Справа № 524/2048/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольне Старобешівського району Донецької області, громадянина України, що має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ; взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого згідно з обвинувальним актом:

- 26.08.1999 року Старобешівським районним судом Донецької області за ст. 81 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 17.07.2002 року умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяць 2 дні;

- 08.09.2003 року Старобешівським районним судом Донецької області за ст.185 ч 2, ст.71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; звільнився 23.01.2006 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 місяць 10 днів;

- 05.12.2008 року Кіровським районним судом м. Донецька за ст.289 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 17.08.2015 року по закінченню терміну покарання.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 03.02.2016 року, близько 23:00 години, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , розпивав спиртні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через те, що остання почала ображати обвинуваченого, образливо висловлюючись щодо нього як чоловіка. В ході сварки обвинувачений, діючи з прямим злочинним умислом, спрямованим на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, з метою помсти за нанесену образу, схопив у свою праву руку дерев`яну палицю та наніс нею не менше трьох ударів по тулубу, верхніх та нижніх кінцівках ОСОБА_6 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, перелому 8-9-10 ребра справа, правосторонній пневмоторакс (наявність в плевральній порожнині 1000 мл повітря); перелому другої пясної кістки лівої кисті, множинні синці верхніх та нижніх кінцівок; садна на правій та лівій щоці, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і показав, що 03.02.2016 року, у вечірній час доби, він разом з ОСОБА_6 та її приятелем ОСОБА_7 розпивав спиртні напої за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Як він пам`ятає, він приревнував ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , на що ОСОБА_6 почала висловлювати на його адресу образливі слова щодо нього як чоловіка та щодо його гендерної ідентичності та сексуальної орієнтації, незважаючи на те, що він раніше неодноразово судимий, і такі образи для нього є неприйнятними. Обвинувачений попросив її припинити, але вона не заспокоювалася, у зв`язку з чим він у куті кімнати взяв дерев`яну палицю і наніс їй не менше трьох ударів в область ніг потерпілої, але вона не припинила образ, після чого він наніс їй ще кілька, точно не пам`ятає скільки, ударів по тулубу та ногах, після чого випив, ліг і заснув. Через деякий час він побачив, що потерпілій зле, пішов до сусідів і викликав швидку допомогу. У вчиненому щиро покаявся. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Під час судового розгляду судом були досліджені фактичні дані, що містяться в наступних джерелах доказів.

Показаннях допитаної судом потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що 03.02.2016 року, у вечірній час доби, під час розпивання спиртних напоїв за адресою її місця проживання ОСОБА_5 приревнував її до ОСОБА_7 , на що вона почала говорити погані слова на його адресу стосовно його як чоловіка та його сексуальної орієнтації, вона його сама спровокувала. У відповідь він почав бити її палкою від швабри по нозі та ребрах, а вона, лежачи на дивані, продовжувала його провокувати, на що він наніс їй ще декілька ударів, скільки точно, вона не пам`ятає. Обвинувачений бив її по ребрах, кінцівках, по голові не бив. Коли обвинувачений побачив, що вона погано себе почуває, він викликав швидку допомогу. Після того, як вона потрапила в лікарню, обвинувачений віддав їй свою банківську карточку, з якої вона отримувала пенсію на лікування. Просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Показаннях допитаних судом свідків:

ОСОБА_8 , відповідно до яких вона є донькою потерпілої. 03-04.02.2016 року їй зателефонувала сусідка і сказала що її матір забрала швидка. Зі слів потерпілої їй відомо, що тілесні ушкодження вона отримала в ході сварки з обвинуваченим, під час якої він бив її палкою від швабри. За лікування потерпілої вона платила спочатку свої гроші, а потім ОСОБА_9 компенсував їх зі своєї банківської карточки. Зазначила, що обвинувачений спокійний, тихий, коли потерпіла проживала з ним разом, то не зловживала алкогольними напоями так, як зараз, тому що він її тримав в руках. Потерпіла неврівноважена і може спровокувати будь-кого.

ОСОБА_10 , відповідно до яких вона погано знає обвинуваченого, потерпіла є її сестрою, з нею стосунки не дуже гарні. 04.02.2016 року вона приїхала в лікарню до потерпілої, де побачила, в якому та стані. Про це вона дізналася від ОСОБА_8 , яка зателефонувала їй і сказала, що потерпілу повезли в лікарню, оскільки її побив обвинувачений, там сказали, що у неї тяжкий стан, вона погано говорила, так як була пробити легеня. Особисто про сварку їй не відомо. Зі слів ОСОБА_8 та потерпілої їй відомо, що ОСОБА_9 побив потерпілу палицею від швабри. Потерпіла веде аморальний спосіб життя, тому вони з нею не спілкуються.

ОСОБА_7 , відповідно до яких 03.02.2016 року, у вечірній час доби він з потерпілою та обвинуваченим розпивали спиртні напої вдома у потерпілої за адресою: АДРЕСА_2 . Він сильно випив і заснув, коли прокинувся, побачив, що обвинувачений з потрепілою сваряться, хотів їх заспокоїти, на що вони сказали, щоб він не втручався. В ході сварки обвинувачений вдарив потерпілу, яка в цей час лежала на дивані, біля трьох разів палкою від швабри по ногах. Потерпіла спровокувала обвинуваченого, вона образливо висловлювалася на його адресу. Потім вони з обвинуваченим побачили, що потерпілій зле, почали шукати таблетки та викликали швидку допомогу, яка приїхала приблизно через півгодини.

Фактичні дані, що містяться у наступних джерелах доказів:
-постанові від 04.02.2016 року (а.к.п. 32) про визнання речовим доказом: фрагменту дерев`яної палиці ( у камері схову Кременчуцького відділу поліції і);

-висновку судово-медичної експертизи (а.к.п. 35-36) № 268 від10.03.2016 року - 22.03.2016 року, відповідно до якого на момент судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, перелому 8-9-10 ребра справа, правосторонні пневмоторакс (наявність в плевральній порожнині 1000 мл. повітря); перелому другої п`ясної кістки лівої кісті; множинні синці верхніх та нижніх кінцівок; садна на правій та лівій щоці, які утворились від неодноразової дії тупих твердих предметів індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відтворились, і якими цілком могли бути як ноги, руки або інші предмети, можливо в указаний термін, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Тілесні ушкодження, виявлені у гр.. ОСОБА_6 , не характерні для утворення при падінні потерпілої з положення стоячи на площині, як з раніше приданим прискоренням, так і без такого;

-протоколі слідчого експерименту (а.к.п. 39-40) від 03.03.2016 року із потерпілою ОСОБА_6 ;

-висновку експерта (а.к.п. 41) № 340 від 25.03.2016 року, відповідно до якого покази потерпілої ОСОБА_6 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту від 03.03.2016 року по факту спричинення їй тілесних ушкоджень, не суперечать об`єктивним даним, отриманих при судово-медичній експертизі, а саме: за характером, часом давністю утворення, механізмом утворення, локалізацією, кількістю отриманих тілесних ушкоджень;

-протоколі огляду місця події (а.к.п. 85-86) від 04.02.2016 року в кімнаті №131 будинку №6 по вул. Гвардійській в м. Кременчуці, в ході якого виявлено одяг, фрагменти постільної білизни, ганчірку, фрагменти туалетного паперу, рушник, килимове покриття, вологі сліди, частини шпалер разом із фототаблицями (а.к.п. 87-89) ;

-постанові від 04.02.2016 року (а.к.п. 90) про визнання речовими доказами: фрагменту постільної білизни, ганчірку, фрагменту туалетного паперу, рушника, килимове покриття, частину шпалери (у камері схову Кременчуцького відділу поліції і);

-протоколі огляду місця події (а.к.п. 91) від 02.04.2016 року прибудинкової території поруч із під`їздом №2 будинку №6 по вул. Гвардійській в м. Кременчуці, в ході якого виявлено фрагмент дерев`яної полиці;

-постанові від 04.02.2016 року (а.к.п. 92) про визнання речовим доказом: фрагменту дерев`яної палиці( у камері схову Кременчуцького відділу поліції);

-висновку судово-медичної експертизи (а.к.п. 97) № 268 від10.03.2016 року - 22.03.2016 року, відповідно до якого, зазначено наступне: на момент судово-медичної експертизи об`єктивних у гр.. ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, перелому 8-9-10 ребра справа, правосторонні пневмоторакс (наявність в плевральній порожнині 1000 мл. повітря); перелому другої п`ясної кістки лівої кісті; множинні синці верхніх та нижніх кінцівок; садна на правій та лівій щоці, які утворились від неодноразової дії тупих твердих предметів індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відтворились, і якими цілком могли бути як ноги, руки або інші пердмети, можливо в указаний термін, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Тілесні ушкодження, виявлені у гр.. ОСОБА_6 , не характерні для утворення при падінні потерпілої з положення стоячи на площині, як з раніше приданим прискоренням, так і без такого;

-висновку судово-медичної експертизи (а.к.п. 99) № 125 від 05.02.2016 року, відповідно до якого, зазначено наступне: на момент судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_5 , виявлені такі тілесні ушкодження: саден правої верхньої кінцівки, які утворились за 12-24 години до моменту судово-медичної експертизи, крововиливу під білкову оболонку правого ока, саден голови та правої нижньої кінцівки, які утворились за 1-3 доби до моменту судово-медичної експертизи. Зазначені тілесні ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразились, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, ушкодження не характерні в результаті падіння з висоти власного зросту як з приданням тілу прискорення, так і без такого, про що свідчить їх механізм утворення;

-акті судово-психіатричного експерта (а.к.п. 104-110) № 113 від 11.03.2016 року, за висновком якого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумством чи іншого хворобливого стану психіки і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння досліджуваний будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 виявляє достатню активність темпу психічних процесів і станів, вразливість, імпульсивність, вражену емоційну нестійкість, високий індекс психопатизації зі схильністю до антисоціальних вчинків та алкоголізації. Не виявляє індивідуально-психологічних особливостей, які можуть справляти істотний вплив на його поведінку. В ході експертного дослідження не виявляє індивідуально-психологічних особливостей, які могли суттєво вплинути на його поведінку на час інкримінованого йому діяння. Під дію ч.2, ч. 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

-висновку експерта (а.к.п. 118-119) № 266 від 17.02.2016 року 18.02.2016 року, відповідно до якого кров гр. ОСОБА_6 належить до О2В (1) групи, якій властивий антиген Н і ізогемаглютинін анти А і анти - В. Кров ОСОБА_5 належить до О2В в (1) групи, якій властивий антиген Н та ізогемаглютинін анти- А і анти В;

-висновку експерта (а.к.п. 122-123) № 271 від 10.03.2016 року 15.03.2016 року, відповідно до якого на футболці, наданій на дослідження, знайдена кров людини, де виявлений антиген Н. На штанах, фрагменті тканини (слідчим вказано фрагмент підодіяльника) рушникові, наданий на дослідження, кров не знайдена;

-висновку експерта (а.к.п. 126-127) № 268 від 01.03.2016 року 04.03.2016 року, відповідно до якого на ганчірці, наданій на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А,В та Н.;

-висновку експерта (а.к.п. 130-133) № 95 від 01.03.2016 року 10.03.2016 року, відповідно до якого при експертизі трьох фрагментів палиці, слідчим вказано як: «зламаної палиці» крові не виявлено, знайдено безядерні епітеліальні клітини, не придатні для цитологічного дослідження;

-протоколі проведення слідчого експерименту ( а.к.п. 134-135) від 03.03.2016 року із потерпілою ОСОБА_6 разом із фототаблицями (а.к.п. 136-1348);

-висновку експерта (а.к.п. 139) № 340 від 25.03.2016 року, відповідно до якого покази потерпілої ОСОБА_6 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту від 03.03.2016 року по факту спричинення їй тілесних ушкоджень, не суперечать об`єктивним даним, отриманих при судово-медичній експертизі, а саме: за характером, часом давністю утворення, механізмом утворення, локалізацією, кількістю отриманих тілесних ушкоджень;

-протоколі проведення слідчого експерименту ( а.к.п. 141-142) від 03.03.2016 року із підозрюваним ОСОБА_9 разом із фототаблицями (а.к.п. 143-145);

-висновку експерта (а.к.п. 147) № 338 від 24.03.2016 року, відповідно до якого покази підозрюваного ОСОБА_9 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту від 03.03.2016 року по факту спричинення тілесних ушкоджень гр.. ОСОБА_6 ,, не суперечать об`єктивним даним, отриманих при судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_6 , а саме: за характером, часом давністю утворення, механізмом утворення, локалізацією, кількістю отриманих тілесних ушкоджень;

Перелічені докази, на думку суду, є належними та допустимими, що також підтверджується наступними процесуальними рішеннями та документами:

-постановою про призначення судово-медичної експертизи (а.к.п. 95) від 10.03.2016 року;

-постановою про призначення судово-медичної експертизи (а.к.п. 98) від 04.02.2016 року;

-постановою про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи (а.к.п. 103) від 09.02.2016 року;

-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у ОСОБА_9 (а.к.п. 111) від 05.02.2016 року;

-протоколом отримання зразків для експертизи у ОСОБА_9 (а.к.п. 112) відібрання зразків крові відбулося шляхом проколювання вени та відбору шприцом об`ємом 5 мл.;

-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у ОСОБА_6 (а.к.п. 113) від 05.02.2016 року;

-протоколом отримання зразків для експертизи у ОСОБА_6 (а.к.п. 114) відібрання зразків крові відбулося шляхом введення голки шприца в катетер та набрання у шприц об`ємом 5 мл.;

-постановою про призначення судово-імунологічної експертизи (а.к.п. 115) від 09.02.2016 року;

-постановою про призначення судово-імунологічної експертизи (а.к.п. 116) від 09.02.2016 року;

-постановою про призначення судово-імунологічної експертизи (а.к.п. 120) від 09.02.2016 року;

-постановою про призначення судово-імунологічної експертизи (а.к.п. 124) від 09.02.2016 року;

-постановою про призначення судово-цитологічної експертизи (а.к.п. 128) від 09.02.2016 року;

-постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи (а.к.п. 140) від 21.03.2016 року;

-постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи (а.к.п. 146) від 21.03.2016 року;

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також аналізуючи сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченим потерпілій, поведінку обвинуваченого, що передувала події, його стосунки з потерпілою, поведінку обвинуваченого після вчинення зазначених дій, суд вважає, що зібраними по справі доказами повністю підтверджується вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діянні і його дії правильно слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину суд виходить з класифікації злочинів, а також із особливостей злочину і обставин його вчинення. Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів.

Обвинуваченим вчинений умисний злочин з мотиву помсти за нанесену образу, яким завдано тяжких наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.

Відповідно до довідки УОІ м. Полтави №140-050022016/53035 обвинувачений неодноразово судимий, однак під час судового розгляду суду не надано копій відповідних вироків, у зв`язку з чим суд не має можливості перевірити ці відомості та вважати обвинуваченого особою, яка має судимість. За місцем проживання скарг та заяв на обвинуваченого не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався. На диспансерному обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває. Є інвалідом ІІІ групи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Суд не погоджується із встановленням прокурором у якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час судового розгляду суду не надано належних доказів щодо знаходження обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.

При призначенні обвинуваченому покарання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При призначенні обвинуваченому покарання судом також враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, з якої вбачається, що він бажав усунути негативні наслідки вчиненого, викликавши потерпілій швидку допомогу, віктимну поведінка потерпілої, а також її позицію щодо застосування покарання до обвинуваченого.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, суд прийшов до висновку, що обвинувачений не являє собою велику небезпеку для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його належною поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції під час звільнення від відбування покарання з випробування на підставі ст.. 75 КК України на максимальний термін, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.02.2016 року ОСОБА_11 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 04.02.2016 року, та він направлений до Полтавського слідчого ізолятора УДПтСУ в Полтавській області, де знаходився до дня ухвалення вироку. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).

За таких обставин, зарахуванню до строку відбування покарання ОСОБА_11 підлягає строк попереднього ув`язнення з 04 лютого 2016 року по 18 травня 2016 року, що відповідно до ст. 73 КК України складає 105 днів. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України цей строк повинен бути зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Таким чином, зарахуванню в строк покарання, призначеного ОСОБА_11 цим вироком, підлягає 210 днів позбавлення волі.

По кримінальному провадженню заявлено цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_5 про стягнення коштів на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 1900 гривень 03 коп., який з огляду на його визнання обвинуваченим та враховуючи положення ст. 1206 ЦК України підлягає задоволенню у повному обсязі.

Документального підтвердження витрат державних коштів на залучення експерта, як це передбачено ч. 2 ст. 124 КПК України, суду не надано.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 7, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 04 лютого 2015 року по 18 травня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у виді 210 днів позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_5 про стягнення коштів на стаціонарне лікування потерпілої від злочину задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 1900 гривень 03 коп. в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої.

Речові докази: фрагмент дерев`яної палиці, фрагмент постільної білизни, ганчірку, фрагмент паперу, рушник, килимове покриття, частину шпалерів знищіти.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1