Справа № 149/536/16-к
Провадження №1-кп/149/86/16
Номер рядка звіту 43
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
23.03.2016 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000003, внесене до ЄРДР 01.01.2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порик Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Хмільницькому об"єднаному ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно висновку військово-лікарської комісії від 15.05.2014 року визнаний придатним за станом здоров"я для проходження військової служби та відповідно до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не має правових підстав на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією.

ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про проведення на території України часткової мобілізації до Збройних сил України на підставі Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію " від 15.01.2015 року, всупереч вимог ст. 65 Консттитуції України ст. ст. 1, 22 "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст. 39 Закону України "Про військовий обов"язок та військову службу", не бажаючи виконувати свій конституційний обов"язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров"я до проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, розуміючи, що військова частина до якої він був мобілізований, може в подальшому вибути в зону проведення АТО та приймати участь у бойових діях, достовірно знаючи, що йому необхідно з"явитись до військового комісаріату під час мобілізації, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, 13.07.2015 року, перебуваючи за місцем проживання, а саме в АДРЕСА_1 відмовився від отримання повістки за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, без поважних причин не з"явився 14.07.2015 року на пункт збору Хмільницького об"єднаного ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , чим порушив порядок комплектування Збройних сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу за мобілізацією.

26 лютого 2016 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 з участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 336 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 - у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов"язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 , просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення та відповідність її вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Також суд приймає до уваги обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів відсутні. Речові докази відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому ОСОБА_4 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 26 лютого 2016 року про визнання винуватості укладену між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1