24 травня 2016 року м. Київ
Вищийспеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складіколегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого прокуратури Харківської області від 29 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд провадження у цьому суді. Стверджує, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про час та дату судового розгляду, а тому вважає, що апеляційний суд безпідставно повернув його скаргу, як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав, що касаційна скарга підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
На думку колегії суддів, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції розглянуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне.
Чинні норми КПК стосовно права на оскарження рішень слідчого судді забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушуюсь сутність цього права.
Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження виступає передбачений у параграфі 2 глави 26 КПК порядок оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування. Стаття 309 КПК містить перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Системне тлумачення відповідних положень глави 31 КПК дає змогу дійти висновку щодо наявності певних особливостей апеляційної перевірки ухвал слідчого судді, які зумовлені, насамперед, характером цього виду судового рішення, необхідністю невідкладної перевірки його законності й обґрунтованості. Такими особливостями є: спрощений порядок подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, скорочений строк апеляційного оскарження протягом 5-ти днів, а також скорочений строк розгляду апеляції не пізніше як через 3 дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 395 КПК якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Виходячи зі змісту вказаної норми, для особи, яка оспорює рішення слідчого судді, ухвалене за викликом цієї особи, але без її участі, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.
Відповідні висновки щодо особливостей процедури і строків апеляційного оскарження рішень слідчого судді викладені у постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року та 24 березня 2016 року, які були прийняті за результатами розгляду справ з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 445 КПК.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що строк апеляційного оскарження для ОСОБА_6 обчислюється з дня проголошення ухвали слідчого судді, оскільки він був належним чином повідомлений прочас та дату судового розгляду.
Водночас, у матеріалах провадження міститься телефонограма від 11 листопада 2015 року, в якій ОСОБА_6 просив проводити судовий розгляд, який було призначено на 13 листопада 2015 року, без його участі.
13 листопада 2015 року розгляд кримінального провадження не проводився та був відкладений на іншу дату.
Проте, як убачається з журналу судового засідання, 01 грудня 2015 року суд, розпочинаючи розгляд провадження, не переконався належним чином про те, чи повідомлені учасники кримінального провадження про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Крім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б свідчили, що ОСОБА_6 повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду 01 грудня 2015 року (відсутні зворотні повідомлення, телефонограми, тощо).
Таким чином, строк на апеляційне оскарження для ОСОБА_6 слід рахувати не з дня проголошення ухвали, як вирішив суд апеляційної інстанції, а з дня отримання ним копії ухвали слідчого судді, тобто з 08 грудня 2015 року.
З огляду на це, доводи останнього про те, що він подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді в межах строку на апеляційне оскарження, є обґрунтованими.
За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані недоліки та постановити судове рішення у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 436, 438 КПК, суд
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3