АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 615/142/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/875/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- обвинуваченого ОСОБА_7
- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8
- потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 12.02.2016 року, матеріали кримінального провадження №615/142/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єраван, Вірменія, вірменин, громадянин України, з вищою освітою, генеральний директор ТОВ спеціалізованої науково-виробничої фірми «Аргус», раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
звільнений від кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрите у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ухвали, в обвинувальному акті зазначено, що 13.09.2015 року близько 15год. Аветісян, рухаючись з м. Харкова по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги «Київ-Харків-Довжанський» по напрямку до м. Валки, Харківської області, керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander 2.4AT», державний номер: НОМЕР_1 , поблизу с. Черемушна, Валківського району Харківської області, на 435км +995м автошляху «Київ-Харків-Довжанський» грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», та допустив виїзд на праве узбіччя дороги та зіткнення зі стоячим автомобілем «ВАЗ 2110», державний номер НОМЕР_2 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 2110» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження лівої гомілки у вигляді закритого перелому нижньої третини діафіза малогомілкової кістки з невеликим зміщенням, закритого перелому крайового перелому кісточки великогомілкової кістки без зміщення, а ОСОБА_10 отримала ушкодження лівого гомілковостопного суглоба у вигляді закритого перелому п`яткової кістки без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Порушення зазначених Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з подією, що виразилось в тому, що Аветісян під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та допустив неконтрольований рух автомобіля, що призвело до зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2110», який знаходився в нерухомому стані на узбіччі дороги, в результаті чого настали вищезазначені наслідки.
В дорожній обстановці, що склалась, Аветісян мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції заступник прокурора Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, та направити кримінальне провадження до Валківського районного суду Харківської області на новий судовий розгляд.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги заступник прокурора Харківської області вказує, що відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.
Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Однак, як вказує прокурор, вказані обставини судом фактично не досліджувались.
Апелянтом в апеляції також зазначено, що без фактичного проведення судового слідства суд визначив обставини скоєного злочину з обвинувального акту.
Він же вказує, що як вбачається з мотивувальної частини ухвали, обвинувачення ОСОБА_11 , яке визнано судом доведеним, не викладено, а лише зазначено про те, в чому він обвинувачується органом досудового розслідування.
Тобто, на думку апелянта, суд при постановленні ухвали посилався не на обставини безпосередньо встановлені ним і визнані доведеними, а на обставини, які були встановлені під час досудового розслідування.
Крім того, як вказує апелянт, провадження закрите в ході підготовчого судового засідання, тобто на стадії, коли неможливе дослідження доказів та надання їм будь-якої оцінки.
Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому він просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу районного суду залити без змін.
В запереченні захисник вказує, що на стадії досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання ОСОБА_11 в повному обсязі визнавав свою вину, активно сприяв органу дослідування, щоб він в повному обсязі та об`єктивно провів досудове розслідування, якнайшвидше встановив істину по справі.
Адвокат вказує, що ОСОБА_11 відразу після ДТП намагався відшкодувати потерпілій стороні збитки, неодноразово просив вибачення, які потерпілими були прийняті, та прийняті кошти за спричинені збитки.
Тому, на думку адвоката, обвинувачений ОСОБА_11 , покаявся у скоєному правопорушенні, що підтвердив своїми діями.
Крім того, як вказує адвокат, обвинувачений раніше не судимий, до відповідальності не притягувався, скоїв необережне кримінальне правопорушення середньої тяжкості, відшкодував спричинено шкоду, що підтверджується заявами потерпілих.
Адвокатом в запереченні також зазначено, що суд під час засідання ознайомився з обвинувальним актом, вислухав думку ОСОБА_11 , його відношення до скоєного злочину, та думку потерпілої сторони.
Тому, як вказує адвокат, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і повинно бути залишено без змін.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, думку потерпілих, які також просили залишити апеляцію прокурора без задоволення, та вказали, що в теперішній час не мають ніяких претензій до обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та ухвали суду першої інстанції від 12.02.2016 року обвинувачений ОСОБА_11 звільнений від кримінальної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.1т ст.296 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, тобто, на підставі ст.45 КК України.
При постановленні ухвали про таке звільнення суд першої інстанції законно та обґрунтовано послався на вимоги ст.45 КК України, яка передбачає, що «Особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду».
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, і це об`ективно встановив суд першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_11 дійсно щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і відшкодував завдані ДТП потерпілим збитки.
Про це свідчать матеріалі кримінального провадження, звукотехнічна запис судового засідання, на якій відображено всі ці необхідні дані, а також поясненнями, які дали потерпілі під час апеляційного розгляду провадження.
Крім того, у суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_11 є особою, що раніше не судима, до відповідальності не притягувався, скоєним ним необережне правопорушення відноситься до середньої тяжкості.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_11 у підготовчому засіданні не ґрунтуються на Законі.
Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.4 8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, і ця ж норма КПК України передбачає закриття кримінального провадження судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Тому, як вважає колегія суддів, послання прокурора у своїй апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності в підготовчому судовому засіданні, виніс незаконне рішення без фактичного проведення судового слідства, само по собі є незаконним та не обґрунтованим, і як таке, що суперечить вимогам ст.314, 284 КПК України.
Таким чином, колегія суддів, не вбачаючи підстав для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, вважає за необхідне та можливе апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 12.02.2016 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.
Головуючий суддя
Судді -