печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва Полтавської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в межах шестимісячного строку досудового розслідування, що обумовлено необхідністю проведення певного кола процесуальних та слідчих дій для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відсутністю підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою, оскільки він підозрюється, у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років, у зв`язку із чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі,буде вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому провадженні, намагатися ухилитися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на безпідставність оголошеної ОСОБА_4 підозри, на позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , та відсутність об`єктивних даних про те, що, знаходячись на свободі, він буде перешкоджати встановленню істини у справі та виконанню процесуальних рішень, у зв`язку з чим просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт та особисту поруку депутата Іванківської районної ради Київської області ОСОБА_6 та голови Термахівської сільської ради Іванківської районної ради Київської області ОСОБА_7 , або призначити грошову заставу у розмірі 25000 грн., слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 14.01.2016 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України. У зв`язку з невстановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 15.01.2016 оголошено його розшук

16.03.2016 ОСОБА_4 затримано співробітниками Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

17.03.2016 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Як вбачається з тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2016 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та даних про його особу, в тому числі тих, на які послався захист в обгрунтування доцільності зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт та грошову заставу.
Даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, в тому числі на запропонований захистом домашній арешт з особистою порукою, чи грошову заставою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.
Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, зокрема те, що санкція ст. 257, ч.4 ст.187 КК України передбачає покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру,перебування ОСОБА_4 у розшуку , наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.
У кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали, на підставі якої до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перешкоджає необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, направлених на виконання завдань кримінального судочинства.
Приймаючи до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк його тримання під вартою на 60 днів.
Підстав для визначення ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя не вбачає, враховуючи, що він підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, а саме по 4 липня 2016 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1