Справа № 752/7144/15-к
Провадження № 1-кп/752/112/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000676 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни Полтавської обл., українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, заміжньої, перебуваючої у декретній відпустці, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
захисника адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченої ОСОБА_2 , суд
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_2 , 22.01.2015 р., приблизно об 11 год. 50 хв., перебуваючи в гіпермаркеті ТОВ «Ашан», що у ТРЦ «Океан плаза» за адресою: м. Київ, вул. Горького, 176, вирішила таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає викрала із холодильника: свинину «Корейка», вартістю 58,94 грн., 2 упаковки масла «Селяньке» вартістю 24,77 грн., ошийок свинини вартістю 54,52 грн., ошийок свинини вартістю 49,49 грн.. Потім, обвинувачена пішла до кухонного відділу, звідки викрала 2 обвалюнувальних ножі вартістю 93, 66 грн., 2 кулінарних ножі вартістю 130, 46 грн., 2 ножі для чистки вартістю 64,93 грн..
Викрадені речі, обвинувачена ОСОБА_2 сховала до дитячої коляски, завдавши своїми діями ТОВ «Ашан» шкоди на загальну суму 476,77 грн., та направилась до касових зон.
ОСОБА_2 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, щоб не бути викритою у вчиненні крадіжки, розрахувалася на касі лише за хліб, дитяче харчування, моркву, банани на суму 47,75 грн., а за інший товар не сплатила, після чого направилась до виходу з магазину, але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході з приміщення гіпермаркету була затримана працівниками охорони магазину.
Таким чином, ОСОБА_2 визнається винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні категорично не визнала, зазначивши, що вийшло непорозуміння, та показала суду про те, що приблизно об 11.15-11.20 год. вона зайшла до магазину «Ашан». Охоронець запакував їй речі дитини, які вона поклала вниз під коляску.
Пішла взяла хліб, потім до молочних продуктів, взяла масло, після вибрала м`ясо. Товар вона поклала зверху на коляску. Попрямувала до кухонних товарів, після чого направилась до дитячого харчування, і так як дитина неспокійно себе вела, рушила до кас.
Коли вона викладала товар на стрічку, касир їй сказала, що розрахунок лише за готівку. Вона звернулась до касира на сусідній касі з проханням розрахуватись без черги, через 9-ти місячну дитину та обійти з переду, оскільки за нею стояли люди з візками. Касир просканувала частину товару на суму 47,75 грн., та вона вирішила оплатити його готівкою. З собою вона мала близько 300 грн. та вирішила інший товар оплатити банківською карткою на сусідній касі. Оплачений товар вона поклала на картуз коляски.
Коли вона забрала останній товар і хотіла перейти на іншу касу, перед коляскою став охоронець і поросив її чек. Вона повідомила йому, що ще не розрахувалась повністю та показала неоплачений товар, що знаходився зверху на колясці (на люльці). Їй охоронець повідомив, що йому поступила команда її затримати та перевірити, сказав, щоб вона пішла за ним до службового приміщення розбиратись. Він не дав їй залишити неоплачений товар на касі, врешті вона погодилась, бо думала, що з`ясують це непорозуміння, вона розрахується і піде додому.
Коли вони зайшли до кімнати охорони, підійшов ще один охоронець і її запитали який товар вона не оплатила. Стояли два стільці і маленький столик, на який вона сама переклала з люльки неоплачений товар. Вона забрала дитину із коляски, охоронці оглянули її, ніякого товару під коляскою, чи у ній вони не знайшли. Її спитали, чи буде вона оплачувати товар, на що вона сказала, що просто хотіла перейти спереду на іншу касу, де є термінал для безготівкових розрахунків і показала банківську картку.
Через пару хвилин хтось зайшов і повідомив, що набрали 102. І їй повідомили, що приїде міліція та будуть все з`ясовувати. До виклику 102 мови про крадіжку не було, ніякого товару де охоронцям повідомлялось не знайшли, бо у неї не було думки здійснювати крадіжку, до того ж вони погодились, щоб вона розрахувалась. Через деякий час, зайшов черговий працівник міліції попросив, щоб вона пред`явила документи. Вона із собою їх не мала, та працівник міліції зателефонував чоловіку, та сказав, щоб він їх підвіз.
Близько 13-00 год. під`їхав наряд міліції. Ніхто їй не пред`являв службових посвідчень. Питали яка заробітна плата у її чоловіка. Коли з`явився її чоловік та дав її паспорт та копії свідоцтв про народження, почали складати протокол. Вона зателефонувала чоловіку та спитала, чи говорив він працівнику міліції, що вони готові оплатити товар, він відповів, що так. Вона повідомила про це працівників міліції, але їй сказали, що це потрібно робити до приїзду міліції, таким чином не давши оплатити товар.
Працівники міліції почали складати протокол без понятих. При ній ніхто не фотографував товар, так як зазначено у справі. Жінка, яка напевно була працівником міліції ходила переглядала відео та питала чи затримували її раніше. Коли її фотографували поруч із товаром, приїхав ще наряд міліції, який спілкувався із її чоловіком.
Зазначила, що поняті не були присутні при складенні протоколу, їх запросили, записали їхні дані і показали де розписатися. В той час було записано декілька рядків, бо працівник міліції чекав доки принесуть довідку про товар.
Коли вона звернулась до працівників міліції із проханням, щоб її чоловік забрав дитину та пішов додому, їй відповіли, що якщо все підпише, то відпустять додому, у разі відмови повезуть із дитиною до міліції. Вона підписала протокол у присутності чоловіка та помітила, що не були заповнені останні рядки. Біля двох годин дня вони почали збиратись до відділення міліції у неї попросили чек за речі, що вона проплатила та заповнили рядки, що не були дописані.
Коли її доставили до відділення міліції, хтось почав набирати на комп`ютері пояснення, не роз`яснивши їй ст. 63 Конституції України. Ознайомившись із поясненнями, вона почала заперечувати, але їй сказали, що призначать слідчого і ці пояснення перепишуть, в іншому випадку будуть тримати до кінця робочого дня. Вона підписала, бо потрібно було чоловіку на роботу, і не було на кого залишити дитину,бо її годину тримали в міліції, бо повірила слідчому, в його погрози, бо їй не роз`яснили ст. 63 Конституції України. Вважала, що слідчий упереджено до неї ставився, по її справі строк досудового розслідування перевищив розумні межі розслідування.
Щодо свідка ОСОБА_12 , то зазначила, що його не було, а коляска у неї бордового кольору, а не червоного. До відділу із одноразовим посудом вона не заходила, і у тому відділі присутні камери спостереження.
Додатково пояснила, що встигла заплатити на 47 грн., інше не встигла заплатити оскільки розуміла, що не вистачить грошей. Із собою було 300 грн., на картці було більше грошей. Не виклала більше товару, оскільки «на автоматі» виклала те, що було зверху, а з іншим товаром хотіла перейти на іншу касу. На якій касі була не пам`ятає. Працівники міліції чинили на неї психологічний тиск, щоб вона підписала протокол, щоб їй віддати дитину чоловіку, прав їй не роз`яснювали про можливість захисника, ст. 63 Конституції України. У відділі посуду вона не присідала та нічого не здирала. Вниз вона нічого не клала, там був запечатаний пакет з басейну, памперси. Оплачений та неоплачений товар у неї лежали разом, після сплати 47 грн., оплачений вона поклала на картуз коляски, а інший лишився у люльці. Вважає себе невинною, їй не дали сплатити товар, вона сподівалась на відео події, яке не збережено.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_2 на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачена, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Представник потерпілого ОСОБА_10 показав суду про те, що співробітники служби моніторингу побачили жінку з дитячою коляскою, яка вийшла через каси не оплативши за товар. Після чого її було затримано, вилучено товар та викликано працівників міліції. По приїзду працівників міліції було складено відповідний акт, про неоплачений товар, та повернуто його їм під зберігальну розписку. Свідок ОСОБА_13 повідомив про обвинувачену ОСОБА_2 , яка складала у коляску ножі, що ще він не пам`ятає. Свідок ОСОБА_14 побачив дії обвинуваченої по камері. Обвинувачену завели до кімнати охорони, товар був на столі, коли він прийшов. В кімнаті охорони ведеться відео і звук (одна) камера. Ця інформація записується та зберігається на сервері протягом двох тижнів. Акт складав старший зміни, якщо сума викраденого товару достатня для кримінальної справи то викликають міліцію. Якщо сума не достатня то пропонують вирішити на місці. Шкоди підприємству не спричинено. Йому невідомо чи зберігся відеозапис з камер відеоспостереження. Він відеозапис не дивився. Відео у той день не оглядали. При кримінальній справі повинні зберігати відео.

Свідок ОСОБА_13 показав суду про те, що була помічена невідома жінка в м`ясному відділі з дитячою коляскою, яка поклала м`ясо до дитини ближче до голови. Він почав спостерігати за нею, потім жінка попрямувала в відділ посуду, взяла ножі та поклала збоку під дитину. Після чого вона була певний час у магазині та підійшла до каси поставила деякий товар, а те що вона клала під дитину не було на касі. Він зателефонував охороннику на лінії кас та повідомив про факт крадіжки. В кімнаті охорони було виявлено м`ясо та ножі. Це сталось 21.01.2015 р., точний час не пам`ятає, близько обіду. В його службові обов`язки входить спостереження за покупцями для запобігання виносу неоплаченого товару. Прізвище охоронника який проводив обвинувачену до кімнати охорони він не знає. Інший товар обвинувачена клала у низ коляски, який саме він не звернув увагу. На інший товар звернув увагу, бо дивно класти сире м`ясо до дитини. Він бачив як обвинувачена брала ножі, кількість їх не пам`ятає. Обвинувачена розрахувалась за якийсь товар, крім м`яса та ножів. Він повідомив ОСОБА_10 про крадіжку. Відеозапис з камер відео спостереження був, але зараз не має, чому він пояснити не може, оскільки технічна служба займається питанням по серверу. Він не пам`ятає щоб працівники міліції передивлялись в той день відеозапис з камер відеоспостереження.

Свідок ОСОБА_15 показав суду про те, що його було покликано в якості понятого, де в приміщенні супермаркету ТОВ «Ашан» у обвинуваченої було виявлено продукти харчування, за які вона не розрахувалась. Його запросили в кімнату охорони де на столі лежали речі які були вилучені у обвинуваченої. Які саме речі лежали на столі він не пам`ятає. При ньому обвинувачена нічого не пояснювала. При ньому заходи фізичного та психічного тиску до обвинуваченої не застосовувались. Він працював в «Ашані» мерчендайзером у відділі харчування тварин. Викликав його начальник служби безпеки. В кімнаті перебував він, ще один понятий, який також працював в ТОВ «Ашан», слідча оперативна група, начальник охорони та обвинувачена. Коли він зайшов до кімнати охорони, вилучений товар лежав на столі, який саме він не пам`ятає. Він був там не більше 10-ти хв., СОГ щось писала, потім він пішов. Це була спроба крадіжки, він був понятим при тому, що вилучався товар. Зараз він вже не пам`ятає, що було у протоколі. Протокол він читав сам. Він не підлегла особа начальника охорони. Чи товар вилучався, чи просто описувався він не пам`ятає. Зараз він не пам`ятає, чи пояснювала щось обвинувачена, однак в протоколі зазначено, що вона пояснила, що намагалась викрасти ці речі в «Ашані».

Свідок ОСОБА_12 показав суду про те, що знає обвинувачену, вона агресивна, він працював в охороні в «Ашані» детективом (таємним агентом) та приймав участь у затриманні обвинуваченої. Точної дати він не пам`ятає, на камерах сидів ОСОБА_13 , який йому подзвонив і сказав, що жінка ходить і ховає товар у коляску, після чого він почав ходити за нею по залу і дивитись. В одному з відділів, це був відділ посуду, обвинувачена здирала штрих-код із м`яса, і поклала у коляску під низ. В тому відділі немає камер, і такі покупці, як вона там це роблять. У відділі, де ножі обвинувачена дуже дивилась по камерах. Обвинувачена ходила по залу годину півтори. Пішла десь на середину кас. Ближче до 50-ї, можливо 34-ї. усього 50 кас, на кожній стоять камери і не одна. Він відправився за нею до каси, вона сплатила товару на невелику суму, він стояв за лінією кас. Товар вона викладала із маленької корзинки, що на колесах, якщо він не помиляється. Точно не пам`ятає чи викладала обвинувачена з під-коляски з корзини якийсь товар. Коли вона вийшла за каси, підійшов охоронець та попросив її пройти в кімнату охорони, сам він йшов позаду. Спочатку обвинувачена його не бачила, потім вже біля кімнати охорони вона помітила його, лише в кімнаті охорони він до неї звернувся. Коли жінку зупинили за касами вона не хотіла проходити у кімнату охорони, а в самій кімнаті охорони плакала, казала, що із дитиною, і товар просто забула проплатити. Спочатку казала, що у неї не має товару, а коли сказали, що викликають міліцію, вона зазначила, що не треба міліцію, вона все викладе. Зазначив, що як її зупинили, вона не пропонувала оплатити товар, а вже у кімнаті охорони сказала, що заплатить, але сума була велика, тому викликали міліцію. В кімнаті охорони було м`ясо, ножі для чистки картоплі та керамічні. Він бачив як описували товар у протоколі, бачив як його фотографували. У кімнату охорони заходив ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , який одразу вийшов, потім підходив ще один охоронець до приїзду міліці, коли та приїхала, залишився один охоронець. Працівників міліції було приблизно 4 особи, спочатку приїздила ДСО 2 чоловіки, а потім СОГ. Обвинувачена йому запам`яталась тому, що дуже кричала, і у той день жінки із коляскою не було, це дуже рідко трапляється. Якщо не помиляється колір коляски був червоний. Її дитина вже ходила, він ще воду заносив. Дитина плакала, і мала, і велика. Обвинувачена просила покормити дитину, та казала, що прийдуть працівники міліції і робіть, що хочете. Силу до обвинуваченої не застосовували, вона погодилась все ж таки із тим, що намагалась викрасти товар. У неї не було паспорту та вона просила, щоб її чоловік його привіз. Слідчому деталей він не казав, оскільки був ОСОБА_14 , який сидів на камері. Чому обвинувачена стверджує, що не бачила його пояснити не зміг.
Свідок ОСОБА_17 показала суду про те, що час вона не пам`ятає. Її запросили бути понятою. Вона на той час і тепер працює в «Ашані» у відділі корму для тварин. У кімнаті охорони сиділи ОСОБА_18 , 2 міліціонери, охоронець. Їм пояснили, що це затримана, щось на столі вже лежало, а із коляски достали м`ясо та ножі. При цьому вівся протокол. Міліціонер спитав у ОСОБА_18 , вона сказала, пишіть, що вкрала. Міліціонер прочитав протокол, їй дали прочитати і підписати та ОСОБА_19 (іншому понятому). До цього вона ОСОБА_18 не бачила. Протокол почали писати і при ній і ОСОБА_19 , вони одночасно з ним і прийшли і пішли. Відбувалось це хвилин 30-40. Як заходив чоловік ОСОБА_18 вона не бачила. Як фотографували вона не пам`ятає.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій, які були досліджені судом, зокрема:
- протокол огляду та вилучення від 22.01.2015 р. із фото таблицею до нього, відповідно до якого вилучений товар у ОСОБА_2 був описаний, та сфотографований, та зазначено, що вказаний товар, як пояснила ОСОБА_2 вона намагалась викрасти. У протоколі містяться відомості про роз"яснення ОСОБА_2 її прав та обов"язків, та наявний відповідний підпис самої ОСОБА_2 про це (т. 1 а.с. 8-14);
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.
Показання обвинуваченої ОСОБА_2 суд не приймає та розцінює їх критично, як позицію її захисту, намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та створення видимості правомірності її дій, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами у їх сукупності, зокрема про наявність умислу на вчинення таємного викрадення чужого майна свідчить те, що викрадений товар, зокрема м`ясо та ножі (!) обвинувачена клала безпосередньо до люльки із дитиною, та коли її затримали за касою, вона не намагалась проплатити викрадений товар, ця версія з`явилась у неї вже у кімнаті охорони під час виклику міліції, її чоловіка, який мав привезти її паспорт.
Про невідповідність показів обвинуваченої свідчить також їх зміна, зокрема щодо того куди вона клала товар, зазначавши, що товар клала то на коляску, то на картуз коляски, то безпосередньо у люльку.
Суд вважає, що сама поведінка обвинуваченої свідчить про наявність прямого умислу на вчинення крадіжки, оскільки усвідомлюючи, що має при собі 300 грн. і їй готівкових коштів не вистачає для сплати всього товару, вона все рівно виклала і проплатила дрібний товар на суму близько 50 грн., тоді як великий та громіздкий, а саме м`яса близько двох кілограм та 6 ножів на касову стрічку не викладала, з мотою створення видимісті законності своїх дій.
Що стосується клопотання обвинуваченої про визнання доказів недопустими, зокрема протоколів допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , та рапорт ОСОБА_22 не є обгрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідлження суду, а згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд в свою чергу може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатись на них.
Показання свідка ОСОБА_23 , що привозив паспорт обвинуваченої, безпосенреднім свідком подій не був, та крім іншого показав, що знайомився із усіма матеріалами кримінального провадження і підписував протокол лише тому, що слідчий погрожував йому, що зробить його співучасником дружини, суд не приймає до уваги, оскільки ознайомившись із усіма матеріалами кримінального провадження було порушено норми кримінально-процесуального закону, та розцінює його покази, як намагання допомогти обвинуваченій, своїй дружині, уникнути відповідальності за вчинене кримінінальне правопорушення.
Крім того, судом з метою не порушення права на захист обвинуваченої для недопущення істотних порушень норм кримінального-процесуального закону, було відновлено судовий розгляд для виклику свідка та для перевірки версії захисту обвинуваченої надавалось судове доручення з метою встановлення та доставки у судове засідання касира, що у той день обслуговувала ОСОБА_2 для спростування чи підтвердження показів обвинуваченої, але вказане доручення органами досудового розслідування виконано не було.
Що стосується клопотання обвинуваченої щодо допиту як свідків понятих, що зазначені у повідомлені про підозру, а саме ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , то суд був позбавлений можливості викликати їх у судове засідання через відсутність їх повних анкетних даних та місця проживання.
Суд вважає, що протокол огляду і вилучення складений без порушення прав обвинуваченої на захист та у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону. Так, у присутності понятих було складено відповідний документ, обвинувачена мала право робити заяви, давати пояснення або відмовитись від них, про що обвинуваченій було роз"яснено.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суду не надано на спростування обвинувачення та підтвердження показів обвинуваченої ОСОБА_2 жодного доказу, тоді як свідки, що були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, приведені судом до присяги, безпосередньо у судовому засіданні повідомили, що підстав оговорбвати обвинувачену вони не мають, - вказали на ОСОБА_2 як на особу, що вчинила кримінальне правопорушення.
При цьому судом під час судового розгляду зберігалась об`єктивність та неупередженість, створювались необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, та суд вичерпав усі процесуальні можливості для сприяння учасникам у реалізації їх прав.
При обранні міри покарання ОСОБА_2 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружена, перебуває у декретній відпустці, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, у відповідності зі ст.ст. 66-67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, крім того враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, оскільки завдані збитки були одразу відшкодовані, майновий стан обвинуваченої, позицію потерпілого, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні: свинину «Корейка», вартістю 58,94 грн., 2 упаковки масла «Селяньке» вартістю 24,77 грн., ошийок свинини вартістю 54,52 грн., ошийок свинини вартістю 49,49 грн., 2 обвалюнувальних ножі вартістю 93, 66 грн., 2 кулінарних ножі вартістю 130, 46 грн., 2 ножі для чистки вартістю 64,93 грн., що передані під зберігання представнику потерпілого ОСОБА_10 , - залишити ТОВ «Ашан» за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору
Суддя ОСОБА_1