АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. слідч. суддя ОСОБА_1 ЄУ № 727/8566/16-к; доп. ОСОБА_2 ; пров. № 11-сс/794/188/16; катег. в порядку КПК Укр.
УХВАЛА
11 листопада 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Чернівецької області апеляційну скаргу ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за № 0000239, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2016 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме транспортного засобу марки «DAF», державний номер « НОМЕР_1 » - шляхом заборони розпорядження, і автоцистерни, державний номер « НОМЕР_2 » - шляхом заборони користування та розпорядження, які на праві приватної власності належать ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді від 02 листопада 2016 року про накладення арешту на майно скасувати, посилаючись на те, що слідчим суддею не надавався дозвіл на проведення обшуку за адресою де був виявлений транспортний засіб з автоцистерною в якій знаходились нафтопродукти, тому проведений обшук був протиправним.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що у клопотанні прокурора та в ухвалі суду відсутні доводи про визнання транспортного засобу з автоцистерною, на яку накладено арешт, речовим доказом, а також відсутні обґрунтування відповідності транспортного засобу з автоцистерною критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора про залишення ухвали суду без змін, пояснення захисника ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 772-VIII від 10.11.2015), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У ч.2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження видно, що 30 жовтня 2016 року в ході обшуку на території нафтобази було виявлено та вилучено нафтопродукти та суміші невідомого походження, зразки яких було відібрано під час обшуку, а також транспортний засіб з автоцистерною, яка була під`єднаною за допомогою шлангу до резервуару № 25 нафтобази для перевантаження нафтопродуктів, і в якій було виявлено нафтопродукти невідомого походження в наступних об`ємах: 12 870 л. - у першому відсіку, 20 600 л - у другому відсіку, та 6 530 л. - у третьому відсіку.
З протоколу обшуку (а.с. № 11) видно, що в резервуарі № 25, до якого за допомогою шлангу була під`єднана вилучена автоцистерна, виявлено та вилучено невідомі паливно-мастильні матеріали.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не надавався дозвіл на проведення обшуку за адресою де був виявлений транспортний засіб з автоцистерною в якій знаходились нафтопродукти, тому проведений обшук був протиправним, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки ухвалою від 04 жовтня 2016 року слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку території, приміщень та споруд автозаправочної станції та бази зберігання паливно-мастильних матеріалів, в селі Мамаівці, Кіцманськогоо району, Чернівецької області, які на праві приватної власності належать приватному сільськогосподарському підприємству «Мамаівське».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що існують достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб з автоцистерною в якій знаходяться нафтопродукти є знаряддям вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Також, прокурором було доведено ризик того, що не накладання арешту на транспортний засіб з автоцистерною в якій знаходяться нафтопродукти, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі даного майна.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, є законною та обґрунтованою, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2016 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_8 , без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_2
Судді
[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_2 (посада) (підпис) (ПІБ)

11.11.2016 року
(дата засвідчення)

11.11.2016 року

ОСОБА_2 .