14.07.2016 Єдиний унікальний номер 205/5268/16-к
Провадження №1-кп/205/427/16
Ед.унік.№205/5268/16-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпропетровську, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000251 від 21 березня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Владивостока Російської Федерації, громадянина України, освіта вища, не одруженого, раніше не судимого, працюючого оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Ленінського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1 від 07 листопада 2015 року, був призначений на посаду оперуповноваженого Сектору кримінальної поліції Ленінського відділу поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області та має спеціальне звання старшого лейтенанта поліції.

Виконуючи свої службові обов`язки, обвинувачений ОСОБА_5 , повинен був керуватися у своїй діяльності Законом України «Про Національну поліцію», відповідно до якого завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: охорони інтересів суспільства і держави; протидії злочинності (п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 2 Закону); як поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського (п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону); відповідно до завдань припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону) тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-ХІІ від 12 грудня 1993 року, органи внутрішніх справ є правоохоронними органами. Таким чином, виходячи із обсягу наявних прав і обов`язків, обвинувачений ОСОБА_5 постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій органів внутрішніх справ (поліції), тобто є службовою особою правоохоронного органу.

В той же час, обвинувачений ОСОБА_5 свої повноваження поліцейського у травні 2016 року використав у злочинних цілях та вчинив умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, у травні 2016 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_5 , працюючи на зазначеній вище посаді, вступив у попередню змову на збут через знайомого третім особам наркотичної речовини з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, яка працює на посаді оперуповноваженого Сектору кримінальної поліції Ленінського відділу поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, з метою отримання оперативної інформацію щодо осіб, які вживають наркотичну речовину.

На виконання попередньої домовленості, обвинувачений ОСОБА_5 , грубо ігноруючи вимоги Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15 лютого 1995 року зі змінами, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06 травня 2000 року №770, Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року №796 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу №7 від 23 березня 1998 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20 серпня 2008 року №481 та від 29 липня 2010 року №634, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, 19 травня 2016 року, близько 14 години, з метою відшукування наркотичної речовини «канабіс», яку планували передати знайомому особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження для подальшого збуту серед мешканців м.Дніпропетровська, прибули до скупчення гаражів на вул.Комунарівській, в м. Дніпропетровську, де між гаражами виявили схованку, в якій невстановлені слідством особи раніше приховали поліетиленовий згорток з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, яка за зовнішніми ознаками нагадувала наркотичну речовину «канабіс».

В той же день, тобто 19 травня 2016 року, близько 16 години, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, прибули за адресою: пров.Парусний 10-Д, в м. Дніпропетровську та неподалік від будівлі магазину «Варус», приховали у траві на узбіччі тротуару поряд з вищевказаним магазином поліетиленовий згорток з наркотичним засобом «канабіс», який вони раніше знайшли та таким чином незаконно придбали та зберігали, з метою подальшого збуту.

Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_5 та особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, в той же день, близько 17 години, діючи умисно, за попередньою змовою, за будівлею магазину «Варус», за вищевказаною адресою, зустрілись зі знайомим особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження та запропонували йому збувати наркотичну речовину «канабіс» серед жителів м.Дніпропетровська, маючи на меті отримати оперативну інформацію про осіб, які здійснюють придбання, зберігання, вживання і збут наркотичних речовин, а також в подальшому сприяти затриманню зазначених осіб та притягненню їх до відповідальності, тим самим сприяючи підвищенню показників в роботі, після чого поділили знайдений наркотичний засіб на дві частини, одну з яких обвинувачений ОСОБА_5 спочатку залишив собі, після чого викинув у лісосмузі, а іншу передали знайомому особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження.

В той же день, тобто 19 травня 2016 року, в період часу з 17 годин 45 хвилин до 17 хвилин 57 хвилин, в присутності двох понятих, у приміщенні за адресою: вул. Парусна 12, в м. Дніпропетровську, знайомий особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, добровільно видав прозорий поліетиленовий стік-пакет із речовиною зеленого кольору, рослинного походження. Згідно висновку експерта від 08 червня 2016 року №1/8.6/1308, речовина, яка була видана знайомим особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, а також речовина, яку обвинувачений ОСОБА_5 викинув у лісосмузі, відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», обіг якого заборонений, масою 17,736 гр. та 27,296 гр., маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 15,856 гр. та 24,430 гр.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

30 червня 2016 року, між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000251 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна; на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком на два роки, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України та отримана згода підозрюваного на його призначення.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

ОСОБА_5 , а також захисник ОСОБА_4 , в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.307 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000251.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 червня 2016 року покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного у вигляді тримання під вартою, обрану ОСОБА_5 скасувати, звільнивши його з-під варти у залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-хімічної експертизи №1/8.6/1308 від 08 червня 2016 року в розмірі 880 гривень 40 копійок та судово-хімічної експертизи №1/8.6/999 від 04 травня 2016 року в розмірі 880 гривень 40 копійок.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1