Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

26 листопада 2012 року Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Дєдова М.С.

при секретарі Самарській Г.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.

адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, пенсіонера, перебуває у фактичному шлюбі, в силу ст. 89 КК України не судимого

за ч.1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29 січня 2008 року, близько 15-ї години, на вулиці Шевченка, села Шевченкове Іллінецького району, Вінницької області, проходячи повз територію тракторного стану, зустрів потерпілу ОСОБА_4, яка йшла йому назустріч, і наблизившись до неї та нічого їй не пояснюючи, на грунті неприязних стосунків, з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, він умисно наніс удари кулаком по голові ОСОБА_4, від якого вона упала на землю.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_3, взявши руками за хустку, яка знаходилась на голові потерпілої ОСОБА_4, наніс її головою 4-5 ударів об асфальтове покриття пішохідної доріжки, після чого ще наніс 4-5 удари ногами по різних частинах тіла потерпілої внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців в потиличній ділянці голови справа, в області правої кисті, правої сідниці, закритого перелому восьмого ребра зліва, які згідно висновку експерта № 4 від 8.01.2010 року відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоровя.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоровя.

Підсудний ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав повністю і пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його рідною сестрою. З нею він перебуває в спірних відносинах.

29.01.2008 року його дружина ОСОБА_5 в обідню пору повернулась з роботи, з магазину с. Шевченкове, де вона працює продавцем і поскаржилася на ОСОБА_4, яка приходила до неї в магазин, де вчинила сварку, при цьому ображала її, що та зайняла батьківську хату, що він з дружиною не повідомили її про поїздку в м. Вінницю на день народження брата. Крім цього, вона погрожувала повипалювати дружині очі, зробити калікою і що його дружина в цій хаті жити не буде. Тому його дружина ОСОБА_5 просила його провести її до роботи після обіду, так як боялась зустріти ОСОБА_4

Приблизно о 14 год. 45 хвилин він провів дружину до роботи, до магазину, а сам пішов додому. Біля тракторного стану він зустрів ОСОБА_4 і запитав, чому вона чіпляється до його дружини, на що вона почала кричати, ображати його, різко повертаючись, нагнулась, щоб щось взяти з землі, і упала на землю, так як було слизько. Після падіння, намагалась різко піднятись з землі і знову упала. Та вона падала 3-4 рази. В нього вона нічим не кидала. Він близько до неї не підходив, а знаходився на відстані 8-10 метрів, говорив з нею 2-3 хвилини і пішов додому, а вона пішла в зворотньому напрямку.

Він її не бив, тілесних ушкоджень не заподіював, просить визнати його не винним і оправдати.

Біля автобусної зупинки стояли ОСОБА_6 і ОСОБА_5 і могли його з потерпілою бачити.

Автобуса він не бачив, також не бачив ОСОБА_7 і ОСОБА_8, якого там не було, а проїжджав тільки ОСОБА_9

Незважаючи на не визнання своєї вини підсуднім ОСОБА_3, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочині повністю підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що підсудний ОСОБА_3 є її рідним братом, з яким вона перебуває в неприязних стосунках. В 2000 році він її побив за мамину пшеницю і вона йому простила це. За тиждень до 29 січня 2008 року вона була в магазині і дружина підсудного завищила ціни на хліб та згущене молоко, про що вона їй сказала і та повернула їй різницю в ціні.

29 січня 2008 року, близько 15-ої години, вона поверталась від своєї рідної сестри ОСОБА_10 і проходила біля тракторного стану по асфальтовій доріжці. Біля складського приміщення, вона побачила, що їй назустріч йде ОСОБА_3 Щоб дати йому дорогу, вона зійшла з асфальтової доріжки.

Коли ОСОБА_3 наблизився до неї, то він нічого не кажучи, вдарив її кулаком по голові, від чого вона впала на асфальтову доріжку таким чином, що голова була на доріжці, а ноги були на травяному покритті, поруч з доріжкою.

Покриття доріжки були рівним, без каміння, грудок і цегли, а також не було слизьким.

Потім ОСОБА_3 взяв за кінці хустини, яка була у неї на голові і 4-5 разів вдарив її головою об асфальтове покриття доріжки, кулаками в плече, а після цього 4-5 разів ударив її ногами по різних частинах тіла.

Вона покликала на допомогу, і із тракторного стану вибіг ОСОБА_7, який зробив зауваження ОСОБА_3, на що той відповів, що це не його проблеми і щоб він йшов звідси. В цей час вона піднялась і боячись, що ОСОБА_3 буде її наздоганяти, пішла не в напрямку свого дому, а повернулась до своєї сестри ОСОБА_10 і про все це їй розповіла. Сестра порадила їй йти додому городами, щоб не зустріти ОСОБА_3

ОСОБА_3 кинувся її наздоганяти, але зупинився так як підїхав механік ОСОБА_11.

Коли вона піднялась, то бачила також ОСОБА_8 приблизно на відстані 50 метрів від себе.

Від сестри вона пішла додому. По дорозі їй стало погано і вона одразу пішла до фельдшера ОСОБА_12, якій повідомила, що її побив підсудний і та надала їй медичну допомогу, попередньо оглянувши потерпілу та направила на рентгенографію з приводу скарг в області грудної клітки.

30 січня 2008 року вона поїхала до Іллінецької центральної лікарні на обстеження, де у неї виявили струс головного мозку, ушиб грудної клітини та перелом ребра і призначили амбулаторне лікування. Через кілька днів її стан погіршився і вона змушена знову звертатись до Іллінецької лікарні, де в неї виявили післятравматичну пневмонію і госпіталізували в хірургічне відділення лікарні.

На придбання ліків в період лікування вона витратила 441 грн. 41 коп., чим її було завдано матеріальну шкоду на цю суму, яку вона просить стягнути з підсудного.

Окрім того, заподіяння підсудним їй тілесних ушкоджень призвело до її тяжких фізичних та моральних страждань, що вимагало від неї додаткових зусиль для відновлення стану її здоровя, тобто діями підсудного їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона визначає в розмірі 5 тисяч гривень і просить стягнути з підсудного на її користь, а також просить стягнути витрати повязані з оплатою юридичної допомоги.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 29.01.2008 року близько 20 години до неї зателефонувала потерпіла, голос у неї був незвичний і повідомила їй, що її побив підсудний ОСОБА_3, бив ногами так, що вона не контрольовано відправила природні потреби.

На другий день в лікарні травматолог виявив у ОСОБА_4 струс головного мозку та перелом 7 чи 8 ребра. 30.01.2008 року вона, ОСОБА_13, бачила побої на тілі потерпілої в області лоба, потиличній ділянці голови, в області сідниць. Потерпіла не могла ні сидіти ні підніматись. Потім її стало гірше і в неї встановили післятравматичне запалення легенів.

Коли підсудного приводив до потерпілої менший брат ОСОБА_7, то він визнавав, що погарячився і вибачався, а також на відшкодування шкоди приносив 100 гривень. Він і раніше в 1998 році бив потерпілу, але вона йому вибачила.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що зранку 29.01.2008 року, ОСОБА_4 образила її, про що вона розповіла ОСОБА_3 і він її після обіду проважав на роботу, а після роботи розповів їй, що зустрів ОСОБА_4, яка падала, наробила крику і побігла з місця конфлікту.

Свідок ОСОБА_10 пояснила (том 1 а.с. 51), що 29.01.2008 року ОСОБА_4 була у неї до 14 години і пішла додому, але не пройшло і півгодини, яка вона повернулась і вся була в синцях, одяг на неї був брудний і мокрий, фуфайка розстібнута, хустина-перекручена. Вона пояснила, що її побив ОСОБА_3, спочатку вдарив її кулаком по голові, від чого вона впала на землю, а потім бив її ногами, сказала, що її погано.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 29 січня 2008 року близько 15-ї години, він прийшов з с. Жорнище, Іллінецького району через поле в с. Шевченкове Іллінецького району, де знаходячись на відстані приблизно 80 метрів від тракторного стану, він побачив, що ОСОБА_3 поряд з територією тракторного стану бє ногами якусь жінку. Він продовжував йти і коли відстань між ним і тракторним станом становила біля 50 метрів, з території тракторного стану вийшов ОСОБА_7 та зробив зауваження ОСОБА_3, що він робить.

На зауваження ОСОБА_3 відповів нецензурною лайкою, але перестав наносити удари. В цей момент жінка, яку бив ОСОБА_3 піднялась і він, ОСОБА_8 упізнав, що то була ОСОБА_4, яка є рідною сестрою ОСОБА_3. Піднявшись ОСОБА_4 пішла в напрямку будинку механізатора, а потім, повернувшись, сказала, що буде дзвонити дочці ОСОБА_14.

ОСОБА_3 кинувся за нею, але в цей момент підїхав автомобіль, яким керував ОСОБА_11 і він, ОСОБА_8, пішов в своїх справах додому.

З підсудним і потерпілою він в добрих стосунках.

Він настоює на своїх показах.

Що писав слідчий Ткаченко А. він не міг розібрати, а слідчий Цвіток В.М. те, що писав йому зачитував, при відтворенні робив заміри і він, ОСОБА_15 переконався, що дійсно побачив бійку приблизно за 80 метрів, а при замірах ця відстань була 79 м і 50 см.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що підвозив зі школи с. Жорнище до с. Шевенкове Ванегу Руслана та ОСОБА_16.

Коли він підїхав до тракторного стану, то побачив ОСОБА_3, який стояв при вході на територію тракторного стану, а ОСОБА_4 була на відстані від нього 15-20 метрів.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що потерпіла жалілася їй, що її побив брат, як це було вона не бачила, а бачила лише пошкодження на лобі.

Свідок ОСОБА_12, пояснила, що вона працює завідуючою фельдшерсько-акушерським пунктом села Шевченкове, Іллінецького району.

29 січня 2008 року близько 20 години 30 хвилин до неї додому прийшла потерпіла ОСОБА_4, яка була схвильована і повідомила її, що вона біля 15-ої години була побита братом ОСОБА_3, який бив її біля тракторного стану, нанісши удари ногами в область ребер з лівої сторони. Потерпіла скаржилась на головний біль, нудоту та біль в області ребер з лівої сторони.

Вона оглянула потерпілу, виявила на лобі підпухлість, зробила інєкцію знеболювального, дала знеболюючі препарати з собою додому і порадила їй звернутись в лікарню, для того, щоб зробити рентген-знімок грудної клітки.

Наступного дня до неї прийшла ОСОБА_4 і розповіла, що була в лікарні в м. Іллінці де її оглянули та призначили лікування, яке, вона, свідок ОСОБА_12, проводила кілька днів, але згодом ОСОБА_4 перестала до неї приходити і вона дізналась, що потерпіла знаходиться на стаціонарному лікуванні в Іллінецькій центральній районній лікарні.

ОСОБА_18 Руслан пояснив, що коли він, приїхавши на зупинку в с. Шевченкове, вийшов з автомобіля то бачив, що сварились ОСОБА_3 з ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що біля тракторного стану, коли вона вийшла з автомобіля, то бачила, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 голосно розмовляли і сварились.

Свідок ОСОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_9, ОСОБА_22 підтвердили, що в той день біля тракторного стану в с. Шевченкове між підсудним і потерпілою була сварка і бійка, але вони не можуть вказати на деталі подій, так як були там в різний час, або про подію чули від потерпілої та інших осіб.

Суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24, оскільки вони з потерпілою біля 20 років перебувають в неприязних стосунках, чого самі не заперечують та підтверджується довідкою сільської ради с. Жорнище (а.с. 105) крім того, їх покази не спростовують дослідженні докази щодо подій, що мали місце 29.01.2008 року біля тракторного стану.

Покази свідка ОСОБА_8 суд приймає до уваги, оскільки згідно постанови слідчого від 16.07.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст.ст. 384, 385 КК України, вони також узгоджуються з іншими дослідженими доказами та підтверджені свідком під час відтворення обстановки та обставин подій з його участю. (а.с. 54, 98, 294).

Вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні ним вказаного злочину підтверджується також матеріалами кримінальної справи, а саме; матеріали 1 тому справи заявою потерпілої ОСОБА_4 про заподіяння їй підсудним тілесних ушкоджень (а.с. 4);

протоколами відтворення обстановки і обставин події з участю: потерпілої ОСОБА_4 (а.с. 37-43, 29) підсудного ОСОБА_3 (а.с. 46-50); свідка ОСОБА_8 (а.с. 54, 98, 294); протоколами очних ставок між: свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_20 (а.с. 273);

між потерпілою ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_20 (а.с. 274); ОСОБА_19 (а.с. 281); ОСОБА_23 (а.с. 282); ОСОБА_24 (а.с. 283) під час яких потерпіла давала послідовні і незмінні покази; між свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_23 (а.с. 284) і ОСОБА_24 (а.с. 285) під час яких свідок ОСОБА_8 давав послідовні докази;

актом додаткового судово-медичного обстеження від 4.03.-12.03.2008 року (а.с. 23-24), висновком експерта № 4 від 06.01.2010 року (а.с. 267-268), згідно яких у потерпілої ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді: синців в потиличній ділянці голови справа, в області правої кисті, правої сідниці, закритого перелому восьмого ребра зліва.

Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо, 29.01.2008 року, та можливо, при обставинах, на які вказує громадянка ОСОБА_4 і які відносяться: синці до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоровя; закритий перелом восьмого ребра зліва - до категорії середніх тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоровя.

Враховуючи, розташування тілесних ушкоджень на тілі громадянки ОСОБА_4 експерт не виключає можливість їх утворення при обставинах, на які вказують свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_23, тобто при неодноразовому падінні громадянки ОСОБА_4 з висоти власного зросту на виступаючі тверді предмети (мерзлу землю) та виключає їх отримання при одноразовому падінні.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_25 пояснив, що при проведенні судово-медичної експертизи було встановлено, що в потерпілої ОСОБА_4 мав місце закритий перелом саме восьмого ребра, що обєктивно підтверджено рентген-знімком, тому діагноз перелом 7-го ребра, визначений при лікуванні потерпілої був помилковий (а.с. 122-128) медична карта стаціонарного хворого № 520.

Висновок судово-медичного експерта про можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_4 при неодноразовому падінні її з висоти власного зросту на виступаючі тверді предмети (мерзлу землю) не може бути судом взятий до уваги, так як обставини, на які посилається експерт не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Огляд місця події не проводився зовсім.

При першому відтворені обстановки і обставин події 25.04.2008 року, а подія мала місце 29.01.2008 року, потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ні на доріжці, ні на траві будь-якої цегли чи каміння не було (а.с. 40).

Ці пояснення потерпілої іншими доказами не спростовані.

Із акту судово-медичного дослідження № 94 (а.с. 23-24), та висновку експерта № 4 (а.с. 267-268) не видно, чи визначались ріст і вага потерпілої і які саме показники брались до уваги дачі такого висновку.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в сукупності, суд вважає встановленим і доведеним, що підсудний ОСОБА_3 29 січня 2008 року, близько 15-ої години в с. Шевченкове, Іллінецького району, Вінницької області заподіяв потерпілій ОСОБА_4 умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження, яке спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоровя, тому його дії слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який характеризується по місцю проживання позитивно, має пенсійний вік, як обтяжуючу обставину вчинення злочину підсудним щодо особи похилого віку і вважає, що йому слід призначити міру покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в розміру 441 грн. 41 коп. та витрат на юридичну допомогу, то суд вважає, що позов в цій частині підлягає повному задоволенню, оскільки підтверджений показами потерпілої та свідків ОСОБА_13, ОСОБА_26, ОСОБА_27, які підтвердили, що потерпіла лікувалась після заподіяння їй ушкоджень і за свої кошти придбавала ліки, а також випискою із амбулаторної картки (а.с. 170), епікризом (а.с. 171), довідкою Іллінецького РТМО про придбані медикаменти та матеріали за власний рахунок за час амбулаторного та стаціонарного лікування (а.с. 172), довідками і накладними про придбання медикаментів (а.с. 180-187), медичною картою стаціонарного хворого № 520 (122-128).

Згідно квитанцій № 220 від 10.12.08 р. та № 221 від 18.12.2008 року юридичної контори «Захист» (а.с. 168-169) витрати за надання юридичної допомоги ОСОБА_4 складають 1500 гривень, що підлягає стягненню з підсудного на її користь.

Суд вважає, що діями підсудного потерпілій була завдана і моральна шкода.

Враховуючи фізичні та моральні страждання, тяжкість тілесних ушкоджень, суд визначає розмір моральної шкоди в три тисячі гривень, які слід стягнути з підсудного на користь потерпілої.

Підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити йому покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді одного року і шести місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк, тривалістю один рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 441 гривню 41 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1500 гривень на повернення витрат на оплату юридичної допомоги, три тисячі гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього чотири тисячі девятсот сорок одну гривню сорок одну копійку.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Головуючий: