Справа №709/454/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року смт.Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
законного представника - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000482 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не одруженого, учня ДНЗ "Іркліївський професійний аграрний ліцей", раніше не судимого,
за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-
в с т а н о в и в :
До Чорнобаївського районного суду надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_8 за своїм психічним станом не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні, судом досліджені письмові докази надані прокурором на підтвердження доводів клопотання про необхідність застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до акту судово-псіхиатричного експерта №25 від 20.01.2016 року ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки не страждає і не страждав на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, а виявляє прояви органічного розладу особистої емоційно - нестійкого типу в стані нестійкої компенсації, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними і на теперішній час також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, не здатний самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і розгляді справи в суді. На теперішній час через вказані прояви органічного розладу особистості емоційно-нестійкого типу в стані нестійкої компенсації, відмічені в клінічній картині прояви лабільності і поверхневості емоцій, зниження контролю за емоціями і вольового самоконтролю, прояви безпечності, зниження критичних і прогностичних функцій, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може призвести до скоєння суспільно-небезпечних дій, ОСОБА_8 потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно ст.20 КК України,- підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.

Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з п.1 ч.1 ст.503 КПК України, в порядку застосування примусових заходів медичного характеру кримінальне провадження може здійснюватися лише у разі, якщо є підстави вважати що особа є повністю неосудною. Якщо ж особа є обмежено осудною, то відповідно до ч.2 ст.504 КПК України, кримінальне провадження здійснюється за загальними правилами.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" судам роз`яснено, що враховуючи те, що згідно зі ст.20 КК України особа, визнана обмежено осудною, підлягає кримінальній відповідальності, слід визнати, що справу щодо такої особи необхідно направляти до суду з обвинувальним висновком, в якому мають міститися дані про психічне захворювання цієї особи.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що в момент вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_8 не перебував у стані неосудності, а знаходився в стані обмеженої осудності, тобто є особою, яка відповідно до ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності.

Відповідно до вимог ч.5 ст.513 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.

Враховуючи, що неосудність ОСОБА_8 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не встановлена, а тому, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження про застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст.ст.369-372, 512, 513, КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Кримінальне провадження №0000482 щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_1