1Справа № 335/7498/16-к 1-кп/335/402/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2016 р. ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 серпня 2016 р., який в подальшому було продовжено ухвалою суду.

Строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується 6 жовтня 2016 р., однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Прокурор просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, оскільки підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, і на даний час існують ризики, визначені статтею 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засідання також заперечувала проти продовження її підзахисному строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просили вирішити зазначене питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником не було подано суду відповідного клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із дотриманням положень статті 201 КПК України. В цей же час зазначені учасники кримінального провадження висловили свої заперечення щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, які на думку суду, не є переконливими, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину повторно, раніше був неодноразово засуджений, у тому числі і за злочин, передбачений статтею 186 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Також суд зазначає, що захисником та обвинуваченим не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Суд зазначає, що ані обвинувачений ОСОБА_5 , ані його захисник не надали суду будь-яких документальних підтверджень того, що обвинувачений має постійне місце роботи, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання, так само як і не надані докази неможливості його знаходження в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я тощо.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 3 жовтня 2016 року до 1 грудня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 3 жовтня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 5 жовтня 2016 р. о 9:15 год.
Суддя ОСОБА_1