1-кп/357/891/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.10.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому провадженні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002765 від 04.06.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерна, Білоцерківського району ,Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого ,маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний НОМЕР_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисне заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого, а саме:

28.05.2016 року близько 18 години обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , де проживав разом із дітьми, дружиною та тещою, відпочивав в одній із кімнат. Там же перебував потерпілий ОСОБА_5 , який грався із дітьми на підлозі. Між обвинуваченим та потерпілим виникла словесна перепалка на грунті неприязних відносин, в ході якої обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до потерпілого та умисно, на грунті неприязних відносин з потерпілим, з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, наніс потерпілому правою ногою удар в ліву шоку, від чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді: переломів нижньої щелепи в області тіла справа та гілки зліва, перелому виличної кістки зліва, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для зрощення переломів необхідний тривалий строк більше ніж 3 тижні; та синці в області тіла нижньої щелепи справа, лівій навколоушній області та навколо лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав себе повністю та показав, що він дійсно 28.05.2016 року близько 18 години перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , де проживає його теща, разом із дітьми та дружиною відпочивали біля телевізора. В цей час до них зайшов брав тещі, та став гратися із дітьми. Оскільки мала дитина стала плакати, в них із потерпілим виник словесний конфлікт, в процесі якого він просив потерпілого залишити в покої дітей, на що останній не реагував. Не стримавшись, він дійсно підійшов до потерпілого, та ногою навмисно вдарив лежачого потерпілого по щоці, від чого потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії обвинувачений ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України, оскільки він скоїв умисне заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

Крім цього, суд враховує характеристику на обвинуваченого по місцю його проживання, стан його здоров`я та особисте ставлення до скоєного злочину.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 76 КК України, і встановити йому іспитовий строк з певними обмеженнями.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись статтями 369-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 1122 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном один рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Контроль за виконанням покарання покласти на Білоцерківську КВІ.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня проголошення вироку.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,