справа №619/2251/16-к
провадження №1-кс/619/389/16
Ухвала
Іменем України
01 липня 2016 року Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , захисника
ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
встановив:
30 червня 2016 року ФО-П ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР дані про скоєння службовими особами відділу освіти Дергачівської РДА кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.367 КК України та розпочати досудове розслідування посилаючись на те, що 22.06.2016 року він звернувся до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення службовими особами зазначених вище злочинів. З часу отримання заяви до теперішнього часу його не повідомили про хід розгляду справи, вважає таку бездіяльність незаконною.
У судовому засіданні захисник підтримав скаргу, просив її задовольнити.
Представник Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області у судове засідання не
з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Відсутність слідчого, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п.17 ч.1 ст.7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.
Приорітетними завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч.1 ст.3 КПК України).
Як вбачається з матеріалів скарги ФО-П ОСОБА_3 до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надано заяву про злочини, передбачені ч.2 ст. 191 та ч.1 ст. 367 КК України, яку отримано 22.06.2016 року.
До суду надані матеріали та висновок за №3399 від 22.06.2016 року за заявою ОСОБА_3 (ЄО №4723) від 02.06.2016 року, відповідно до якого матеріали за повідомленням було спрямовано для прийняття рішення до СКП Дергачівського ВП без внесення до ЄРДР, у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, зроблено запит до Держфінінспекції Харківської області та Дергачівської РДА, звідки відповіді не надійшли.
Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 звернувся з заявою про вчинення злочину 22.06.2016 року, а до суду надані матеріали за заявою ОСОБА_3 від 02.06.2016 року.
Таким чином, Дергачівським ВП ГУНП В Харківській області не надано слідчому судді матеріалів стосовно скарги ОСОБА_3 від 22.06.2016 року.
Між тим, відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування. Частиною другої цієї норми передбачено, що порядок формування і ведення Реєстру регламентується спеціальним Положенням, тобто дане Положення про ЄРДР є невід`ємною складовою інституту початку досудового розслідування і підпорядковується нормам КПК, лише конкретизуючи їх зміст на основі тлумачення норм закону і концептуальних засад.
Частиною 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу до якого надійшла заява чи повідомлення.
Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України за №69 від 17.08.2012р. визначенні строки внесення відомостей до Реєстру. Зокрема, відповідно до п.3.1 розділу 1 зазначеного Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.
Таким чином, невнесення заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР слід вважати таким, що не відповідає вимогам КПК.
Уповноваженою особою Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області не було повідомлено суд про наявність законних підстав не внести невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, відповідні відомості до ЄРДР та розпочати саме розслідування, враховуючи, що особливою процесуальною гарантією для забезпечення права особи ініціювати досудове розслідування є встановлена ч.4 ст.214 КПК України категорична заборона слідчому, прокурору, іншій службовій особі, уповноваженій на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, відмовляти у прийнятті та реєстрації таких заяв чи повідомлень.
Вказану процесуальну гарантію слід розглядати у єдності з положеннями п.1 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304 КПК України, якими передбачена правова можливість заявника, потерпілого, його представника чи законного представника протягом 10-ти днів з моменту бездіяльності оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Так, ст.214 КПК України взагалі не передбачає оцінювання слідчим чи прокурором достатності і достовірності викладених у поданій заяві відомостей про вчинення злочину як підстави для внесення заяви про злочин до ЄРДР і початку розслідування, а також не передбачає необхідності надання заявником доказів на підтвердження обставин вчинення злочину.
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та її задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 22 червня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4