Справа№ 640/2053/16-к
н/п 1-кп/640/253/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,-
16 серпня 2015 року, приблизно о 05:00 год., ОСОБА_9 керував власним технічно справним автомобілем «CHERY КІМО», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Києва в напрямку п. Довжанського, на території м. Харкова.
В ході руху, в районі 499 км + 196 м вказаного автошляху, ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
п.12.3 - Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, -
та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка знаходилася в горизонтальному положенні на проїжджій частині по ходу руху керованого ним транспортного засобу.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.
Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_12 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «CHERY КІМО», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не зорієнтувався в дорожній обстановці, при виникненні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_11 , яка знаходилась в горизонтальному положенні на його полосі руху і яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та скоїв на наїзд на ОСОБА_11 , внаслідок чого остання від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
Крім того, після скоєння вказаного правопорушення, 16 серпня 2015 року, приблизно о 05:10 год., в районі 499 км + 196 м автошляху «Київ-Харків-Довжанський», ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п.п. 2.10 а), б), в), г), ґ), д), є) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 2.10 - У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також: положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;
є) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди, -
та суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями ОСОБА_10 поставив потерпілу ОСОБА_11 у небезпечний для життя стан, нехтуючи моральними і правовими нормами, на місці дорожньо-транспортної події не залишився, не переконався чи потребує потерпілий медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив потерпілого в небезпеці у безпорадному стані, лишивши її можливості до самозбереження, та з місця події зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав повністю вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та в повному обсязі визнав позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 . Вину за ч.1 ст.135 КК України ОСОБА_9 не визнав та пояснив, що 16.08.2015 р. близько 4:30 год. він своєму автомобілі «CHERY КІМО» їхав з п/п Гоптівка по окружній дорозі в напрямку бульвару С. Грицевца, де він мешкає. Побачив на обочині у зустрічному напрямку два автомобілі, включив ближній світ фар. Коли порівнявся з вказаними автомобілями, побачив на дорозі перешкоду. Вивернув кермо автомобіля вліво, щоб уникнути наїзду. Проте, уникнути наїзду не вдалось та в момент наїзду він побачив, що наїхав на людину. Відчув товчок та з`їхав на обочину зустрічної смуги руху. Від удару з переднього права колеса автомобіля злетіла защита. Зупинив автомобіль, включив аварійку. Побачив, що наїхав на жінку, плаття у жінки було в крові. Коли він скоїв наїзд, жінка перебувала на його полосі руху, а після наїзду змістилась вправо в бік обочини. Підійшов до людей та запитав, що трапилось? Вони відповіли, що нічого не бачили. Потім подавали знаки іншим автомобілям, що вони також не наїхали на жінку, що знаходилась на дорозі. Водій автомобіля «Авео» ледь на наїхав на жінку. Потім зупинився, вийшов з автомобіля та підійшов до них та викликав «Швидку допомогу». ОСОБА_9 не міг найти свій телефон, тому попросив водія «Авео» зателефонувати на його номер, щоб відшукати телефон. Що було далі, ОСОБА_9 погано пам`ятає. Але пам`ятає, що сів у свій автомобіль та поїхав з місця пригоди. При виїзді на Ростовську трасу біля поста ДАІ зупинив автомобіль, підійшов до співробітника ДАІ і розповів йому, що скоїв наїзд на людину та запитав, що йому робити далі. Співробітник ДАІ комусь зателефонував, потім забрав у ОСОБА_9 посвідчення водія. В скоєному щиро кається, просить не позбавляти свободи. Жалкує, що таке трапилось, просить вибачення у родичів загиблої. Згоден повністю відшкодувати шкоду від злочину. Пропонував потерпілій відшкодування шкоди, але вона відмовилась брати гроші, запропонувала дочекатися рішення суду.
Винність ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_11 , яка загинула внаслідок наїзду автомобіля, є її матір`ю. 15 серпня 2015 року у брата ОСОБА_7 був ювілей. Після ювілею батьки ОСОБА_7 разом з її дитиною поїхали додому на таксі. Це все відбувалось в п. Жихорь. Батько разом з онуком вийшли з таксі та пішли додому, а матері ОСОБА_11 не було. На думку ОСОБА_7 ОСОБА_11 поїхала ночувати на вул. Пушкінську, так як зранку з вул. Пушкінській їй ближче і зручніше йти на роботу. Вранці батькові з телефону ОСОБА_11 відповів слідчий, від якого стало відомо про те, що сталось з мамою вночі. Просить повністю задовольнити позовні вимоги, покарання ОСОБА_9 признати у відповідності до вимог Закону.
Даними, що містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.08.2015 р. та схемою до нього, на якому вказано місце ДТП, розташування на дорозі трупу, речей та фрагментів автомобіля, який скоїв наїзд.
Даними, що містяться в протоколі огляду транспортного засобу автомобіля «CHERY КІМО», р.н. НОМЕР_1 , в ході якого встановлено, що на автомобілі частково зруйновано защиту правого переднього колеса, деформовано праве переднє крило та вилучено з захисної арки крила волосся темного кольору.
Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_9 розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 16.08.2015 р., коли він на своєму автомобілі «CHERY КІМО», р.н. НОМЕР_1 , рухався по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку п. Довжанського та скоїв наїзд на пішохода, яка знаходилася в горизонтальному положенні на проїжджій частині по ходу руху керованого ним транспортного засобу.
Даними комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи №301-КЕ/2015/908/15 від 21.12.2015 р., згідно висновку якої, у Висновку експерта № 2329-Дм/15 від 17-27.08.2015 при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_11 , 1963 р.н., встановлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді багатоосколкових переломів кісток склепіння та основи черепа, кісток лицьового черепа, масивних крововиливів під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку з наявністю забійних та забійно-рваних ран на голові, саден на обличчі більше зліва, крововиливів під м`які покрови голови з боку внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній та лобній ділянках; закрита травма шиї у вигляді лінійного перелому лівого рогу під`язикової кістки з вогнищевим крововиливом в оточуючі тканини, переломи остистих відростків 2-7 шийних хребців; закрита поєднана травма грудної клітини та живота у вигляді переломів ребер справа 5-10 по задній пахвовій лінії, 5 по лопатковій лінії, зліва 3-4, 8-9 по середній пахвовій лінії, 3-8 по лопатковій лінії, фрагментації -14 ребер праворуч і 1-3 ребер ліворуч, повного відриву лівої легені у кореня з повним поперечним розривом лівого великого бронху, лівої легеневої артерії та легеневої вени, з крововиливом в тканину і під плевру легень в ділянці коренів, крововиливу під капсулу печінки по діафрагмальній поверхні лівої долі; перелому грудного відділу хребта в місці зчленування 4 і 5 грудних хребців з розтрощенням спиного мозку і дифузним крововиливом в навколишні м`які тканини; переломів остистих відростків 1-8 грудних хребців; багато осколкових переломів обох лопаток; осколковофрагментарного перелому лівої ключиці; закритий багато осколковий перелом правої плечової кістки в верхній третині, закритий багатоосколковий перелом головки лівої плечової кістки з переходом на верхню третину лівої плечової кістки; синці та садна на кінцівках.
Причиною смерті гр. ОСОБА_11 явилася несумісна з життям поєднана травма голови, тулуба та кінцівок. Таким чином, між утворенням тілесних ушкоджень та настанням смерті постраждалої існує причинний зв`язок.
Керуючись п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., тілесні ушкодження, що виявлені на тілі ОСОБА_11 у своїй сукупності так, як утворилися за єдиним механізмом, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм загрози для життя (згідно п. 2.1.3 цих Правил...).
Всі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_11 утворилися від дії тупих твердих предметів та явилися наслідком наїзду автомобіля «Чері Кімо», р.н. НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_13 на постраждалу, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.08.2015 р.
Враховуючи характер та локалізацію тілесних пошкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_11 , приймаючи до уваги ушкодження на її одязі, а також характер та розташування пошкоджень і нашарувань на автомобілі «Чері Кімо» р.н. НОМЕР_1 , механізм їх утворення вбачається наступним.
В момент первинного контакту автомобіля «Чері Кімо» з тілом потерпілої ОСОБА_11 , остання знаходилася у горизонтальному положенні, лежачи лицем вниз, та була звернена лівою верхньою частиною тіла до передньої частини автомобіля. В процесі наїзду відбувалося стискання тіла постраждалої між низькорозташованими деталями автомобіля та дорожнім покриттям з одномоментним розвертанням тіла навколо його повздовжньої вісі, внаслідок чого на правій частині передньої підвіски автомобіля «Чері Кімо» утворилися нашарування волосся та зрив передньої частини захисного кожуху арки правого переднього колеса, а на тілі потерпілої ОСОБА_11 утворилися всі вищезазначені тілесні ушкодження.
При цьому індивідуальні особливості протектора колеса на тілі постраждалої та її одязі не відобразилися. Судово-медичних та автотехнічних даних, які б вказували на утворення тілесних ушкоджень внаслідок наїзду будь-якого іншого транспортного засобу, як на вертикально, так і на горизонтально розташованого пішохода, не встановлено.
Виходячи із вищезазначеного, наїзд на пішохода ОСОБА_11 відбувся на проїзній частині перед місцем розташування голови трупа постраждалої по напрямку руху автомобіля Чері Кімо
Даними судової автотехнічної експертизи №1112/15 від 28.12.2015 р., згідно висновків якої в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «CHERY КІМО» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 і 12.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «CHERY КІМО» ОСОБА_9 в даній дорожній обстановці мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_11 , виконанням вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «CHERY КІМО» ОСОБА_9 в даній дорожній обстановці, вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Даними судово-медичної експертизи №2329-Дм/15 від 17-27.08.2015 р., згідно висновку якої при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_11 , 1963 р.н. встановлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді багатоосколкових переломів кісток склепіння та основи черепа, кісток лицьового черепа, масивних крововиливів під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку з наявністю забійних та забійно-рваних ран на голові, саден на обличчі більше зліва, крововиливів під м`які покрови голови з боку внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній та лобній ділянках; закрита травма шиї у вигляді лінійного перелому лівого рогу під`язикової кістки з вогнищевим крововиливом в оточуючі тканини, переломи остистих відростків 2-7 шийних хребців; закрита поєднана травма грудної клітини та живота у вигляді переломів ребер справа 5-10 по задній пахвовій лінії, 5 по лопатковій лінії, зліва 3-4, 8-9 по середній пахвовій лінії, 3-8 по лопатковій лінії, фрагментації -14 ребер праворуч і 1-3 ребер ліворуч, повного відриву лівої легені у кореня з повним поперечним розривом лівого великого бронху, лівої легеневої артерії та легеневої вени, з крововиливом в тканину і під плевру легень в ділянці коренів, крововиливу під капсулу печінки по діафрагмальній поверхні лівої долі; перелому грудного відділу хребта в місці зчленування 4 і 5 грудних хребців з розтрощенням спиного мозку і дифузним крововиливом в навколишні м`які тканини; переломів остистих відростків 1-8 грудних хребців; багато осколкових переломів обох лопаток; осколковофрагментарного перелому лівої ключиці; закритий багато осколковий перелом правої плечової кістки в верхній третині, закритий багатоосколковий перелом головки лівої плечової кістки з переходом на верхню третину лівої плечової кістки; синці та садна на кінцівках. Причиною смерті гр. ОСОБА_11 явилася несумісна з життям поєднана травма тіла, по ступеню тяжкості яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя. Всі вищезазначені тілесні ушкодження утворились при життєво, одночасно або в бистрій послідовності перед настанням смерті. Можливо вважати, що в момент первинного контакту з автомобілем, потерпіла знаходилась в горизонтальном або близькому до нього положенні. Згідно висновку судово-токсикологічної експертизи в крови трупа виявлено етиловий спирт в кількості 1,63%, що згідно офіційної таблиці по відношенню до живих осіб, може відповідати змісту його при середній степені алкогольного сп`яніння.
Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 , а також за ч.1 ст.135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.
Суд таким чином кваліфікує дії ОСОБА_9 , враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про те, що порушення особою правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, правил водіння або експлуатації машини і наступне залишення потерпілого від такого злочину без допомоги слід кваліфікувати за наявності до того підстав за сукупністю злочинів, передбачених відповідними частинами статей 286 чи 415 КК України та відповідною частиною ст.135 цього Кодексу. При цьому суд приймає до уваги, що після наїзду на пішохода ОСОБА_11 , водій ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_11 знаходиться в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану, поїхав з місця пригоди, залишив ОСОБА_11 без допомоги, не викликав карету «Медичної допомоги», не маючи об`єктивних даних про те, що пішохід ОСОБА_11 , на яку він здійснив наїзд, не потребує медичної допомоги.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тимчасово не працює.
Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд вважає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_9 не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, а також призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 застосуванню підлягає ст.70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення сукупності кримінальних правопорушень.
Пред`явлений потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 64 212 грн. та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ст.128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 , суд, приймаючи до уваги викладене, в повному обсязі задовольняє позовні вимоги ОСОБА_7 , заявлені до ОСОБА_9 .
Процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 128, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.286 КК України у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки;
- за ч.1 ст.135 КК України у вигляді 2 /двох/ років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_9 від призначеного основного покарання звільнити з іспитовим строком 3 /три/ роки, поклавши на засудженого у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 64 212 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн., а всього стягнути 264 212 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1