонтував віконну раму, яка знаходилась праворуч від вхідних дверей, після чого через вказаний отвір таємно проник всередину будинку, звідки з однієї із кімнат викрав кольоровий телевізор марки «DeawooDTF-2950R-100D» вартість якого становить 2442 грн. 80 коп., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

15 серпня 2014 року ОСОБА_3 , знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_1 , повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), домовився з ОСОБА_6 про реалізацію його металошукача марки «GarrettEvroACE», пообіцявши його продати за ціною 3500 грн. та повернути останньому виручені кошти, при цьому умисно ввів в оману потерпілого, маючи на меті металошукач присвоїти, а зобов`язання - не виконувати. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився, та добровільно передав ОСОБА_3 свій металошукач, вартістю - 4560 грн., яким в подальшому ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за кваліфікуючою ознакою вчинено повторно.

14 серпня 2014 року біля 01.00 години ОСОБА_3 , проходячи по вул. Свердлова, що в м. Липовець Вінницької області, помітив автомобіль марки «Камаз 53102» д.н. НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці біля домогосподарства ОСОБА_8 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), після чого він, повторно, взявши з дому три полімерні каністри об`ємом по 20 літрів кожна, прийшов до вказаного автомобіля, де за допомогою металевої фомки зірвав кришку паливного баку, та за допомогою резинового шлангу злив та в подальшому умисно викрав 60 літрів дизельного палива, вартість якого за 1 літр становить 14 грн. 60 коп., і тим самим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 876 грн. та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно.

14 листопада 2014 року біля 01.30 години ОСОБА_3 , прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, таємно проник всередину будинку, звідки здійснив крадіжку наступних речей:

- бензопили марки «SadkoMGCS-500» вартістю 2223 грн.;

- тепловентилятора марки «ElenbergNSB200A» вартістю 183 грн.;

- спального зимового мішка марки «Terraincognita» моделі «Asleep 400» вартістю 817 грн.;

-обприскувача марки «Marolex» ємністю 12 л. вартістю 324 грн.;

-рибальської котушки марки «Salmo» моделі «DiamondBaitfeeder» вартістю 328 грн.;

-рибальської котушки марки «Energoteam» моделі «RubinFly» вартістю 342 грн.;

-рибальської котушки марки «Tica» моделі «Libra» вартістю 525 грн., загальна вартість, яких згідно висновку експерта №596/597/598/15-21 від 27.04.2015 становить 4742 грн.;

- ножниці металеві вартістю 30 грн., пістолет для склеювання вартістю 50 грн. та динамо-ліхтарик вартістю 50 грн., загальна вартість яких згідно накладної ФОП ОСОБА_10 б/н від 05.05.2015 становить 130 грн.;

- блешні в кількості 95 шт. вартістю 40 грн. за шт., на загальну суму 3800 грн.;

- грузи свинцеві в кількості 50 шт. вартістю 2,50 грн. за шт., на загальну суму 125 грн.;

- воблери в кількості 300 шт. вартістю 45 грн. за шт., на загальну суму 13 500 грн.;

-твістери в кількості 100 шт. вартістю 3 грн. за шт., на загальну суму 300 грн.;

- ніж мисливський викидний вартістю 200 грн.;

- мормишки в кількості 200 шт. вартістю 18 грн. за шт., на загальну суму 3600 грн., загальна вартість яких згідно накладної ФОП ОСОБА_11 №14 від 05.05.2015 становить 21 400 грн.;

- чоловічий та жіночий одяг бувшого використання загальною вагою 11 кг. 850 грам, вартість якого згідно накладної ФОП ОСОБА_12 №12 становить 60 грн. за 1 кг., на загальну суму 711 грн.;

- фотоапарат «Чайка 2М» вартістю 500 грн. та патифон Ленінградського заводу вартістю 2000 грн., загальна вартість яких згідно довідки-вартості Липовецької районної спілки споживчих товариств №76 від 15.05.2015 становить 2500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 29 608 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

31 травня 2014 року біля 23:00 години ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшов до домогосподарства гр. ОСОБА_13 , що розташоване в АДРЕСА_2 , таємно проник до нежилого будинку шляхом відкриття незачиненої віконної створки, звідки викрав шість радіаторів опалення марки «ELITE», вартість одного радіатора становить 1000 грн., акумуляторний дриль марки «Maxidrill», перфоратор марки «Charger», вартість становить 846 грн. 60 коп. та 258 грн. 96 коп., електродриль радянського виробництва, вартість якої становить 300 грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 7405 грн. 56 коп.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - крадіжка, вчинена повторно та поєднана з проникненням в приміщення.

20 липня 2014 року біля 24:00 години ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, прийшов до автомобіля марки «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_14 та стояв на вулиці біля її домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_4 , де зірвавши за допомогою кусачок замок з кришки паливного бака автомобіля, викрав 100 літрів дизельного палива, вартість 1 л. дизпалива станом на 21.07.2014 становила 13 грн. 20 коп., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1320 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно.

22 липня 2014 року біля 03.00 годині ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшов до автомобіля марки «МАЗ», який належить гр. ОСОБА_15 та стояв біля домогосподарства його батька гр. ОСОБА_16 , що розташоване в АДРЕСА_5 , де шляхом вільного доступу злив в принесену з собою каністру з паливного баку даного автомобіля 50 літрів дизельного палива, щоб викрасти його та розпорядитися ним на власний розсуд, однак свій злочинний умисел ОСОБА_3 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений батьком ОСОБА_15 - ОСОБА_16 та втік від даного автомобіля, залишивши біля нього каністру з дизельним паливом, яке намагався викрасти.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, та міг завдати ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 660 грн., так як вартість 1 л. дизпалива станом на 22.07.2014 р. становила 13 грн. 20 коп..
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового слідства було кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою замах на крадіжку, вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визнав повністю, окрім факту заволодіння металошукачем шахрайським способом, вказуючи на те, що наміру заволодіти металошукачем не мав. Дійсно ОСОБА_6 дав йому металошукач на реалізацію, однак з ларька, де він торгував металошукач зник і куди він подівся йому невідомо, можливо його забрали працівники міліції. Також ОСОБА_3 заперечував факт крадіжки у ОСОБА_5 жіночого одягу, однак після допиту потерпілого ОСОБА_5 вказану обставину визнав, вказуючи на те, що він просто не зрозумів, що то був жіночий одяг. Всі інші факти та обставини вчинення злочинів визнав та підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчинених ним діянь, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України, вирішивши досліджувати докази, щодо епізодів крадіжки у ОСОБА_5 та шахрайських дій відносно ОСОБА_6 ..

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_17 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

По епізоду крадіжки у ОСОБА_5 після допиту потерпілого, який пояснив те, які речі були викрадені та описав їх, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що з урахуванням пояснень потерпілого він свою винуватість визнає повністю, оскільки не усвідомлював, що одяг, який він викрав, може використовуватись, як жіночий та вважав його чоловічим. Оскільки, всі інші обставини вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 визнавались і до цього, суд, обговоривши це питання зі сторонами кримінального провадження, змінив порядок та обсяг дослідження доказів, щодо даного епізоду, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, оскільки за їх результатами, жодних суперечностей не існувало, а обвинувачений вказав, що визнає винуватість повністю і інші докази досліджувати непотрібно.

По епізоду заволодіння шахрайським шляхом металошукачем у ОСОБА_6 винуватість ОСОБА_3 підтверджується доказами дослідженими в ході судового провадження, а саме:

- поясненнями обвинуваченого ОСОБА_3 , та потерпілого ОСОБА_6 які підтвердили факт отримання 15 серпня 2014 року у ОСОБА_6 . ОСОБА_3 металошукача для реалізації за обумовленою вартістю 3500 грн. При цьому ні металошукач, ні кошти за його реалізацію ОСОБА_6 не отримав. При цьому ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_3 тривалий час обіцяв йому кошти повернути та по різному пояснював відсутність коштів та металошукача.

- поясненнями свідка ОСОБА_17 , який вказав на те, що в кінці літа 2014 року обвинувачений ОСОБА_3 дав йому металошукач, який він продав на базарі в м. Вінниці. Кошти за проданий металошукач, чи повернув він ОСОБА_3 , він не пам`ятає, оскільки в них було багато інших розрахунків.

- висновком експерта № 1082 від 25.12.2014 року, згідно якого вартість металошукача на момент вчинення злочину могла становити 4560 грн.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування вірно кваліфіковані:

-по епізоду від 25 березня 2014 року - за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло;

-по епізоду від 15 серпня 2014 року - за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за кваліфікуючою ознакою вчинено повторно;

-по епізоду від 14 серпня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно;

-по епізоду від 14 листопада 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло;

- по епізоду від 31 травня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - крадіжка, вчинена повторно та поєднана з проникненням в приміщення;

-по епізоду від 20 липня 2014 року - за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно;

-по епізоду від 22 липня 2014 року за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою замах на крадіжку, вчинений повторно.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, частина яких, відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжкими кримінальними правопорушеннями та частина середньої тяжкості; особу винного, а саме: за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується виключно з негативної сторони, на що вказує довідка видана Липовецькою міською радою Липовецького району; не одружений, на утриманні дітей не має, непрацюючий, на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 13.10.2015 року вироком Немирівського районного суду Вінницької області до 5 років позбавлення волі. Дані кримінальні правопорушення ОСОБА_3 вчинив відповідно: 25 березня 2014 року, 15 серпня 2014 року, 14 серпня 2014 року, 14 листопада 2014 року, 31 травня 2014 року, 20 липня 2014 року, 22 липня 2014 року, тобто усі до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, часткове відшкодування заподіяних потерпілим збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій частин статей, за якими кваліфіковано його діяння, застосувавши ст.70 ч.1 КК України, та призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі, оскільки, суд, з урахуванням даних про обставини вчинення злочинів та особу винного, вважає, що як особа, ОСОБА_3 представляє підвищену суспільну небезпеку для суспільства, а тому його виправлення та перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Суд, вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Також, суд, приймаючи до уваги те, що усі кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку, тому відповідно до ч.4 ст.70 КК України, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.10.2015 року, шляхом часткового складання покарань.

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням щодо заволодіння обвинуваченим шляхом зловживання довірою (шахрайство) металошукачем марки «GarrettEvroACE» у розмірі 4560 грн., суд вважає, що він підлягає повному задоволенню, оскільки винуватість обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена, а шкода ним заподіяна підлягає відшкодуванню відповідно вимог закону.
Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_5 щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, а саме відшкодуванням вартості викраденого у нього майна на суму 77 406 гривень, суд вважає, що він також підлягає до задоволення, а тому з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого слід стягнути вказану суму, з урахуванням того, що обвинувачений визнав обставини даного цивільного позову та розмір заподіяної ним шкоди внаслідок вчинення крадіжки, відтак така шкода підлягає стягненню із нього у повному обсязі.
Вирішуючи цивільні позови, суд керується правилами ч. 1 ст. 1177 ЦК України, відповідно до якої, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 120, 124 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк1(один) рік 6(шість) місяців.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.10.2015 року, шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином 4 560 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином 77 406 (сімдесят сім тисяч чотириста шість) гривень.
Речові докази, що повернуті володільцям залишити в їх розпорядженні.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2 028 (дві тисячі двадцять вісім) гривень 30 коп..

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 300 (триста) гривень.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1