Іллінецький районний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

28 серпня 2013 року

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дєдова М.С.

при секретарі Самарській Г.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України та ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 27.08.2005 року, близько 20 год. 30 хв. на вулиці села Василівка Іллінецького району Вінницької області, під час сварки з ОСОБА_3, що виникла на грунті неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3, умисно наніс йому удари ногами в область грудей, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 10-го ребра лівої половини грудної клітки з незначним зміщенням, які згідно висновку експерта № 640 від 04.10.2005 року відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

За скаргою ОСОБА_4, поданою в порядку ст. 27 КПК України 1960 року, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 27 серпня 2005 року близько 22-ої години, на території її власного домогосподарства, що по вул. Яворської 4 в селі Василівка Іллінецького району Вінницької області умисно наніс декілька сильних ударів кулаками в обличчя, а потім ногою наніс удар в живіт, від чого вона впала, відчувши сильний фізичний біль, не заподіявши їй тілесних ушкоджень, тобто ОСОБА_3 обвинувачується в умисному завданні ударів і побоїв потерпілій ОСОБА_4, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В порядку ст. 27 КПК України 1960 року постановою судді від 08.11.2005 року відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу по ч.1 ст.126 КК України, а в порядку ст. 26 КПК України 1960 року постановою судді від 23.03.2006 року вказані справи були обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з заявами про звільнення їх від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності, зважаючи на їх особи, які позитивно характеризуються і до кримінальної відповідальності притягуються вперше.

ОСОБА_2 в заяві просить також залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_3 до нього про стягнення шкоди.

Прокурор вважає, що заяви обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст. 49 КК України.

ОСОБА_3 залишає розгляд заяви ОСОБА_2 на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишають розгляд заяви ОСОБА_3 на розсуд суду.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3, матеріали кримінальної справи, заслухавши думки учасників судового розгляду приходить до слідуючого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі минуло два роки і якщо з дня вчинення злочину середньої тяжкості минуло пять років.

Згідно обвинуального висновку, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, який відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження.

В звязку з скасуванням вироку по справі і проведенням додаткових, комісійних та повторних експертиз строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, передбачені ст. 49 КК України, закінчились, тому вони підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальна справа підлягає закриттю в порядку передбаченому статтями 11-1 та 282 КПК України, 1960 року.

В звязку із закриттям кримінальної справи цивільні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід залишити без розгляду і розяснити їм право на звернення до суду з такими позовами в порядку цивільного судочинства, запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд слід скасувати.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, 122 ч.1, 126 ч.1 КК України, ст.ст. 11-1, 282 КПК України 1960 року суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню його за ч.1 ст.122 КК України закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, розяснивши йому право на звернення до суду із вимогою про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України, у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню його за ч.1 ст.126 КК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, розяснивши їй право на звернення до суду із вимогою про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

В.о. голови Іллінецького

районного суду ОСОБА_6