Єдиний унікальний № 500/7201/14-к
Провадження № 1-кп/500/211/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
19 травня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002870, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, до засудження працюючого монтером у ПрАТ «Дунайсудносервіс», такого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні одну малолітню дитину 2008 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

16.06.1998 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.ч. 2, 3 ст. 140, ст.ст. 42, 44, 45 КК України 1960 р. до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, умовно з випробуванням строком на 2 роки та штрафом 200 грн.;

13.07.1999 р. Ізмаїльським міським судом за ч. ч. 2, 3 ст. 140, ч. 3 ст. 142, ст.ст. 42, 43 КК України 1960 р. до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 27.02.2004 р. на підставі постанови Петровського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2004 р. в силу ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 1 день;

03.11.2004 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст.309, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 06.03.2006 р. за відбуттям строку покарання;

12.10.2006 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст.185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2009 р. в силу ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді 2 роки 4 місяця та 14 днів замінена на обмеження волі, звільненого 07.12.2009 р. на підставі постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 30.11.2009 р. в силу ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік, 6 місяців та 7 днів;

25.01.2011 р. Малиновським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 07.08.2013 р. за відбуттям строку покарання,

13.04.2016 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
10 вересня 2014 року, в період часу з 07:00 години по 17:00 годину, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , з метою таємного заволодіння чужим майном, через вікно проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав жіночу сумку вартістю 270 грн., планшет марки «Соtland TAB 001» вартістю 500 грн., електричну машинку для стрижки марки «Оrion» вартістю 220 грн., електричну машинку для стрижки марки «Philips», яка цінності для потерпілого не представляє, навушники в кількості 9 шт. вартістю по 20 грн. кожні, на загальну суму 180 грн., футболку чоловічу, гребінець, ножиці, які цінності не становлять, що належать ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядишсь викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 170 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість викраденого ним майна. Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2014 року, більш точну дату він не пам`ятає, погоджується з тим, що це могло бути 10.09.2014 р., вдень, він крізь відчинене вікно проник до будинку АДРЕСА_2 , де поклав у сумку перелічене в обвинувальному акті майно, серед якого були планшет, машинки для стрижки, гребінець, навушники, футболка, жіночій гаманець-сумку, ножиці, після чого забрав це все до себе додому, а далі віддав викрадені речі працівникам міліції. Раніше він проживав у цьому будинку в якості квартиранта, однак на момент вчинення крадіжки він та вже не проживав. У вчиненому він розкаюється, жалкує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток про виклик до суду через SMS-повідомлення. Відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі, цивільний позов від нього до суду не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого ОСОБА_6 з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується задовільно, як особа, яка підтримує відносини з особами, раніше судимими, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, однак схильний до вчинення нових злочинів та правопорушень.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , того, що відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі, а також того, що ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав непогашені судимості за вчинення умисних, у тому числі тяжких, злочинів, у тому числі проти власності, та знов учинив умисний тяжкий злочин також проти власності, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання нових злочинів можливе лише з призначенням реального покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК.

Крім того, суд також враховує те, що ОСОБА_5 вчинив злочин за даним вироком до ухвалення відносно нього попереднього вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2016 р., яким він був засуджений за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, в силу ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, яке обвинувачений ОСОБА_5 відбув частково, а саме:

строк попереднього ув`язнення з 21 січня по 24 листопада 2015 року;

строк відбування покарання з 25 листопада 2015 року до 16 лютого 2016 року, тобто до моменту, коли у даному кримінальному провадженні була постановлена ухвала про тимчасове залишення ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі.

А тому остаточно ОСОБА_5 підлягає призначенню покарання в силу ч. 4 ст.70 КК України за цим вироком та за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2016 р.

При цьому в силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК України в строк остаточно призначеного покарання слід зарахувати покарання, частково відбуте ним за вказаним попереднім вироком суду від 13.04.2016 р. за правилами, передбаченими в статті 72 КК України. А саме попереднє ув`язнення ОСОБА_5 за вказаним попереднім вироком від 13.04.2016 р. в період з 21.01.2015 р. по 24.11.2015 р., виходячи з розрахунку, встановленого абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також період відбуття ним покарання у виді позбавлення волі за вказаним попереднім вироком від 13.04.2016 р., а саме з 25 листопада 2015 року, до постановлення ухвали про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі у даному кримінальному провадженні, тобто до 16 лютого 2016 року, виходячи з розрахунку день за день.

Відповідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2016 р., ОСОБА_5 був залишений в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) до закінчення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Суд вважає за необхідне продовжити залишення обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили в Ізмаїльській установі виконання покарань, у зв`язку з чим строк його покарання за цим вироком слід обчислювати з 16 лютого 2016 року. В силу п. «ґ» ч. 5 ст.72 КК України перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, включається у строк попереднього ув`язнення, а тому відповідно до абз. 1 ч. 5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_5 слід зарахувати цей строк попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців та за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2016 р. та визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та два місяці.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№22).

Строк покарання ОСОБА_5 за цим вироком обчислювати з моменту прийняття рішення про залишення його в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПтС України в Одеській області, тобто з 16 лютого 2016 року.

У силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, частково відбуте ним покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2016 р. в період з 21 січня по 24 листопада 2015 року, виходячи з розрахунку, встановленого абз. 1 ч. 5 ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також період відбуття ним покарання у виді позбавлення волі з 25 листопада 2015 року до 16 лютого 2016 року, виходячи з розрахунку день за день.

У силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1