У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим, -
в с т а н о в и в:
03.08.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим, у якій вона просила скасувати постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 03.06.2016 та визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000007 від 10.12.2015.
Свої вимоги адвокат заявника обґрунтовувала тим, що 14.07.2016 ОСОБА_4 подав заяву про залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000007 від 10.12.2015, за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 15 КК та частиною третьою статтею 206-2 КПК, яке знаходить у провадженні НАБУ.
Однак, детектив НАБУ ОСОБА_5 своєю постановою від 18.07.2016 відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000007 від 10.12.2015, мотивуючи тим, що на даний час органом досудового розслідування достовірно не встановлено факт вчинення кримінального правопорушення.
Проте, адвокат ОСОБА_3 стверджувала, що доводи детектива щодо невстановлення факту вчинення злочину суперечать обставинам кримінального правопорушення та дають підстави вважати, що він умисно перешкоджає реалізації ОСОБА_4 своїх прав, як особи яка зазнала матеріальної та моральної шкоди від злочину.
У судовому засіданні адвокат заявника ОСОБА_3 пояснила, що під час підготовки скарги у цій справі допустила описку в даті винесення оскаржуваної детективом постанови, а тому уточнила зміст своїх вимог в частині скасування постанови та просила слідчого суддю скасувати постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 18.07.2016. Іншу частину своїх вимог підтримала, та просила їх задовольнити у повному обсязі.
Представник НАБУ у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, враховуючи думку адвоката заявника і положення частини третьої статті 306 КПК, визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності представника НАБУ.
Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.
За правилами статті 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до частини першої статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Правила статті 303 КПК визначають вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Так відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК на досудовому провадженні може бути
рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 подав повторно заяву про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000007 від 10.12.2015, за частиною першою статтею 15 КК та частиною третьою статтею 206-2 КК, яка зареєстрована уповноваженим працівником Генеральної прокуратури України 14.07.2016 за № 47,48 (а.с. 7-8).
Однак, відповідно до постанови від 18.07.2016 детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективі Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000007 від 10.12.2015 було відмовлено, оскільки на цей час органом досудового розслідування достовірно не встановлено факт вчинення кримінального правопорушення (а.с. 41).
Проте, на думку слідчого судді, таке рішення детектива є протиправним, з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до частини третьої статті 55 КПК потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчий суддя зазначає, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.
З повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення № 041-142/2695 від 11.12.2015 випливає, що детектив НАБУ ОСОБА_5 повідомив голову спостережної ради ТДВ «ЖЛ» ОСОБА_6 , що його заява від 08.12.2015 № Б-53 прийнята, та за результатами її розгляду в ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 15 КК та частиною третьою статтею 206-2 КК. Крім цього, розпочато розслідування кримінального провадження № 0000007 (а.с. 44).
Слідчий суддя на підставі пункту 5.3. параграфу 5 статуту ТДВ «ЖЛ», яке затверджено протоколом загальних зборів учасників ТДВ «ЖЛ» № 16 від 14.08.2014 встановив, що ОСОБА_4 є учасником ТДВ «ЖЛ» та розмір його частки у статутному капіталі товариства становить 0,4 (886 563,63 грн.).
Крім цього, участь заявника у складі вищезазначеного товариства підтверджується довідкою ПАТ «БТА» № 028-35-01-05-5/2338 від 11.04.2015 про здійснення банківських операцій щодо поповнення статутного капіталу ТДВ «ЖЛ» (а.с. 39).
Таким чином, ОСОБА_4 входить до складу учасників ТДВ «ЖЛ», та користується всіма правами та обов`язками, які має вищезазначене товариство.
Відповідно до частини п`ятої статті 55 КПК за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, правовою підставою для винесення детективом постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.
Зі змісту постанови про відмову у визнанні потерпілим від 18.07.2016 випливає, що підставою для її винесення є не встановлення досудовим розслідуванням факту вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, детектив виніс оскаржувану постанову з підстав, які не передбачені законом.
Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, слідчий суддя констатує, що постанова детектива НАБУ про відмову у визнанні потерпілим від 18.07.2016 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в контексті вимог статті 55 КПК ОСОБА_4 є особою, якій кримінальним правопорушенням у цій справі завдано майнову шкоду.
В свою чергу, не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000007 від 10.12.2015, оскільки зі змісту частини другої статті 307 КПК випливає, що слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може лише скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію та відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином, до компетенції слідчого судді не належить визнання особи у кримінальному провадженні потерпілим.
Отже, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, слідчий суддя дійшов висновку, що викладені в скарзі доводи адвоката заявника є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 5, 24, 55, 303, 304, 305, 306, 307 КПК, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.
Скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 18 липня 2016 року.
Зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 прийняти постанову про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 10.12.2015.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1