А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.08.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: Животова Є.Г. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Головець М.А., за участі прокурора Галай М.М., захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду, в м. Ужгород, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 26.07.2013 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 26.07.2013 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 23.07.2013, біля 21 години, перебуваючи в м. Берегово, по вул. Б. Хмельницького Закарпатської області, в кафе-барі Вест (West), незаконно збув за 500 грн. мешканці м. Берегова ОСОБА_5 психотропну речовину кристалічну речовину білого кольору метамфітамін (1,0902 ваг. % - 0,0038 г) та амфітамін (6,0131 ваг. % - 0,0209 г) загальною вагою 0,2495 г задля подальшої реалізації. Зазначені обставини відображені також у висновку НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області від 24.07.2013 № 18/386.

Після цього, цієї ж доби, у невстановлений слідством проміжок часу, ОСОБА_4, маючи намір повторного незаконного збуту психотропної речовини, що залишилась у нього після продажу її частини ОСОБА_5, незаконно зберігав і перевозив її з метою збуту в автомобілі Гольф-3 (Golf-3), належному мешканцю м. Берегова ОСОБА_6, де вона була виявлена та вилучена.

В межах кримінального провадження № 0000856 ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

О 4 годині 24.07.2013 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.ст. 207-211 КПК України (а.с. 20-22).

Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що підозрюваний вчинив злочин (кримінальне правопорушення), який відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі й шляхом впливу на свідків, а також вчиняти інші правопорушення.

Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що може бути призначено судом за вказане кримінальне правопорушення та прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: спробам ухилитися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжувати злочинну діяльність.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду від 26.07.2013 необґрунтованою та незаконною, такою, що винесена без врахування обставин, що мають значення для справи.

Так, слідчим суддею при постановленні оскарженої ухвали не враховано, що зазначену вище речовину білого кольору вилучено не у ОСОБА_4, а у мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 К.П. (свідок в рамках зазначеного кримінального провадження а.с. 10-16), що і стало підставою для відкриття кримінального провадження.

Також захисник вважає, що слідчий суддя, при застосуванні до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не в достатній мірі врахував особу ОСОБА_4, а саме: позитивну характеристику (дод.2), те, що ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності і має постійне місце проживання, на утриманні малолітню дитину (дод.3) та батьків похилого віку, які потребують постійної сторонньої допомоги; активно співпрацює із досудовим слідством, не ухиляючись жодним чином від проведення слідчих дій.

З цих підстав захисник просить скасувати оскаржену ним ухвалу слідчого судді, обравши підозрюваному ОСОБА_4 більш мякий запобіжний захід. Під час розгляду справи в апеляційному суді захисник додатково зазначив, що у разі неможливості обрання його підзахисному менш суворого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, просить суд зменшити визначений ухвалою слідчого судді розмір застави на більш помірний, яку може сплатити мати ОСОБА_4

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про обґрунтованість рішення та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

З ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідує, що наведені в зазначеному клопотанні слідчого обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялися при розгляді клопотання.

При цьому були заслухані підозрюваний та його захисник, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4, слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон повязує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що попередньо узгоджується з наявними у матеріалах справи показаннями свідка ОСОБА_7 (а.с. 10-16); обґрунтовано ризики, передбачені ст.177 КПК України й вмотивовано, чому інший більш мякий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано й у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194,197 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4, даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ст.197 КПК України слідчий суддя обґрунтовано застосував строк тримання під вартою шістдесят днів, вказав в ухвалі час і дату його закінчення.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про необґрунтованість ухвали слідчого судді є надуманими, оскільки вони повністю спростовані матеріалами справи, слідчим суддею враховані всі обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України в їх сукупності.

Разом з тим, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обовязків, передбачених ст.194 КПК України.

При постановленні оскарженої апелянтом ухвали слідчий суддя вказані вимоги закону дотримав, однак визначив розмір застави 60 мінімальних зарплат, який є непомірним для підозрюваного ОСОБА_4 з урахуванням його майнового становища: не працює, має на утриманні малолітню дитину та батьків похилого віку.

Про першу зазначену обставину захисником повідомлено слідчого суддю під час розгляду клопотання слідчого, що відображено в журналі судового засідання на а.с.27, абз.10 і цьому не дано належної оцінки в оскарженій постанові. Така обставина стверджується доданим до апеляційної скарги свідоцтвом про народження 04.09.2007 ОСОБА_8, батьком якої є ОСОБА_4 (дод.3).

Доводи апелянта про наявність у ОСОБА_4 на утриманні батьків похилого віку жодним доказом не підтверджені.

З цих підстав апеляція захисника підлягає до часткового задоволення, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали із визначенням розміру застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4, а також доводів захисника.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд визнає, що достатнім, передбаченим п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розміром застави буде сума в 20 двадцять розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 22 940 грн. (двадцять дві тисячі девятсот сорок грн.).

Керуючись ст.ст. 176-178, 182,183,194,196,197,376,404,405, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2013 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 26.07.2013 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 4 год. 22.09.2013 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 мінімальних зарплат, що дорівнює 22 940 грн. (двадцять дві тисячі девятсот сорок грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: апеляційного суду Закарпатської області (м. Ужгород, вул. Довженка,7, одержувач коштів апеляційний суд Закарпатської області, банк одержувача ГУДКСУ у Закарпатській області, , МФО 812016, рахунок 0419).

Розяснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; у разі внесення застави підозрюваний або заставодавець має надати оригінал документу з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, уповноваженій особі Закарпатської УВП № 9; у разі невиконання обовязків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не зявився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обовязки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення визначеного судом розміру застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обовязки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Розяснити ОСОБА_4, що в разі невиконання зазначених в ухвалі суду обовязків до нього може бути застосований суворіший запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати ст.139 КПК України.

Судді: