Справа № 275/132/16-к
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року
Брусилiвський районний суд Житомирської області складi:
головуючого - суддi ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимий:
-Корольовським р/с м. Житомира 16.05.2000 року за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, штраф 680 гривень;
-Корольовським р/с м. Житомира 19.10.2000 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, с. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-Корольовським р/с м. Житомира 03.10.2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
-Корольовським р/с м. Житомира 14.08.2009 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.10.2012 року невідбуту частину покарання замінено на 240 годин громадських робіт;
-Корольовським р/с м. Житомира 26.12.2013 року за ч. 2 ст. 389 КК України до 2 місяців арешту;
проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
2 березня 2016 року біля 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену судимість у встановленому законом порядку, з метою крадіжки, прийшов до загальноосвітньої школи № 1 І-ІІІ ступенів, що розташована по вул. Короленка, 17, в смт. Брусилів Житомирської області. Перебуваючи на другому поверсі загальноосвітньої школи № 1 І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 з метою крадіжки вирішив перевірити вміст кишень дитячої курточки, що знаходилась на підвіконні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_4 з кишені куртки повторно, таємно, умисно викрав мобільний телефон марки NOKIA 1680, вартістю 250 гривень з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 5 гривень, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 20 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 275 гривень. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденими речами на власний розсуд.
Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 2 березня 2016 року біля 17 години 45 хвилин ОСОБА_4 з метою крадіжки приїхав до комунальної установи Центральної районної лікарні, що по вул. Лермонтова, 41, в смт. Брусилів Житомирської області.
Перебуваючи у дитячому відділенні комунальної установи Центральної районної лікарні ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, за допомогою ключа, який знаходився у дверному замку, відчинив двері та потрапив до кімнати персоналу дитячого відділення, яке знаходиться на першому поверсі, звідки зі столу таємно, умисно викрав мобільний телефон марки SAMSUNG GALAY Ace 2 GT-I8160, вартістю 450 гривень з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 5 гривень та з жіночої сумочки, що знаходилася у шафі, таємно умисно викрав гаманець вартістю 25 гривень з грошовими коштами у сумі 750 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1230 гривень. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденими речами на власний розсуд.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечував, що вчинив кримінальні правопорушення при обставинах, вказаних у вироку. Пояснив суду, що дійсно 2 березня 2016 року біля 15 години він з Житомиру приїхав до смт. Брусилів та, побачивши школярів, що проходили повз нього, вирішив вчинити крадіжку у школі, яку він побачив поруч. Зайшовши у приміщення школи та піднявшись на другий поверх, він на підвіконні побачив дитячу куртку, з кармана якої він викрав мобільний телефон NOKIA. При цьому, коли він оглядав кармани куртки, дітей поряд не було та його ніхто не бачив. Вийшовши з викраденим телефоном з будівлі школи, він на таксі поїхав до лікарні, де також вирішив скоїти крадіжку. Так, пройшовши по першому поверху лікарні, він зайшов у кабінет персоналу у кінці відділення, який був замкнутий, але у замку знаходився ключ. Там зі столу він забрав телефон SAMSUNG, а з чорної сумки, що була у шафі, гаманець з грошима 750 грн. Після цього він вийшов з приміщення лікарні та на таксі поїхав до с. Ставище, з якого повернувся до Житомиру, де мешкає. При цьому викраденим майном він розпорядився на свій розсуд, продавши його наступного для на ринку у місті Житомирі невідомій людині. У скоєному щиро кається.
Відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання з вигляді арешту.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1