Справа № 461/5441/15-к
Провадження № 1-кс/461/3174/16

УХВАЛА
04.07.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого СУ ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Слідчим управлінням ГУ НП України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000218 від 02.04.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.01.2016 року по даному кримінальному провадженню підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області. 20.01.2016 року колегією суддів Апеляційного суду Львівської області дану ухвалу залишено без змін, строк дії запобіжного заходу визначено до 01.03.2016 року. В подальшому строк дії обраного запобіжного заходу був продовжений.

Слідчий СУ ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області, звернувся в суд з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 32 дні, тобто в межах строку досудового розслідування, мотивуючи це тим, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу не відпали і свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Згідно положень статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчий суддя розглядаючи дане клопотання повторно та послідовно враховує вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. Також, суд бере до уваги і правову позицію ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що на думку суду має місце в цій справі.

Також, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.

Крім того, згідно п.1 ч. 2 ст. 575 КПК України, клопотання про видачу особи складається у письмовій формі і повинно містити дані про особу, видача якої вимагається, обставини і кваліфікацію вчиненого нею злочину. До клопотання додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
Таким чином, наявність такої норми в КПК України не дає можливості вирішити питання застосування альтернативного запобіжного заходу, оскільки припинить процес екстрадиції, однак доводи сторони захисту щодо цього питання можуть бути предметом розгляду одразу після доставки ОСОБА_6 до суду.
В судовому засіданні не здобуто жодного доказу, який свідчив би про наміри ОСОБА_6 з`явитися до суду або слідчого.
Також, в ході розгляду клопотання встановлено, що доводи сторони захисту в частині безпідставності клопотання спростовуються його матеріалами, зокрема матеріалами долученими в ході його розгляду і дослідженими в судовому засіданні. Також, в судовому засіданні встановлено, що не змінилися та продовжують мати місце ризики, враховані при обранні запобіжного заходу і такі ризики не зменшились, а необхідність продовження запобіжного заходу обґрунтована органом досудового розслідування у встановлений законом спосіб і саме такий запобіжний захід є достатнім і необхідним для досягнення мети застосування заходів забезпечення кримінального провадженнія.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку захисника, який клопотання заперечив з мотивів безпідставності, а також просив обрати більш м`який запобіжний захід, враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, дані про особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, переховується від органів досудового розслідування та суду, оголошений у міжнародний розшук, а також відсутні обставини, які перешкоджали утриманню підозрюваного в слідчому ізоляторі, строк обрання запобіжного заходу не перевищує строків досудового розслідування, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3 ч.1 п.18, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 32 дні, тобто до 04.08.2016 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СУ ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7