Справа № 521/7685/16-к
Номер провадження:1-в/521/2788/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ПВК УДПтСУ

в Одеській області (№51) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосуванням відеоконференції клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Ізмаїльського району, с. Перломутрове, росіянина, громадянина України, маючого не повну середню освіту, до засудження не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 15.07.2010 року Ізмаїльським м/р/с Одеської області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з іспитовим строком 1 рік, засудженого 09.07.2014 року Ізмаїльським м/р/с Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 396, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,-
В С Т А Н О В И В:
З клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ПВК УДПтСУ в Одеській області (№51) з 11.10.2014 року. Початок строку покарання 20.01.2014 року, кінець строку покарання 16.05.2017 року. За період відбуття покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе задовільно, працевлаштований, має 2 заохочення та 7 стягнень, які погашені. Вину в скоєному злочині на дійсний час визнає частково, в скоєному не розкаюється, довів своє виправлення. Відбув більш 2/3 строку покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від відбування покарання умовно достроково ОСОБА_5 оскільки останній не довів своє виправлення.
Представник ПВК № 51 в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання за вказаними в ньому обставинам.

Засуджений просив задовольнити клопотання адміністрації колонії.

Вислухавши клопотання адміністрації ПВК, думку прокурора, представника ПВК № 51 та засудженого, вивчивши клопотання з додатковими матеріалами, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання адміністрації відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув більше двох третіх строку покарання, призначеного вироком суду. Також адміністрація колонії його характеризує задовільно, як особу яка має право на умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не має. Так адміністрація колонії посередньо характеризує засудженого. За час відбування покарання в установі допускав порушення режимних вимог, за що мав сім стягнень, які відповідно до п. 14 ст. 134 КВК України погашені. Працевлаштований, має два заохочення. Участь у організації виховних заходів, програмах диференційованого виховного впливу не приймає, до підвищення загальноосвітнього рівня не прагне. Вину в скоєному злочині на дійсний час визнає частково, в скоєному не розкаюється.
У даному випадку ОСОБА_5 засуджений за скоєння ряду злочинів, один з яких відносяться до тяжкого злочину проти власності. Окрім того, під час судового розгляду, судом встановлено, що засуджений раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Таким чином, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; та інш.

Таким чином сумлінна поведінка та ставленні до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому суд враховує дані про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передував настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, кількість погашених стягнень, та відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці, суд вважає, що в задоволені клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

Крім того, 29.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 ухвалою Малиновського р/с м. Одеси зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день за два за період з 20.01.2014 року по 24.09.2014 року, що становить 11 місяців, що становить 8 місяців 4 дні, тобто засудженому скорочено строк покарання.
Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці суд вважає, що в задоволені клопотання колонії необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: