АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/533/16 Справа № 711/4040/15-к Категорія: ч.1 ст.263 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6
обвинувачуваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначено йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів в сумі 614,4 грн., перерахувавши їх до Державного бюджету України, -

в с т а н о в и л а:
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 приблизно 03 березня 2015 року у денний час, знаходячись біля берега р. Дніпро в районі «Деревообробного комбінату», що за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська 15, без передбаченого законом дозволу придбав вибухову речовину, а саме: неподалік берега знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходився тротил, у вигляді речовини жовтого кольору, у формі циліндру, яку поклав до кишені куртки і без передбаченого законом дозволу зберігав та переносив при собі з метою подальшого використання в особистих цілях. А 06 березня 2015 року, близько 11.00 год., проходячи біля будинку №251, що по вул. Ватутіна в м. Черкаси, ОСОБА_7 був зупинений працівниками міліції з метою перевірки особистості та в подальшому під час проведення огляду місця події за вказаною адресою, у присутності понятих, в останнього із правої кишені куртки вилучено поліетиленовий пакет з предметом коричневого кольору, у формі циліндру ззовні схожого на тротил, який згідно висновку експерта №5/40 від 07.03.2015 року являється вибуховою речовиною тротилом. Тротил відноситься до бризантних вибухових речовин нормальної потужності. Маса вибухової речовини складає 80 грамів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.1 ст. 263 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши відносно нього іспитовий термін на 2 роки.

Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції, призначаючи покарання не врахував положення ст. 69 КК України, оскільки, підставами призначення більш м`якого покарання відповідно до ч.1 ст. 69 КК України є дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, і застосування ст. 69 КК України можливе лише за наявності двох підстав, у їх єдності та сукупності. Натомість, обґрунтовуючи свій висновок про доцільність призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, суд послався на пом`якшуючі покарання обставини, зокрема, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Вказані обставини є загальними та не носять виключний характер, що унеможливлює призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2015 року без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2016 року касаційну скаргу прокурора задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року скасовано, та призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй ухвалі посилається на те, що апеляційним судом не наведено достатніх мотивів на спростування доводів скарги прокурора щодо відсутності обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину. Також колегія суддів, посилається на те, що в ухвалі апеляційний суд послався на доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України доказами зібраними органом досудового розслідування та перевіреними у судовому засіданні, котрі, як вбачається з вироку суду не досліджувалися в суді першої інстанції, оскільки справу було розглянуто в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, крім того, обґрунтованим є посилання прокурора на неправильне застосування ч.2 ст. 53 КК України судом при призначенні покарання у розмірі штрафу.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з наведених підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок.

Однак, на думку колегії суддів, доводи зазначені в апеляції прокурора заслуговують на увагу, оскільки при призначенні ОСОБА_7 покарання за цим законом місцевий суд не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України, та вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», що призвело в кінцевому результаті до призначення покарання, яке є несправедливим внаслідок його м`якості.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, у відповідності до ч.1 ст. 69 КК України, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку, суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Обставини, зазначені місцевим судом, не можуть слугувати як підстава застосування вимог ч.1 ст. 69 КК України, оскільки відсутність обставин, що обтяжують його покарання, вік, стан здоров`я та сімейний стан, те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше не є пом`якшуючими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, згідно вимог ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги обставини у їх сукупності, зокрема, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав вину, щиро розкаявся, відсутність обтяжуючих покарання обставин, виходячи з принципу, що покарання має бути призначене необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто звільнення його від відбування покарання з випробуванням, саме таке покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Крім того, в мотивувальній частині судом першої інстанції зазначено, що з обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно стягнути судові витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 614,4 грн., хоча необхідно було б зазначити обвинуваченого ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2015 року, в частині призначеного покарання, є незаконним та необґрунтованим, та підлягає скасуванню в цій частині внаслідок м`якості з винесенням нового вироку.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання ОСОБА_7 скасувати внаслідок м`якості.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому показання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши відносно нього іспитовий термін на 2 роки.

В мотивувальній частині вироку замінити посилання на обвинуваченого ОСОБА_10 посиланням на обвинуваченого ОСОБА_7 ..

В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту його проголошення.

Головуючий :

Судді :