АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/329/16-к Номер провадження 11-кп/786/578/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК Укаїни
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року щодо,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мар`янськ Великобагачанського району, українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, розлученої, має неповнолітню дитину, працює касиром Пришибської об`єднаної територіальної громади, не судимої,
яку визнано винуватою та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
до Апеляційного суду Полтавської області звернувся потерпілий ОСОБА_9 , який просить вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову та стягнути з обвинуваченої на його користь 10000 грн. моральної шкоди.

Потерпілий вказує, що після побиття його обвинуваченою він сильно страждає, не може вести звичайний спосіб життя, проживає один, родичі йому не допомагають, позбавлений підробітку, адже стан здоров`я не дозволяє продовжувати розвозити молоко по селу (чим займався раніше), не може самостійно піднятися тримаючись за перила до свого будинку. Так, нещодавно на травневі свята, тримаючись пошкодженою ОСОБА_8 рукою за поручень, не втримався та упав, отримавши нові тілесні ушкодження, у зв`язку з чим постійно перебуває у ліжку.

Моральна шкода полягає у втратах немайнового характеру внаслідок завданих ОСОБА_8 фізичних та у зв`язку з цим, моральних страждань (сильні глибокі та болісні фізичні страждання, що продовжуються, душевні та психічні страждання, хвилювання, занепокоєння);

- порушенні його звичайного способу життя, життєвих планів на майбутнє;

- порушенні його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя;

- порушенні стосунків з оточуючими людьми (клієнтами).

Потерпілий вказує, що для відновлення його попереднього стану необхідні дорогі ліки, але їх на одну лише пенсію придбати не може.

Апеляційний розгляд просив проводити без його участі.

На апеляційну скаргу обвинуваченою подані заперечення в яких вона просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 без задоволення, посилаючись на те, що потерпілим в апеляційній скарзі вказані відомості щодо ведення ним домогосподарства, тримання худоби, продажу молока, малого розміру пенсії є неправдивими. Крім того, зазначає, що падіння про яке зазначає потерпілий відбулося внаслідок вживання ним алкогольних напоїв та не пов`язано отриманими під час бійки з обвинуваченою травмами, вказує про негативну характеристику з місця проживання, неодноразові порушення ним громадського порядку, його агресивну поведінку.

Вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди 1000 гривень є обґрунтованим, а доводи про зміну вироку, наведені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Також вважає, що потерпілий пропустив строк апеляційного оскарження вироку.

Згідно вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 гривень в рахунок держави.

Позов потерпілого задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1000 гривень моральної шкоди

Вирішена доля речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою та засуджена за вчинення злочину за наступних обставинах.

25 січня 2016 року приблизно о 16-15 години біля будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої сторони висловлювались образливою лайкою.
Після сварки ОСОБА_8 повернулась на подвір`я домоволодіння та приблизно о 17-40 год. в цей же день 25 січня 2016 року побачила ОСОБА_9 , який проходив повз її подвір`я, взяла дерев`яну палицю на нанесла йому декілька ударів по руках, тулубу та лівій нозі, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому мізинці з переходом на тильну поверхню лівої кісті та на долонній поверхні лівої кісті, садна на зовнішній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора щодо безпідставності апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що скарга не підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Строк апеляційного оскарження вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року потерпілим ОСОБА_9 не пропущений, оскільки апеляційна скарга подана у межах тридцятиденного строку оскарження, останній день якого 07.05.2016 був вихідним днем, у перший робочий день після вихідних та святкових днів - 10.05.2016, що відповідає ч.7 ст. 115 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України при обставинах, викладених у вироку суду, кваліфікація її дій за ч.1 ст. 125 КК України є правильними, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України.

Цивільний позов про відшкодування немайнової шкоди вирішений судом у відповідності до вимог закону також.

Розмір моральної шкоди визначений судом відповідно до характеру та об`єму, понесених потерпілим моральних страждань, з урахуванням конкретних обставин вчиненого злочину, тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, віку потерпілого, його характеристики з місця проживання, а тому підстав для її збільшення не вбачається.

Вимогу потерпілого про стягнення компенсації з засудженої за заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, колегія суддів вважає завищеною, а тому виходячи з принципу розумності та справедливості, суд першої інстанції на законних підставах зменшив розмір заявленої у позовній заяві моральної шкоди.

Доказів в підтвердження моральних та фізичних страждань спричинених незадовільним станом здоров`я та необхідності продовження лікування від нанесених обвинуваченою травм (призначень лікаря, вартості ліків), а отже і неможливості займатися домогосподарством, розповсюдженням молочної продукції потерпілим не надано.

Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень у незазначений в апеляційній скарзі день та час, внаслідок падіння біля власного будинку, не стосується обставин вчинення ОСОБА_8 злочину та не може впливати на розмір заподіяної обвинуваченою моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги потерпілого, з цього приводу, є безпідставними, а тому на увагу не заслуговують.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405 КК України колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4