Справа № 495/8725/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002980 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянин України, освіта середня, працює за наймом, не одружений, раніше судимий:

- 25.02.2014 Білгород-Дністровським міськрайонним судом, за ч. 1 ст. 164 КК України, до обмеження волі на строк на 2 роки, з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2008 року з ОСОБА_3 вирішено стягнути на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 25.04.2008 року до 15.04.2025 року.

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.02.2014 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, та на підставі санкції даної статті йому призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Однак, ОСОБА_3 , повторно, умисно, маючи не зняту та непогашену судимість, злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини сина ОСОБА_6 (аліментів), при цьому з часу винесення судом вироку 25.02.2014 року платежі на утримання дитини не здійснював, ніякої участі у житті та виховуванні дитини не приймає, на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває.

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 25.11.2015 року згідно розрахунку, виданого відділом державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, складає 8 359 гривень 67 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілої ОСОБА_5 , дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілої, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2008 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 25.04.2008 року до 15.04.2025 року. Після чого він не перераховував грошові кошти на утримання дитини. На обліку в центрі зайнятості він не перебуває, однак працює за наймом. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти злочини.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що дійсно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2008 року з ОСОБА_3 вирішено стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 25.04.2008 року до 15.04.2025 року. Однак, ОСОБА_3 після набрання вищевказаним рішенням суду законної сили, ухиляється від сплати коштів на утримання дитини. Також пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку в центрі зайнятості не перебуває, працює за наймом заробляє гроші, однак дитині не допомогає.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 164 ч.2 КК України тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену судимість, вчинив злочин який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, на утримані має двоє неповнолітніх дітей, не працює, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення не можливе без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 2 КК України, на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеному за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014 року в виді 1 (одного) місяця обмеження волі та остаточно йому призначити покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання та направлення до відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1