Справа №216/4275/16-к
Провадження№1-кп/216/512/16
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Іскрівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, раніше не судимого, військослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного знаходження: АДРЕСА_2
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -

ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , місце дислокації НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді командира танку у військовому званні молодшого сержан-та, з 11.11.2014 року перебував на лікуванні у Військово-медичному клініч- ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), а з 02.12.2014 року виписаний із вказаного лікувального закладу, та згідно до норм ст.262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний самостійно повернутись до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), доповісти безпосередньому командиру про своє прибуття та здати медичні та інші документи.
Однак, ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях, та у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, після закінчення лікування не з`явився вчасно на службу без поважних причин.
Після виписки 02.12.2014 року із вказаного лікувального закладу, у визначений час, 03.12.2014 року, о 08.00 год., до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), не з`явився, командуванню про своє прибуття не доповів, хоча, об`єктивно повинен був і міг це зробити, та направився до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 02.08.2016 року, близько о 14.00 год., тобто більше ніж один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону, заявивши про себе.
Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України визнав у повному обсязі, суду пояснив, що 02.08.2014 року він був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , направлений на військову службу у військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка знаходиться у АДРЕСА_2 , де займає посаду командиру танку у військовому званні молодшого сержанта, до теперіш-нього часу.
У жовтні 2014 року він був поранений, та з 11.11.2014 року по 02.12.2014 року знаходився на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону (місто Одеса). 03.12.2014 року повинен був повернутись до військової частини НОМЕР_1 та доповісти командуванню. Однак, злякавшись, до військової частини не прибув, а поїхав додому (Кіровоградсь-ка область, АДРЕСА_1 ), та залишився вдома, допомагаючи матері та вітчиму по господарству, і знаходився до початку серпня 2016 року. Пообідні 02.08.2016 року він добровільно прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону, дав пояснення з приводу відсутності на військовій службі. Був відсутній на службі більше року. За медичною допомогою до медичних закладів у період грудень 2015 року липень 2016 року не звертався. У скоєному кається, просить суд не карати його суворо, при винесенні вироку врахувати його каяття, сприяння правоохоронним органам у розкритті злочину, а також ту обставину, що має поранення під час проходження військової служби.
Суд, приймає до уваги, що фактичні обставини ніким не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою провину, підтвердив обставини скоєння злочину; з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що дає суду підстави не сумніватись у добровільності їх позиції, визнає недоцільним досліджувати докази щодо фактичних обставин справи, та вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.407 УК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військово-службовцем (крім строкової служби).
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочин середньої тяжкості), характеристику особи винного, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання (том 1 а.с.25), обставинами, які пом`якшують покарання є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також і те, що ОСОБА_4 мав поранення під час проходження військової служби (том 1 а.с.17), та вважає сукупність пом`якшувальних обставин, такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, з призначенням іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного санкцією частини 3 статті 407 КК України, у вигляді арешту, з урахуванням положень Загальної частини цього Кодексу.
Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді арешту на гауптвахті, строком на 1 (один) місяць.
Обраний в рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення, у вигляді особистого зобов`язання, залишити колишнім до набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровсь-кої області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1