№243/1729/16-к
№1-кп/243/274/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А И Н И
22 червня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької обл., українця, гр-на
Украіни, з неповною вищою освітою, одруженого, має неповнолітню доньку
ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого по
АДРЕСА_1 , мешкає по
АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч.1, ст. 382 ч. 3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення, передбачене частинами 1 та 3 ст. 382 КК України, при наступних обставинах.
З обвинуваченого ОСОБА_8 за рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.08.2013 року, яке набуло чинності 12.08.2013 року, в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто грошові кошти в сумі 2000 гривень на користь ОСОБА_10 .
На підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 12.08.2013 року, Слов`янським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист №243/4463/13-ц від 27.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 2000 гривень.
На підставі виконавчого листа №243/4463/13-ц від 27.08.2013р., 30.08.2013р. відділом Державної виконавчої служби Слов`янського МРУЮ, відповідно до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження та надано ОСОБА_8 семиденний строк на добровільну сплату боргу, про що було сповіщено обвинуваченого.
Відповідно до ст.ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.
Відповідно до ч.2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження щодо рішення майнового характеру повинно бути виконане в шестимісячний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
В порушення зазначених вимог законодавства, обвинувачений ОСОБА_8 достовірно знаючи, що рішення Апеляційного суду Донецької області від 18.08.2013р. набрало законної сили, діючи умисно, в своїх власних інтересах, будучи працездатною особою, яка зобов`язана сплатити кошти на користь ОСОБА_10 , маючи реальну можливість виконати вказане рішення суду, в період з 12.08.2013 року по 23.02.2016 року рішення суду не виконав.
Також, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.10.2014 року, яке набуло чинності 22.12.2014 року, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 стягнуто грошові кошти в сумі 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
На підставі даного рішення суду Слов`янським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист №243/1391/14 від 15.09.2015 року про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 5000 гривень.
Згідно виконавчого листа №243/1391/14 від 15.09.2015р., 18.09.2015 відділом Державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження та надано ОСОБА_8 семиденний строк на добровільну сплату боргу, про що було сповіщено обвинуваченого.
В порушення вимог ст. ст. 124, 129 Конституції України, ч. 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_8 достовірно знаючи, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.10.2014 року набрало законної сили, діючи умисно, в своїх власних інтересах, будучи працездатною особою, яка зобов`язана сплатити кошти на користь ОСОБА_5 , маючи реальну можливість виконати вказане рішення суду, в період з 22.12.2014 року по 23.02.2016 року рішення суду не виконав.
Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.11.2013 року, яке набуло чинності 27.12.2013р. з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 стягнуто заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 188597 грн. 46 коп., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 390 грн. 99 коп. та оцінкою вартості пошкодженого майна у розмірі 793 грн. 80 коп., а всього на суму 189 782 грн. 25 коп.
На підставі зазначеного рішення суду Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист №263/6165/2013-ц від 17.01.2014р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 189 782 грн. 25 коп.
Відповідно до вказаного виконавчого листа 19.11.2015р. відділом Державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження та надано ОСОБА_8 семиденний строк на добровільну сплату боргу, про що сповіщено обвинуваченого.
В порушення вимог ст. ст. 124, 129 Конституції України, ч.2,4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_8 достовірно знаючи, що рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.11.2013 року набрало законної сили, діючи умисно, в своїх власних інтересах, будучи працездатною особою, яка зобов`язана сплатити кошти на користь ОСОБА_6 , маючи реальну можливість сплачувати грошові кошти на користь останньої, в період з 27.12.2013 року по 23.02.2016 року рішення суду не виконав, чим заподіяв істотну шкоду ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину не визнав та пояснив, що, дійсно, за рішеннями суду, на підставі виконавчих листів, які перебувають на виконанні у відділі ДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції, він повинен сплати грошові суми на користь ОСОБА_10 2000 грн., ОСОБА_5 5000 грн., ОСОБА_6 - 189 782 грн. 25 коп. З часу відкриття виконавчих проваджень він намагався погашати призначені йому суми і на 23 лютого 2016р. він повністю сплатив ОСОБА_10 2000 грн. В зв`язку з тим, що він не працює, проживає на випадкові заробітки та допомогу батьків дружини, він не мав можливості погасити всі присуджені суми. У лютому 2014р. він намагався стати на облік до центру зайнятості
населення, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він значився як особа-підприємець. Починаючи з лютого 2016р. по цей час він перебуває на обліку у центрі зайнятості населення. Він не заперечує, що від дідусі та матусі йому у спадок залишилось дві квартири, в одній з них мешкає він з сім`єю, а в іншій його родичі і з них він ніякого орендної плати не бере. Незважаючи на те, що він прийняв спадщину, розпоряджається спадковим майном, але оформити на своє ім`я дані квартири не може у зв`язку з відсутністю грошей. Також, він підтверджує той факт, що у ПриватБанку він має картку, але ніяких операцій по ній не робив, так як у 2015 році даною карткою користувався його друг - ОСОБА_11 . Крім сум потерпілим, він це має інші рішення по яких повинен сплатити заборгованість на користь банку, так як ще у 2007-2008роках брав два кредити по яких і нарахована заборгованість. Що стосується стягнення боргу на користь ОСОБА_6 , про дане рішення йому стало відомо на при кінці 2015р., коли його запросили до ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції. Тяжке матеріальне становище не дає йому можливості погасити суми призначені за рішенням суду, він не ухиляється від їх сплати, а тому вважає, що його вина не доведена та просить суд його опаравдати.
Незважаючи на те, що ОСОБА_8 свою провину у вчинених злочинах не визнав, вона повністю знайшла своє підтвердження:
?поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який у суді показав, що він є стягувачем за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.10.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 повинен йому сплатити 5000 грн., однак до цього часу обвинуваченим сплачено лише 320 грн. Йому відомо, що його виконавчий лист знаходиться у зведеному провадження ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції, де є ще виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_6 сум боргу. Зі свого боку, представник ОСОБА_10 пропонувала обвинуваченого оплатити витрати щодо оформлення спадкової квартири з метою її продажу та погашення боргу, однак ОСОБА_8 від цього відмовився і сам не торопиться оформити свої спадкові квартири на своє ім`я, тим самим доводить своє небажання своєчасно та у повному обсязі виплатити суми за рішеннями суду. Крім того, ОСОБА_8 раніше був засуджений за ст. 382 ч. 1 КК України, але незважаючи не це, він продовжує нехтувати виконання рішень суду. Свої моральні страждання, які завдано йому з боку ОСОБА_8 він оцінює у 15 тисяч гривень і просить дану суму стягнути з обвинуваченого.
?поясненнями свідка ОСОБА_14 , який у суді показав, що протягом 20-25 років ОСОБА_8 є його другом. Йому відомо, що обвинувачений повинен за виконавчими листами виплатити борг ОСОБА_10 , про інших стягувачів йому не відомо. Наприкінці зими 2016 року, ОСОБА_8 попросив у нього у борг 700 доларів США. Він дав йому цю суму, а ОСОБА_8 розписку. Ці гроші у нього залишись від продажу автомобіля. Куди вони були витрачені ОСОБА_8 йому не відомо. Він знає що у обвинуваченого скрутне матеріальне становище, але вірить, що той обов`язково поверне йому борг.
?поясненнями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працювала державним виконавцем з 2012-2014роках. У 2013р. вона отримала документі для примусового виконання рішень суду. Було відкрито зведене виконавче провадження, де стягувачами були ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Це зведене провадження було у неї понад шести місяців. Разом зі стягувачами вона виходила на місце мешкання боржника - ОСОБА_8 , перевіряла його майновий стан, однак майно, яке б підпадало під опис не було виявлено, про що було складено акти. Також нею було встановлено, що ОСОБА_8 отримав у спадщину дві квартири, але навмисно їх не оформлює, що не дає можливість їх описати та виставити на торги, з метою подальшого погашення боргу. З часу дії АТО у м. Слов`янську проведення торгів припинилось. Саме до неї не звертались стягувачі з пропозицією щодо укладання угоди між стягувачами та боржником в рахунок погашення боргу. Через деякий час вона пішла з цієї посади.
?поясненнями свідка ОСОБА_17 , яка у суді пояснила, що у 2014 році вона працювала начальником центру зайнятості населення. ОСОБА_8 вона не знає і раніше ніколи не бачила. Для того щоб стали особі на облік, потрібно при собі мати паспорт, код, трудову книжку та документи про освіту. Якщо особа була підприємцем, то вона має право стати на облік лише після того, як її буде знято з державної реєстрації, як особу-підприємця. Як тільки особа-підприємець закрила свою діяльність, вона має право на другий день звернутися до центру зайнятості населення та бути поставленою на облік.
?поясненнями свідка ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні показала, що згідно інструкції особа-підприємець може бути знятий з реєстрації лише після документальної перевірки, а оскільки така перевірка не була зроблена у ОСОБА_8 , тому його не було знято з обліку. ОСОБА_8 не один такий, що подав документи, але особисто у відділ не прийшов, з ним було б зроблено перевірку, а тому на його не було знято з обліку.
?поясненнями свідка ОСОБА_19 , який у суді пояснив, що він є заступником начальника ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції. ОСОБА_8 він знає як боржника по зведеному виконавчому провадженню. Під час виклику, як пояснив йому ОСОБА_8 , йому було відмовлено у реєстрації на працевлаштування, так як він не був знятий з обліку як підприємець. ВДВС стосовно ОСОБА_8 надавала запити у всі установи. Так, рахунків у банках не було, пенсій та інших доходів обвинувачений не отримує, від нотаріуса надійшло повідомлення, що ОСОБА_8 не отримав спадщину. Від податкової інспекції ВДВС отримав відповідь, що підприємництво у ОСОБА_8 закрито. Шляхом перевірки майнового стану ОСОБА_8 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме
майно боржника. Крім ОСОБА_10 до нього більш ніхто зі стягувачів не звертався. ОСОБА_10 бажала за рахунок квартир, які залишились ОСОБА_8 у спадщину, погасити борг, шляхом авансування, запропоновувала ОСОБА_8 , однак обвинувачений від її пропозиції відмовився. Якщо б ОСОБА_8 погодився з пропозицією ОСОБА_10 , то ВДВС направив би на адресу нотаріуса відповідний лист, отримав би рахунок з сумою авансування на прийняття спадщини. ОСОБА_10 цю б суму оплатила, вона була би дорахувана до загальної суми, а після продажу квартири стягувачеві повернуто. Таким би шляхом ОСОБА_8 прийняв би спадщину, однак він від нього відмовився, що свідчить про небажання останнього на скоріше виконання рішень суду. ОСОБА_8 у письмовому вигляді надавав свої пояснення щодо неможливості оформлення спадщини із-за скрутного матеріального становища, і тут же відмовляється від пропозиції ОСОБА_10 . У виконавчому провадженні де стягувачем є ОСОБА_6 є відмітка про те, що виконавчий лист 21.01.2015р. було повернуто стягувачеві. Вдруге даний виконавчий лист надійшов до ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції 23.11.2015р. За період часу з 21.01.2015р. по 23.11.2015р. майновий стан ОСОБА_8 змінився. Він фактично отримав у спадщину дві квартири. При надходження виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 великої суми боргу, він в цей же день відкрив виконавче провадження, про що повідомив боржника, шляхом направлення на його адресу копії постанови, однак обвинувачений у семиденний строк для добровільного погашення боргу, до відділу не з`явився та не повідомив про свої дії щодо погашення заборгованоісті.
?поясненнями свідка ОСОБА_20 , який у судовому засіданні показав, що за дорученням слідчого він перевіряв адреси, а саме: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_21 , який є родичем ОСОБА_8 і особисто проводить оплату комунальних платежів, а також АДРЕСА_2 , де зі слів сусідів, проживає ОСОБА_8 разом зі своєю сім`єю. Квитанції по комунальним платежам надходять на ім`я матері обвинуваченого.
?поясненнями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які у суді пояснили, що вони мешкають у будинку АДРЕСА_4 по сусідству з ОСОБА_8 , який проживає у кв. АДРЕСА_5 разом зі своєї сім`єю дружиною та донькою. Як проживає обвинувачений сказати не можуть.
?поясненнями свідка ОСОБА_24 , який у судовому засіданні пояснив, що він є тестем ОСОБА_8 , але про його борги він нічого не знав до тих пір, поки його не викликали у відділ поліції. ОСОБА_8 ніде не працює, його дружина теж ніде не працює, знаходиться у декретній відпустці. Інколи ОСОБА_8 підробляє. На особисті потреби він дає ОСОБА_8 належний йому автомобіль «Форт». До цього часу сім`я обвинуваченого знаходиться на повному їх з дружиною утриманні. Він разом з дружиною дають гроші на оплату житла, на придбання одягу. Особисто він придбав для них пральну машинку та телевізор. Йому не відомо, чи приймає ОСОБА_8 будь-які заходи щодо працевлаштування. Оскільки дружина обвинуваченого є його єдиного донькою, він її любить та дає їй гроші, а куди вона їх витрачає йому не відомо. Йому нічого не відомо, що ОСОБА_8 скоїв ДТП, що має багато боргів, що отримав у спадок квартири. Йому лише відомо, що його донька разом з чоловіком мешкають у квартирі родичів обвинуваченого. ОСОБА_8 ніколи не просив у нього грошей. Весілля доньки було у кафе, його ми оплатили, оскільки так бажала донька. Коли донька переїздила до ОСОБА_8 та мікрохвильову піч і інше майно вона забрала з їх квартири де мешкала. Він не може пояснити, чому ОСОБА_8 майно, яке привезла його донька вважає своїм.
?поясненнями свідка ОСОБА_25 , який у суді показав, що ОСОБА_8 це його двоюрідний брат. З його усного дозволу він зараз проживає на квартирі матері ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 . Він сплачує лише комунальні послуги, ніякої орендної плати він брату не платить. До нього, у цій квартирі проживала його племінниця,
яка потім виїхала за сімейними обставинами, а він до цієї квартири вселився. Коли племінниця виїздила, то частину речей вона залишила у квартирі ОСОБА_8 . Він теж до квартири привіз свої речі: диван, комод, телевізор та стільці. ОСОБА_8 мешкає на м-ні ОСОБА_26 , але де саме йому не відомо, а також не відомо його дохід за який він живе.
?поясненнями свідка ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 є її двоюрідним дядею, а ОСОБА_25 її рідний дядько. ОСОБА_8 разом з дружиною та донькою мешкає на м-ні ОСОБА_26 , де працює і що має у власності їй невідомо, так як вона з ним зустрічалась дуже рідко на сімейних торжествах або на поминах. Вона звернулась до ОСОБА_8 тимчасово пожити у квартирі по АДРЕСА_3 . Він дав свою згоду і вона деякий час там мешкала. У квартиру вона привезла кухонний гарнітур, а коли переїздила до свекрові та даний гарнітур залишила у квартирі, так як туди прийшов жити її дядько ОСОБА_25 . В цій квартирі вона мешкала з липня 2013р. по листопад 2014р.
?поясненнями свідка ОСОБА_28 , який у суді показав, що ОСОБА_8 є його товаришем,з яким вони познайомились у спортзалі. Узимку 2015р. він попросив у ОСОБА_8 картку Приватбанку, так як його була заблокована, а йому повинні були переказати грошові кошти. ОСОБА_8 погодився, дав йому свою картку Приватбанку, сказав пін-код і він по цій картці отримував гроші від своєї сестри ОСОБА_29 , з м. Харкова, від знайомого ОСОБА_30 з м. Кривий Ріг та від інших, яких зараз і не може згадати. Так, протягом року він користувався карткою Приватбанку ОСОБА_8 , а на початку 2016 року віддав її обвинуваченому. З певністю він може сказати, що на час отримання картки від ОСОБА_8 там грошей не було. Він зараз не може назвати номер картки, її пін-код та суми, які приходили на картку. Гроші, які перераховувались на дану картку це повернення боргів, оскільки до дій АТО у м. Слов`янську, він був підприємець і на той час деякі особи були винні йому гроші.
а також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
?поданням ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції від 04.10.2013р., у якому старший державний виконавець просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили та на підставі якого видано виконавчий лист №243/4463/13-ц від 27.08.2013р., виданого Слов`янським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 тисячі гривень (Т. 1 а.с.63-65);
?заявою стягувача ОСОБА_10 від 17.09.2013р., у якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за умисне невиконання судового рішення Донецького апеляційного суду про стягнення 2000 грн. за виконавчим листом №243/4463/13-ц від 27.08.2013р. (Т.1 а.с.66);
?виконавчим листом №243/4463/13-ц виданим 27.08.2013р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 тисячі гривень (Т.1 а.с.67);
?постановою старшого державного виконавця ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції від 30.08.2013р. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №243/4463/13-ц виданим 27.08.2013р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 тисячі гривень (Т.1 а.с.68);
?поясненнями ОСОБА_8 від 14.06.2013р. та від 19.07.3013р., де обвинувачений вказує на те, що він ніде не працює, проживає на випадкові заробітки, заяву на прийняття спадщини подав до нотаріуса, але спадщину ще не прийняв (Т.1 а.с.69, 69об.);
?довідками Слов`янського міського центру зайнятості від 04.07.2013р., від 31.12.2013р., від 19.02.2014р., від 21.08.2015р., з якої вбачається, що ОСОБА_8 на обліку у даному центрі перебуває та допомогу по безробіттю не отримує (Т.1 а.с.76 об,82,90,95);
?заявою ОСОБА_8 на ім`я Приватного нотаріуса, яка прийнята 04.01.2013р., якою ОСОБА_8 приймає спадщину після смерті матері ОСОБА_31 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (Т.1 а.с.86);
?повідомленням Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції від 31.08.2015р. №1639/10/05-22-1705, яке підтверджує той факт, що з 01.01.2010р. ОСОБА_8 податкової звітності не надає, доходи від підприємницької діяльності не декларує (Т.1 а.с.93);
?довідками КП «Бюро технічної інвентаризації», з яких вбачається, що за ОСОБА_8 право власності на нерухоме майно не зареєстровано, однак зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_32 (матір`ю обвинуваченого), а на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_33 (батьком обвинуваченого) (Т.1 а.с.96,97,98);
?заявою ОСОБА_8 на ім`я нотаріуса м. Слов`янськ, яка прийнята 06.09.2013р., якою ОСОБА_8 приймає спадщину після смерті батька - ОСОБА_34 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (Т.1 а.с.101);
?листом Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції від 22.01.2016р. за №1135/05/22-17-05, в якому остання повідомляє, що ФОП ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 ) перебуває на обліку у Слов`янській ОДПІ з 06.11.2007р. Державним реєстратором 16.01.2015р. проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством (Т.1а.с.108);
?протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18.08.2016р., відповідно до якого були оглянуті матеріали виконавчих проваджень: №528/18 (номер за ЄДРВП - 48256940), №529/18 (номер за ЄДРВП - 48256952), №530/18 (номер за ЄДРВП - 48256961), №542/18 (номер за ЄДРВП - 48312490) відкритих на підставі виконавчих листів, виданих судами про стягнення боржника ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 ) на користь стягувачів ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( Т.1 а.с.113) та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді , суду від 11.01.2016р. (Т.1 а.с.114);
?постановою від 10.08.2015р про приєднання виконавчого провадження №542/18 (номер за ЄДРВП: 48312490) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49756245) (Т.1 а.с.116);
?заявою ОСОБА_5 від 31.07.2015р. про прийняття до виконання виконавчий лист №2-1092-2009 від 11.09.2009р. (Т.1 а.с.119);
? постановою від 04.08.2015р про приєднання виконавчого провадження (номер ЄДРВП №48256940) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП: №49756245) (Т.1 а.с.121);
?постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2015р. за виконавчим листом №2/243/1868 виданого 27.08.2013р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 2000 грн. (Т.1 а.с.124);
?заявою ОСОБА_10 від 27.07.2015р. про прийняття до виконання виконавчий лист №2/243/1868 (243/4463/13-ц) від 27.08.2013р. (Т.1 а.с.125);
?постановою від 28.07.2015р про приєднання виконавчого провадження (номер ЄДРВП №48256961) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49756245) (Т.1 а.с.145);
?постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2015р. за виконавчим листом №6/0544/254 виданого 10.09.2012р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 відшкодування матеріальної шкоди 7221,55 грн. (Т.1 а.с.147);
?заявою ОСОБА_10 від 27.07.2015р. про прийняття до виконання виконавчий лист №6/0544/254/2012 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 відшкодування матеріальної шкоди 7221,55 грн. (Т.1 а.с.148);
?виконавчим листом №6/0544/254/2012 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 відшкодування матеріальної шкоди 7221,55 грн. (Т.1 а.с.149, 159);
?постановою від 04.08.2015р про приєднання виконавчого провадження (номер за ЄДРВП:№48256940) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49756245) (Т.1 а.с.152);
?виконавчим листом №2/243/1868 (243/4463/13-ц) від 27.08.2013р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 відшкодування матеріальної шкоди 2000 грн. (Т.1 а.с.153);
?постановою від 04.08.2015р про приєднання виконавчого провадження (номер за ЄДРВП:№48256952) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49756245) (Т.1 а.с.155,162);
?постановою від 04.08.2015р про приєднання виконавчого провадження (номер за ЄДРВП:№48256961) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49756245) (Т.1 а.с.158);
?постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2015р. за виконавчим листом №243/6165 виданого 17.01.2014р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 189782,25 грн. (номер ЄДРВП №49395441) (Т.1 а.с.160,187);
?постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.10.2015р. (Т.1 а.с.161,205);
?постановою від 26.11.2015р про приєднання виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49395441) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49756245) (Т.1 а.с.170);
?заявою ОСОБА_6 про прийняття (повторно) виконавчого листа №243/6165 виданого 21.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 189782,25 грн. (Т.1 а.с.171);
?виконавчим листом №243/6165 виданого 21.11.2013р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 189782,25 грн. (Т.1 а.с.172);
?рішенням Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2013 року, яким з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 стягнута заборгованість в розмірі 189782,25 грн. (Т.1 а.с.175-177);
?постановою від 25.09.2015р про приєднання виконавчого провадження (номер за ЄДРВП №48758245) до зведеного виконавчого провадження (номер ЄДРВП №49756245) (Т.1 а.с.179);
?постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2015р. за виконавчим листом №2/243/1350/2014 від 15.09.2015р., виданого на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 5000 грн. (Т.1 а.с.181);
?заявою ОСОБА_5 від 16.09.2015року про прийняття виконавчого листа№2/243/1350/2014 від 15.09.2015р., виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 5000 грн. (Т.1 а.с.182);
?виконавчим листом №2/243/1350/2014 від 15.09.2015р., виданим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 5000 грн. (Т.1 а.с.183);
?заявою ОСОБА_6 від 23.11.2015р., у якому остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за ст. 382 КК України за умисне ухилення від виконання рішення суду (Т.1 а.с.186);
?Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.12.2015р., з яких вбачається, що за ОСОБА_8 речових прав на нерухоме майно не зареєстровано (Т.1 а.с.193,211,218-219,220);
?заявою ОСОБА_12 від 05.10.2013р., яка пропонує авансувати оформлення документів на вступ ОСОБА_8 у спадщину та зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_6 , отриманої у спадщину після смерті матері ОСОБА_35 (Т.1 а.с.207);
? заявою ОСОБА_12 від 24.09.2015р., яка ставить до відома ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції, що ОСОБА_8 у спадщину прийняв квартиру АДРЕСА_7 , де мешкає разом зі своєю дружиною та донькою (Т 1 а.с.209);
?рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 20.10.2014р., яким з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 стягнуто моральну шкоду у сумі 5000 грн. (Т.1 а.с.222-225);
?Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.02.2016р., з яких вбачається, що на даний час квартира АДРЕСА_6 зареєстрована за ОСОБА_36 , а квартира АДРЕСА_7 зареєстрована за ОСОБА_33 (Т.1 а.с.226-227,228-229);
?протоколом обшуку від 18.02.2016р. квартири АДРЕСА_7 , де мешкає ОСОБА_8 під час якого було виявлено та описано побутову, аудіо-відео техніку, а також два договори оренди житлового приміщення від 03.04.2012р. та 01.08.2013р., укладених ОСОБА_8 з орендарями приміщення ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , та акт здавання-прийму квартири, який підтверджує той факт, що ОСОБА_8 прийняв у спадщину квартири та розпоряджається ними, отримуючи дохід у вигляді орендною плати, але офіційно це ніде не вказує і тим паче не реєструє своє право власності на отримані ним у спадок квартири (Т.1 а.с.235-239) та фототаблицею до даного протоколу обшуку (Т.1 а.с.240-241);
?протоколом тимчасового доступу до документів від 19.02.2016р., з якого вбачається, що при ознайомленні з відомостями про рух грошових коштів на рахунку ОСОБА_8 в ПАТ КБ «Приватбанк» було встановлено, що обвинувачений має у даному банку декілька рахунків по яких проводились платіжно-розрахункові операції (Т.2 а.с.1-2), а також описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду (Т.2 а.с.3, 4-14);
?протоколом огляду предметів від 22.02.2016р., під час якого за участю ОСОБА_12 було оглянуто фотоілюстрації та роздруківки сторінок інтернет-сайтів із зображенням ОСОБА_8 , а також інформації щодо його діяльності з вантажоперевезенням (Т.2 а.с.17);
?зведеним виконавчим провадженням номер ЄДРВП 49756245 на боржника ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 ), який підтверджує той факт, що обвинувачений має декілька виконавчих проваджень, які об`єднані в одне провадження, по якому ОСОБА_8 неодноразово запрошували до ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції, відбирали пояснення, проводили інші виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (Т.2 а.с.106-169).
Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені у відповідності до норм чинного КПК України.
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення передбачені
- ст. 382 ч. 1 КК України - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили;
- ст. 382 ч. 3 КК України - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили,
що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян.
Не визнаючи своєї провину у скоєних злочинах обвинувачений ОСОБА_8 намагається уникнути від відповідальності за ст. 382 ч. 1 та ст.382 ч. 3 КК України.
Так, в судовому засіданні ОСОБА_8 вказав на то, що він виконав рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_10 2000 грн. ще до порушення відносно нього кримінального правопорушення.
Суд, приймаючи до уваги покази свідків, які були допитані в судовому засіданні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , які насамперед охарактеризували обвинуваченого як порядну людину, яка надає допомогу, дотримується свого слова, при цьому жодний з цих свідків не вказав за який рахунок ОСОБА_8 утримує весь цей час себе та свою родину, чому він своєчасно не сплачує борги за рішенням суду і які підстави є у них, щоб своєчасно не надати матеріальну допомогу своєму, з їх слів, товаришу. Крім цього, свідок ОСОБА_28 не міг суду пояснити з якої саме картки ПАТ КБ «Приватбанк», яку нібито він брав у ОСОБА_8 , він проводив платіжно-розрахункові операції, які саме суми надходили на дану картку та її пін-код, що у свою чергу ставить під сумнів покази даного свідка.
Суд також не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_24 в той частині, що він нібито інколи надає ОСОБА_8 належний йому автомобіль «Форт», оскільки дані свідчення суперечать викладеним оголошенням про вантажоперевезення на сторінках інтернет-сайтів із зображенням ОСОБА_8 , а іншої інформації номер мобільного телефону, вантаж, вартість кілометражу.

Суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_27 в той частині, що майно у квартирі АДРЕСА_6 належать їм, оскільки ці свідки є родичами обвинуваченому, вони не надали суду жодного документу, який вказував на належність їм цього майна.
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_8 своєї провини у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, його вину підтверджено показаннями потерпілих та вище перелічених свідків, які є послідовні та не суперечать іншим встановленим по кримінальному провадженню обставинам, дослідженим в ході судового розгляду.
При визначенні міри покарання ОСОБА_8 суд враховує характер та ступень загальної небезпеки скоєного правопорушення, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який характеризуються задовільно, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, це працездатною особою, шкоду потерпілим не відшкодував, тяжких наслідків від скоєного ним злочину не настало, однак при цьому скоєний ним злочин є суспільно небезпечним, оскільки об`єктом злочину є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень. Невиконання судових рішень негативно впливає як на авторитет судової влади, так і на авторитет держави в цілому, оскільки при такій ситуації, не досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів громадян і реальне поновлення їхніх порушених прав. Обвинувачений достовірно знаючи про наявність судових рішень, за якими він зобов`язаний сплатити потерпілим грошові кошти шляхом ухилення від їх виконання створив всі умови для неможливості виконання судових рішень, в тому числі і шляхом примусового стягнення. Крім
цього, суд приймає до уваги той факт, що раніше ОСОБА_8 притягався до кримінальної відповідальності за ст. 382 ч. 1 КК України і як вбачається, належних висновків не зробив, продовжуючи ухилятись від виконання рішень суду.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.
Обставини, що пом`якшують покарання судом не виявлено.
Враховуючі перелічені вище обставини, суд вважає призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі, а за ст. 382 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі, з позбавлення права обіймати певні посади.
Суд вважає, що зазначене покарання за своїм видом та розміром, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речових доказів по справі не має.
У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Одним із доказів, які вказують на моральне страждання потерпілих від дій обвинуваченого є невиконання судових рішень, за якими на їх користь стягнуті грошові кошти. На час розгляду справи сума стягнутих за рішенням суду коштів значно менша, ніж сума моральної шкоди, яку потерпілі заявили у своїх позовних заявах.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала особа, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин - стан здоров`я, зміни у його життєвих стосунках.
При таких обставинах суд вважає суму цивільного позову ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зменшити до 1000 грн., кожному, при цьому враховуючи також і майновий стан ОСОБА_8 , який на даний час не працює, має малолітню дитину.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-370, 374 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених статтями 382 ч.1 та 382 ч.3 КК України.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 382 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ст. 382 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 (три) роки.
В силу ст. 70 ч.1, 2 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно обрати покарання у вигляді позбавленням волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 (три) роки.
Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня його затримання та взяття під варту.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 відповідно до ст. 131 КПК України, не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у сумі 1000 (Одна тисяча) гривень.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 1000 (Одна тисяча) гривень.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: