Апеляційний суд міста Києва
№ П-кп/796/1800/15 Доповідач ОСОБА_1
Категорія: ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_2

У х в а л а
Іменем України

11 02 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0007724 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2015 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київа, який має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання:

- за ч.І ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки,

- за ч. 2 ст 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено ОСОБА_10 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 встановлено рахувати з 28 квітня 2015 року з урахуванням строку його фактичного затримання та тримання під вартою.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 - тримання під вартою - залишений без зміни.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 923,30 грн. за проведення судової експертизи №304 від 31.03.2015 року; 923,30 грн. за проведення судової експертизи №305 від 31.03.2015 року; 1384,95 грн за проведення судової експертизи №411 від 13.05.2015 року; 1384,95 грн. за проведення судової експертизи №409 від 22.05.2015 року; а всього 4616 (чотири тисячі шіс тсот шістнадцять) грн. 50 коп.

За цим вироком ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час місці та спосіб, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін, яку став незаконно зберігати за місцем свого проживання, з метою подальшого збуту.

Після чого, ОСОБА_10 , 30.03.2015 року, в період часу з 12-30 год. до 13-17 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 10, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропної речовини, із корисних спонукань, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 200 грн., незаконно збув ОСОБА_11 , який проводив оперативну закупівлю, частину раніше придбаної психотропної речовини - амфетамін, яка знаходилась у прозорому поліетиленовому пакетику з пазовим замком.

В цей же день, в період часу з 13-21 год. до 13-36 год., біля будинку №24 по вул. Зодчих в м. Києві працівники міліції вилучили у ОСОБА_11 , вказаний поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною світлого кольору, яка містить психотропну речовину амфетамін, масою (в перерахунку на суху речовину) 0.036 г.

Крім того, ОСОБА_10 30.03.2015 року, в період часу з 13-45 год. до 13-58 год., знаходячись між першим та другим поверхом будинку №10 по вул. Зодчих в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторний незаконний збут психотропної речовини, із корисних спонукань, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 200 грн. незаконно збув ОСОБА_11 , який проводив оперативну закупівлю, частин раніше придбаної психотропної речовини амфетамін, яка знаходилась у прозорому поліетиленовому пакетику з пазовим замком.

В цей же день, в період часу з 14-02 год. до 14-20 год., біля будинку №34-Б по вул. Зодчих в м. Києві працівники міліції вилучили у ОСОБА_11 , вказаний поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною світлого кольору, яка містить психотропну речовину амфетамін, масою (в перерахунку на суху речовину) 0,037 г.

Крім того, ОСОБА_10 28.04.2015 року, в період часу з 12-30 год. до 13-15 год., знаходячись між першим та другим поверхом будинку №10 по вул. Зодчих в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторний незаконний збут психотропної речовини, із корисних спонукань, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 400 грн. незаконно збув ОСОБА_11 , який проводив оперативну закупівлю, частину раніше придбаної психотропної речовини амфетамін, яка знаходилась у двох прозорих поліетиленових пакетиках з пазовим замком.

В цей же день, в період часу з 13-20 год. до 13-35 год., біля будинку №34-Б по вул. Зодчих в м. Києві працівники міліції вилучили у ОСОБА_11 , вказані поліетиленові пакетики з порошкоподібною речовиною світлого кольору, які містять психотропну речовину амфетамін, масою (в перерахунку на суху речовину) 0,0011 г та 0,0013 г, загальна маса амфетаміну становить 0,0024 г.

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» із змінами, «Список № 2 психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», є психотропною речовиною.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 , просить вирок в частині призначеного покарання змінити, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення внаслідок суворості та призначити ОСОБА_10 міру покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, та виключити з вироку конфіскацію майна.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник вказує, що суд неправильно кваліфікував дії його підзахисного, так як він двічі в один день віддав мізерну частку амфетаміну і отримав від свого знайомого кошти в сумі 200 грн., та вказана сума коштів була визначена знайомим ОСОБА_12 , так як він у нього грошей не просив, тобто він не переслідував мети наживи.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що обвинувачений продав своєму знайомому медичний препарат - амфетамін, який не заборонений для придбання, якщо є медичні показники для його вживання та рецепт лікаря, але він його не набував, препарат залишився після смерті його бабусі, оскільки у висновках експерта не вказано в який час препарат був куплений і скільки він знаходився у ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, та просив змінити вирок в частині призначеного покарання, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив змінити вирок, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорювались, а тому, згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника і приходить до висновку про їх безпідставність.

Так, посилання апелянта на той факт? що суд неправильно кваліфікував дії його підзахисного, а саме що він двічі в один день віддав мізерну частку амфетаміну і отримав від кошти в сумі 200 грн., так як вказана сума коштів була визначена самим покупцем, тобто ОСОБА_10 у нього грошей не просив, та не переслідував мети наживи.

Крім того, апелянт вказує, що обвинувачений продав своєму знайомому медичний препарат - амфетамін, який не заборонений для придбання. Сам ОСОБА_10 вказаний препарат не набував, він залишився після смерті його бабусі.

Дані факти колегія суддів сприймає критично, так як в судовому засіданні захисником не надано суду будь яких підтверджень вказаному.

Також доводи апеляційної скарги щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого та провокування ОСОБА_10 до продажу психотропного препарату працівниками міліції не можуть бути предметом апеляційного розгляду.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання врахував також розмір збуту наркотичних засобів обвинуваченим, а також той факт, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо доводів апеляційної скарги, в частині необхідності пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, колегія суддів не погоджується з ними, оскільки у справі не встановлено та захистом не наведено достатньо підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленою санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ті факти на які посилається захист, а саме: щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також сімейний стан обвинуваченого, що у нього на вихованні знаходиться син 2008 р. народження.

Серед іншого, колегія суддів, при перевірці доводів апеляційної скарги захисту, бере до уваги обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині призначення покарання в майже мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, та неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

Відповідно до ст. 55 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як засудженим так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при- значаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував всі обставини по справі, особу ОСОБА_10 , той факт, що скоєний ним злочин віднесено до категорії тяжких, дані про його особу та призначив покарання яке відповідає тяжкості скоєного злочину вірно вказавши про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, та яке буде достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання та пом`якшення покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе змінити вирок, виключивши з резолютивної частини вироку, в частині конфіскації майна, вказавши - за виключенням житла.

Беручи до уваги, що істотних порушень кримінально-процесуального закону в ході апеляційного розгляду не виявлено та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Змінити вирок в частині призначеного ОСОБА_10 покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04.09.2015 року, та вважати ОСОБА_10 засудженим:

за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 307 КК України, до 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна, за виключенням житла.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 6 р. позбавлення, з конфіскацією належного йому на праві власності майна, за виключенням житла.

В решті вирок залишити без змін.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до касаційного інстанції в порядку глави 32 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення вироку, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

_________________ ________________ _________________