Єдиний унікальний номер 185/1056/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000082 від 11.01.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою :

АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.06.2011 року Первомайським районним судом Донецької області за ч.3 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 29.11.2012 року згідно ст. 81 КК України за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2012 року умовно - достроково на 1 рік 8 місяців 17 днів. Покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2016 року, приблизно з 15.00 годині, ОСОБА_3 знаходився у своєї знайомої ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 , де разом розпивали горілку. В ході вживання спиртних напоїв у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ОСОБА_5 сину ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи осудною особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для ОСОБА_7 , і вона їх не бачить, знаходячись в спальній кімнаті вказаної квартири, шляхом вільного доступу таємно, повторно, з підвіконника викрав мобільний телефон марки «Самсунг GT-S5660 (sek)» вартістю 240.00 гривен, після чого залишив приміщення вказаної квартири, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку в розмірі 240.00 гривен.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.
29 січня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в приміщенні Павлоградської міжрайонної прокуратури за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Радянська, 64-А, було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, відшкодував завдані збитки, та узгодженого покарання, яке повинен нести обвинувачений, а саме у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертиз в сумі 123 (сто двадцять три) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 січня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 123 (сто двадцять три) грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг GT-S5660 (sek)», та сім-карту оператора мобільного зв`язку "Київстар", передані на зберігання власнику - ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .