Справа № 214/3182/16-к
1-кп/214/511/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000288 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, раніше нєсудимого згідно ст. 89 КК України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, відомості про якого включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, тобто не маючи право на здійснення операцій з брухтом чорних і кольорових металів, у гаражі, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів здійснював прийом брухту чорних і кольорових металів.
Так, згідно ст. 1 Закону України «Про металобрухт» №619-ХIV від 05.05.1999 визначено, що металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. Операціями з металобрухтом є заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів. Заготівлею металобрухту є діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом. Купівлею та/або реалізацією металобрухту є діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань. Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про металобрухт» №619-XIV від 05.05.1999 операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.
Проте ОСОБА_4 , не будучи особою, відомості про яку включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, та не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, в період часу приблизно з першої декади жовтня 2015 року до 27.05.2016 року у гаражі, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , приймав від фізичних осіб брухт чорних і кольорових металів, зважуючи металобрухт на вагах, тобто здійснював незаконні операції з брухтом чорних і кольорових металів.
27.5.2016року приблизно о 15.45 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення Закону України «Про металобрухт» №619-XIV від 05.05.1999, з корисливих мотивів, перебуваючи в гаражі, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , прийняв від ОСОБА_5 брухт чорних металів, визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених напільних електронних вагах, яка склала 27 кг, за що виплатив 70 грн.
27.5.2016року в період з 16.05 год. до 17.25 год. під час проведення обшуку гаражу, розташованого па території домоволодіння по АДРЕСА_2 , співробітниками поліції виявлено та вилучено 98 кг брухту чорних металів і 23 кг брухту кольорових металів, що був куплений ОСОБА_4 у період часу з першої декади жовтня 2015 року до 27.05.2016 року, який останній зберігав за вказаною адресою, напільні електронні ваги для визначення маси металобрухту.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснював прийом брухту чорних і кольорових металів, будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України визнав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши відповідні правові наслідки.

Судом досліджені письмові докази, стосовно речових доказів та документи що характеризують особу обвинуваченого.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження що стосуються речових доказів (с.с. 69,70, 81-88) суд вважає ці докази належними та допустимими.

Також, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, а саме: документи, що характеризують особу обвинуваченого та оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, суд вважає, що вони є правдивими та підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив здійснення прийому брухту кольорових та чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України за ознаками: здійснення прийому брухту кольорових та чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебував та не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчій інспекції.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ грошові кошти на загальну суму 70 грн., які знаходяться під розпискою у ОСОБА_5 - залишити в його розпорядженні (Т.1 а.с. 69,70).
Речовий доказ металобрухт загальною масою 121 кг., який знаходиться на зберіганні ТОВ «НОВА-ГРЕЙН» - конфіскувати (Т.1 а.с.81,82).

Речові докази 1 напільні ваги (підставка і монітор у комплекті), 6 аркушів паперу, що містять рукописні записи щодо обліку незаконних операцій з металобрухтом, 3 паперові інформаційні таблички, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити (Т.1 а.с.83,84).

Речові докази грошові кошти на загальну суму 820 грн., які знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУНП в Дніпропетровські області - конфіскувати (Т.1 а.с.85,86).

Речовий доказ мобільний телефон «Nokia» , який знаходиться під розпискою у ОСОБА_4 залишити в розпорядженні останнього (Т.1 а.с.87,88).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1