24.05.2016

Справа № 1-кп/359/114/2016
359/901/16-к
В И Р О К

Іменем України
24 травня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002594 від 13.12.2015 року за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Кірово Бориспільського району, українець, громадянин України, не працює, інвалід 3 групи, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.135 КК України

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту , ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 12.12.2015 року близько 22 .00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у темну пору доби та за несприятливих погодних умов, знаходячись біля домоволодіння №50 по вул. Леніна Кірово Бориспільського району, після заподіяння ним ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відібрав її верхній одяг, поставивши ОСОБА_6 в небезпечний для життя стан, усвідомлюючи, що вона самостійно не може йти додому через побиття та стан сильного алкогольного сп`яніння, і тому перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, будучи зобов`язаним піклуватися про цю особу і маючи змогу надати їй допомогу, завідомо залишив її без допомоги, що спричинило смерть ОСОБА_6 від переохолодження тіла, тобто вчинив злочин, передбачений ч. З ст. 135 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 провину не визнав та пояснив, що проживав разом з ОСОБА_6 цивільним шлюбом 15 років , часто разом випивали. В нього період «запою» складав 3-4 дні підряд.

12.12.2015 року він отримав пенсію, віддав частину боргу , вдома з дружиною випили, потім з нею пішли до магазину. Була плюсова температура, дружина була без куртки. Після магазину заходили до знайомого ОСОБА_7 , у якого був їх син. У ОСОБА_7 був день народження, там також випили, дружина пила також. Через сильне сп`яніння не пам;ятає подальші події, а саме як опинились на земельній ділянці, де потім знайшли дружину. Наносив дружині удари по тілу, щоб вона йшла додому. Висновок про нанесення ним ударів робить з посиланням на слова сусіда ОСОБА_8 , який про це говорить. Також пам;ятає як сусід ОСОБА_8 , просив принести одяг. Вранці приніс верхній одяг та накрив ним дружину.

Провину в настанні смерті дружини не визнає, вона була дуже п;яна, настання її смерті не бажав, довести її до дому не зміг через своє сп`яніння.

Курточку з дружини не знімав , яким чином дружина роззулася не пам;ятає, але бачив взуття вранці, коли його затримала міліція, біля двору в районі місця подій.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що 12.12.2015 року біля 23.30 год виходила курити на вулицю, чула крики жінки біля будинку АДРЕСА_2 , яка лежала на боці, була боса, в носках, світлій курточці. Впізнала ОСОБА_10 , який бив жінку ногами по спині зі словами «вставай». Після цього пішла додому. Наступного ранку , біля 7-ї години ранку, чоловік ОСОБА_11 повідомив, що на вулиці, на земельній ділянці за забором лежить жінка. Вона була на лівому боці , без куртки, без взуття, у футболці, штанях-лосинах та носках. Одяг та волосся були мокрими, вона ще стогнала. Подзвонили у швидку допомогу, та звернулась до місцевої жительки, яка працює медсестрою, щоб надала допомогу, однак остання відмовилась.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що вранці 13.12.2015 року дивився трансляцію боксу за участі боксера Усика. Почув на вулиці стони та глухі удари. Коли вийшов на вулицю, о 06 год 30 хв. побачив на земельній ділянці ОСОБА_12 , поряд лежала жінка , вона була боса, без взуття, в колготах, верхнього одягу не було. ОСОБА_13 пояснив, що вона не хоче йти додому. Жінка ще дихала, він це чув. Тоді він запропонував ОСОБА_13 візок . Повернувся додому, подзвонили до швидкої допомоги. Потім сів на велосипед , і поїхав до ОСОБА_14 додому. Останній взяв вдома теплу дублянку і велосипедом поїхав до жінки. Свідок пояснив, що при ньому ОСОБА_14 жінку не бив, він тільки чув глухі удари та стони.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що ОСОБА_10 її син. Проживав з ОСОБА_16 в приміщення літної кухні, постійно вживали спиртні напої., влаштовували бійки. Вранці 13.12.2015 року додому до сина прийшли сусіди , щоб він пішов забирати дружину. Син взяв світло-жовту шубу (дублянку) й пішов , вона пішла за сином. Бачила , що дружина сина лежала на землі роздягнута, боса. Де був син напередодні вночі їй невідомо.

Відповідно до протоколу огляду місця події 13.12.2015 року за адресою АДРЕСА_3 виявлено резинові чоботи, розмір 40.

Згідно з довідкою метеостанції Бориспіль з 22 години 12.12.2015 року до 08 години 13.12.2015 року мінімальна температура повітря знижувалась до 2.0 , а на поверхні ґрунту 0,4 градусів тепла.

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи №395 від 18.01.2016 року смерть гр. ОСОБА_6 настала від переохолодження тіла, що підтверджується наявністю рясних яскравих червоно-фіолетових трупних плям, змішаних згустків крові в порожнині серця, крововиливів під слизовою оболонкою шлунку ( плями Вишневського), переповнення прозорою сечею сечового міхура, дрібних крововиливів в слизовій оболонці мисок нирок (ознака Фабрикантова).

Враховуючи трупні явища на момент первинного огляду трупа на місці його виявлення 13.12.2015 року об 11:20 год., смерть гр. ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 за 4- 6 год. до моменту огляду трупа (05:00-07:00 год.)

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана правої тім`яної ділянки голови, синець із забійною раною та крововиливом слизової оболонки верхньої губи зліва, синець грудної клітки справа на рівні Ш ребра, по одному синцю на правій та лівій сідницях. Всі виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, утворились не більш ніж за 12 годин до настання смерті. Судово-медичних даних які б свідчили про значний проміжок часу між заподіянням тілесних ушкоджень не має.

Тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітки та обох сідниць та верхньої губи мають ознаки легких тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої тім`яної ділянки голови, забійної рани та крововиливом слизової оболонки верхньої губи зліва мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Всі вказані тілесні ушкодження в прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_17 не знаходяться.

При судово-токсикологічному досліджені варові та сечі трупа гр. ОСОБА_17 виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові 3,27%, в сечі - 4,65%. Вказана концентрація етилового спирту в крові за життя зазвичай може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Після отримання гр. ОСОБА_6 виявлених у неї тілесних ушкоджень, могла самостійно пересуватися «при температурі повітря нижче 0 °С, або температури повітря вище 5 °С « в продовж значного проміжку часу. Представляється мало вірогідним втрата її свідомість після отримання виявлених у гр. ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Судово-медичний експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні підтвердив свої висновки, додавши що алкоголь усугубив причину смерті від переохолодження.

Провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою проведення певних слідчих дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази та давши їм належну оцінку, керуючись ст. 94 КПК України, яка вимагає, щоб суд оцінював докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, в їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку, що в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не здобуто жодних переконливих доказів, які б підтверджували пред`явлене йому обвинувачення, і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів щодо доведеності участі обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду, стороною обвинувачення як доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, зазначено покази обвинуваченого в суді, який підтвердив спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, знаходження в стані алкогольного сп`яніння, покази свідка ОСОБА_9 , яка бачила як ОСОБА_4 бив дружину , відібрав у неї куртку, залишивши її без верхнього одягу , та протокол проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого.

Суд відзначає, що відповідно висновку судово-медичної експертизи, спричинені тілесні ушкодження потерпілій в прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_17 не знаходяться. При цьому суд звертає увагу, що зі слів свідка ОСОБА_9 при нанесенні ударів, Теребун вимовляв «Вставай», що свідчить не про мету поставити потерпілу в безпорадний стан, а про спонукання потерпілої до підйому з землі. Свідок ОСОБА_19 пояснив, що вранці 13.12.2015 року ОСОБА_14 , стоячи біля дружини, що лежала роздягнена на землі, подавала ознаки життя стогнала, пояснював , що остання не хоче йти додому.

Доводи обвинувачення , що ОСОБА_4 відібрав у дружини куртку , залишивши її вночі роздягненою, об:єктивно не доведено. Вказана куртка під час досудового розслідування не знайдена та не вилучена., її прикмети не з`ясовано. Обвинувачений пояснив, що коли вдень пішли до магазину, дружини взагалі була без куртки, і взагалі не може підтвердити наявність у дружини такої куртки. Працівники магазину, а також особи до яких ОСОБА_4 з дружиною заходили на день народження , з приводу наявності верхнього одягу потерпілої, не встановлені та не допитані. Дублянка , яку вранці 13.12.2015 року обвинувачений приніс дружині, відповідно до фото таблиці огляду місця події та показів свідків, є сухою та чистою, тоді як інший одяг потерпілою був мокрий та в грязі, що виключає , що саме цю дублянку обвинувачений раніш вночі зняв з потерпілої. Свідку ОСОБА_9 на впізнання одяг не пред;являвся.

Яким чином виявлене під час огляду місця події взуття ( резинові чоботи) опинилось біля будинку АДРЕСА_3 , тобто не за місцем виявлення потерпілої, органами досудового розслідування не встановлено, як не встановлено кому саме належить знайдене взуття, оскільки під час досудового розслідування воно на впізнання будь кому не пред`являлося.

По справі взагалі не доведено, що ОСОБА_14 залишав дружину, оскільки свідок ОСОБА_9 пояснила , що бачила обвинуваченого біля дружини 12.12.2015 року біля 23 години 30 хвилин, свідок ОСОБА_19 підтвердив що ОСОБА_14 був біля дружини 13.12.2015 року о 06 годині 30 хвилин. При цьому , зі слів свідка , потерпіла ще була жива. Судово-медичний експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні також не виключав зазначену свідком цю обставину.

Пояснення ОСОБА_4 , що від вночі був дома, об;єктивно не підтверджено , окрім його припущень. При цьому ОСОБА_14 , посилаючись на сп`яніння, не пам`ятає взагалі події тієї ночі та як достовірно встановлено судом факту , що його вранці біля дружини бачив свідок ОСОБА_19 , спілкувався з ним, який і послав його додому за верхнім одягом для дружини, який він потім і приніс.

Посилання, що обвинувачений усвідомлював , що дружина самостійно не може йти додому через побиття , спростовуються висновком судово- медичної експертизи, яка визначила, що після отримання гр. ОСОБА_20 виявлених у неї тілесних ушкоджень, могла самостійно пересуватися при температурі повітря нижче 0 °С, або температури повітря вище 5 °С в продовж значного проміжку часу.

По справі встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був в стані сильного алкогольного сп;ягніння, як і його дружина ОСОБА_21 , в якої виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові - 3,27%о, в сечі - 4,65%.

За таких умов, приймаючи до уваги сильний стан сп;яніння , що обвинуваченням не спростовано і зазначено в обвинуваченні, стверджувати, що обвинувачений усвідомлював наслідки своїх дій , не можна визнати доведеним та доказаним.

Під час слідчого експерименту з метою перевірки показань підозрюваного ОСОБА_4 , останній також стверджував , що не може точно пояснити обставини події, через свій стан сильного сп`яніння.

Крім того, свої пояснення він обґрунтовує з посиланням на покази свідка ОСОБА_19 , який про це йому розповідав. Тобто ці показання обвинуваченого не є первісними, а фактично є показаннями з чужих слів, які неможна визнати об;єктивними , та такими, що узгоджуються з іншими доказами.

Протокол проведення слідчого експерименту повинен проводитися в умовах максимально наближених до тих, у яких відбувалася в минулому досліджувана дія. Проте протокол проведення слідчого експерименту від 15.12.2015 року свідчить, що дана слідча дія проводилась з 13 год 11 хв до 13 год 27 хв, тоді як згідно обвинувального акту події відбувались біля 22 години, тобто в нічний час, що вказує на порушення вимого КПК при проведенні даної слідчої дії. В порушення вимог ст. 240 ч.6 КПК України , у протоколі докладно не викладено умови і результати слідчого експерименту.
У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту, він проводився з метою перевірки показань підозрюваного ОСОБА_4 щодо обставин , які мали місце тринадцятого грудня 2015 року за адресою : АДРЕСА_2 . Які саме показання перевірялись протокол не мітить, а копія протоколу допиту ОСОБА_4 з цих обставин обвинуваченням суду не надавалась.

Разом з тим, суд бере до уваги, що саме 13.12.2015 року приблизно о 06 год 30 хв. ОСОБА_14 знаходився поруч з потерпілою, яка ще була жива.

Проте під час слідчого експерименту , відповідно протоколу, з;ясовувались обставини подій 12.12.2015 року. Таким чином мета слідчого експерименту , перевірка показань підозрюваного щодо обставин, які мали місце 13.12.2015 року, не досягнута.

Таким чином протокол слідчого експерименту не містить доказів, які беззаперечно доводять будь яку вину обвинуваченого в інкримінованому злочину.

По справі відсутні докази, що саме обвинувачений умисно довів потерпілу до небезпечного стану сильного алкогольного сп`яніння, оскільки й сам знаходився в аналогічному стані сильного алкогольного сп`яніння. Також обвинуваченням не доведено, що ОСОБА_4 мав можливість надати потерпілій допомогу, але відмовив в цьому.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 р. "Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя" при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріплений у ч.1 т.62 Конституції принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а згідно з ч.3 зазначеної статті усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Статтею 129 Конституції до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін, забезпечення доведеності вини та підтримання в суді державного обвинувачення, яке згідно із ст.121 Конституції покладається на прокурора.

Статтею 135 КК України передбачена кримінальна відповідальність за завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбережнення через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Суспільна небезпечність цього злочину полягає в тому, що людина, яка має можливість надати допомогу іншій людині і тим самим врятувати її від смерті або настання інших тяжких наслідків, не робить цього, що свідчить про низькі моральні якості цієї особи. Небезпека такої бездіяльності підвищується, якщо особа сама поставила іншу особу в небезпечний для життя стан, або причетна до події, через яку особа опинилася у такому стані.

Об`єктивна сторона цього злочину полягає у бездіяльності.

Суб`єктивна сторона цього злочину полягає у прямому умислі. "Завідомість", про яку йдеться у диспозиції статті, означає, що винний усвідомлює, що інша особа перебуває у небезпечному для життя стані, а він зобов`язаний і має можливість надати їй допомогу, але відмовляє в цьому. Якщо особа не усвідомлює, що інша особа опинилася у небезпечному для життя стані, то відповідальність не настає. Суб`єктом злочину є особа, яка досягла 16-річного віку і зобов`язана піклуватися про особу, що перебуває в небезпечному стані або особа, яка своїми діями поставила потерпілого в небезпечне для життя становище.

Важливе значення в таких випадках має встановлення форми вини щодо тяжких наслідків. При цьому слід розрізняти: 1) ненадання допомоги особі, яка сама опинилася в небезпечному для життя становищі (бездіяльність - невтручання); 2) залишення в небезпеці особою, яка своїми діями поставила іншу особу в небезпечний для життя стан (наїзд на пішохіда автомобілем і залишення його в небезпечному стані). В першому випадку при бездіяльності - невтручанні суб`єктивна сторона щодо наслідків може виявлятися як у необережності, так і в умислі. При умислі винний може бажати або свідомо допускати настання смерті чи інших тяжких наслідків з мотивів помсти, ревнощів тощо. В іншій ситуації, коли винний своїми діями поставив потерпілого в небезпечний для життя стан і не надав йому допомоги, його вина щодо смерті та інших тяжких наслідків може бути лише необережною (злочинна самовпевненість або злочинна недбалість). Якщо ж буде доведено умисел (прямий або непрямий) щодо тяжких наслідків, то відповідальність повинна наставати за умисне вбивство або умисне тяжке чи середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.323 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір. Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.1998р. Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no.146, p.33, & 77").

Суд приходить до висновку щодо сумнівного характеру вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов свій вияв як в положенні ст.17 КПК України, з якого випливає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має право бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини такої особи тлумачаться на її користь, так і практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011р. у справі "Коробов проти України", в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Беручи до уваги все вищенаведене, а саме використання Конституції України, КПК України, положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину передбачений ч.3 ст.135 КК України.

З таких обставин ОСОБА_4 підлягає виправданню в пред`явленому йому обвинуваченню за ч.3 ст.135 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів визначити відповідно вимог ст. 100 КПК України. При цьому речі, відносно яких встановлено власника, підлягають поверненню даній особі, а інші речі підлягають знищенню

А тому на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 за ч.3 ст.135 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 скасувати , звільнивши його з під варти в залі суду негайно.

Речові докази по справі:

Дві дерев;яні палиці, які були поміщені до спец пакету №2050513 , передані в камеру зберігання речових доказів Бориспільського ВП ГУНП в Київській області - знищити;

Курточку чорного кольору, гумові черевики, штани чорного кольору, кофту блакитного кольору , передані в камеру зберігання речових доказів Бориспільського ВП ГУНП в Київській області- повернути власнику ОСОБА_4 .

Два гумових черевика, які були поміщені до спец пакету №2050512 , передані в камеру зберігання речових доказів Бориспільського ВП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Вирок набрав законної сили ______________________

Суддя ОСОБА_1