Справа № 643/1269/16-к
Номер провадження 1-кс/643/188/16
УХВАЛА

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати слідчому Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_4 тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до медичної картки № 5823 та листів призначення на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в період часу з 06.09.2015 року по 09.10.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в 4-му відділені КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю тимчасового вилучення усіх документів, з яких складається зазначена медична карта та листи призначення.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 09.10.2015 року о 10.00 годин, до КЗОЗ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " був доставлений громадянин ОСОБА_5 з адреси: АДРЕСА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), з наступним діагнозом: енцефалопатія, кома, тетраплегія, двостороння асгіераційна пневмонія, який ІНФОРМАЦІЯ_5 о 09.15 годин помер. Причиною смерті згідно висновку судово-медичної експертизи № 347-Ат/15 від 17.12.2015 року явилось захворювання - двухстороння фібринозно-гнійна абсцедуюча плевропневмонія і розвинуте внаслідок цього ускладнення - гостра легенево-серцева недостатність, гнійний трахеобронхіт, набряк - набухання речовини головного мозку, поліорганна недостатність.
Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, кримінальне провадження за підслідністю було передане до Московського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.
Допитана в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що в період часу з 06.09.2015 року по 09.10.2015 року її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні в 4-му відділені КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». За весь період перебування в лікарні стан сина тільки погіршувався, жалівся на побиття, головним лікарем ОСОБА_7 ніяких належних заходів для покращення стану здоров`я її сина не здійснювалось. Внаслідок чого 08.10.2015 року ОСОБА_5 впав в кому, після чого був доставлений до КЗОЗ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", де не приходячи до тями ІНФОРМАЦІЯ_5 помер.
Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, які є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, в даному провадженні є необхідність встановлення відповідності назначеного лікування стану здоров`я пацієнта. В свою чергу, проведення судово-медичної експертизи вимагає надання експерту для ознайомлення відомостей про стан потерпілого як в момент госпіталізації, так і в період знаходження на стаціонарному лікуванні.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що історія хвороби ОСОБА_5 має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку щодо відсутності підстав для його задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.
Згідно ст. 39-1 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я, якою врегульовано право на таємницю про стан здоров`я, пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.
Статтею 40 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я, якою врегульовано питання щодо лікарської таємниці, медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.При використанні інформації, що становить лікарську таємницю, в навчальному процесі, науково-дослідній роботі, в тому числі у випадках її публікації у спеціальній літературі, повинна бути забезпечена анонімність пацієнта.
Таким чином, документи, до яких просить надати тимчасовий доступ прокурор, містять відомості, що становлять охоронювану законом таємницю, а саме лікарську таємницю.
Згідно п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, в клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається в тому числі можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Всупереч вказаних вимог, в клопотанні не зазначено про неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних вище документів, які містять охоронювану законом таємницю.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 107, 160, 163, 164, 166, 309 КГІК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1