Справа № 190/41/16-к
Провадження №1-кп/190/19/16
УХВАЛА
11 жовтня 2016 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання недопустимим протоколу огляду місця події від 07.10.2012 року з долученою до нього схемою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений участі у вказаній процесуальній дії не приймав, хоча був присутнім на місці ДТП під час огляду місця події. Також дорожнє покриття вказане в протоколі не відповідає фактичним даним та відсутній підпис експерта, який брав участь в огляді місця події, у зв`язку з чим вкзаний доказ вважають недопустимим.

Крім того, захисником заявлено клопотання, в якому останній просив призначити по справі повторну судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставити тіж питання, які були поставлені експерту та визначені у висновку № 70/27-138 від 24.12.2015 року та вказати тіж обставини пригоди та вихідні дані, за виключенням даних щодо слідів гальмування правих та лівих коліс автомобіля Деу сенс.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлене захисником клопотання підтримав в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, вважає, що підстави для визнання протоколу огляду місця події недопустимим відсутні, вказана процесуальна дія проведена у відповідності до вимог КПК України, а те, що обвинувачений не брав участі в огляді місця події не може бути підставою для визнання його недопустмим. Крім того, вважає, що захисником не наведено жодних підстав для проведення повторної судово автотехнічної експертизи, у зв`язку з чим у задоволенні клопотань захисника просив відмовити.

Потерпілі т ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник ОСОБА_8 у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого просили відмовити.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

6) отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Жодне з порушень, вказаних в ч. 2 ст. 87 КПК в даному випадку не має місце, тобто такої очевидної недопустимості доказів, під час проведення огляду місця події від 07.10.2012 року судом не встановлено, огляд місця події проводився слідчим за участю понятих, а те, що обвинувачений не брав участі в огляді місця події не може бути підставою для визнання його недопустмим, у зв`язку з чим таке клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, доводи захисника про те, що висновок автотехнічної експертизи № 70/27-138 від 24.12.2015 року є необ`єктивним, у зв`язку з чим слід призначити повторну автотехічну експертизу суд вважає безпідставними.

Так, за змістом положень ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для суду, не має переваги над іншими джерелами доказів і наперед встановленої сили, а підлягає перевірці й оцінці відповідно до вимог закону, за внутрішнім переконанням суду, у сукупності і взаємозв`язку з іншими зібраними у справі доказами. Водночас незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідному процесуальному рішенні.

Висновок автотехнічної експертизи, за своїм змістом відповідає вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України, а заявлене клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості експертизи, питання викладені в ньому вже були поставлені перед експертами і їх висновки містять відповіді на них, тому суд вважає його таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 87, 237, 372 КПК Укрпаїни, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими та у клопотанні про призначення повторної автотехнічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1