Провадження № 1-кп/534/68/16
Справа № 534/431/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.15,ч.1ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
В період часу з 25.01.2016р. по 02.02.2016р. ОСОБА_4 , перебуваючи на території ВАТ «Полтавський ГЗК» , що знаходиться за адресою : Полтавська область м. Комсомольськ вул. Будівельників, 16, маючи умисел направлений на таємне викрадення бабітових стержнів у невизначеній кількості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій , передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання , діючи таємно , з корисливих мотивів та мети , з ливарно механічного цеху , де він працює майстром дільниці , шляхом вільного доступу, викрав бабітові стержні Б-83 в кількості 8 штук , загальною вагою 16,5 кг, вартістю 335,57 грн за 1 кг, загальною вартістю 5866 грн 90 коп, що перебувають на балансі ВАТ «Полтавський ГЗК». Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця його скоєння зник , однак виконавши усі дії , які останній вважав необхідними для доведення злочину до кінця , злочин не закінчив з причин , які не залежали від його волі , оскільки був затриманий працівниками охорони ТОВ «Козацька стріла».
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю, підтвердив об"єм викраденого щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочину, так як вони встановлені даним вироком, зазначивши , що в зв`язку із скрутним матеріальним становищем пов`язаним із придбанням в кредит квартири та автомобіля , працюючи майстром ливарної дільниці на ВАТ «Полтавський ГЗК » вирішив викрасти з сусідньої дільниці декілька бабітових стержнів, щоб здати до пункту прийму металобрухту і заробити грошей. З січня 2016р. по 02.02.2016р. при можливості він по одному відносив їх до свого шафи для одягу в роздягальні. Потім стержні у кількості 8 штук склав у спеціальну сумку у виді рюкзака , одів його на себе під верхній одяг і намагався винести за територію , але на прохідній був затриманий працівниками охорони « Козацька стріла». Просив суворо його не карати і врахувати його щире каяття, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, а також те, що злочин не було закінчено і викрадене майно повернуто ВАТ «Полтавський ГЗК ».
Представник потерпілої сторони ВАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився . Про день , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява в якій він просить зазначену справу розглядати у його відсутність, зазначає , що матеріальних претензій до обвинуваченого підприємство не має , цивільний позов не заявлявся , оскільки викрадено майно повернуто повністю.
Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.
З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження при судовому розгляді .
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доказана і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.1ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна..
Як обставину, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставин ,що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, те, що злочин є незакінченим , дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в даний час не працює, але перебуває на обліку в центрі зайнятості , як безробітний , одружений ,має на утриманні неповнолітню дитину , на обліках у нарколога та психіатра не перебуває , за місцем попередньої роботи характеризується позитивно, наявність обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання і приходить до переконання про можливість призначення йому покарання у виді мінімального штрафу в межах ч.1ст.185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 368, 370,371,373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15 ч.1ст.185 КК України, і по цій статті призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 не обирати .
Речовий докази: бабітові стержні Б -83 в кількості 8 штук , передані на зберігання ВАТ «Полтавський ГЗК» залишити останньому за належністю.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1
З оригіналом вірно:Суддя ОСОБА_1