Єдиний унікальний номер 243/2931/16-к
Номер провадження 11-сс/775/172/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, українця, освіта середня, раніше неодноразово судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

08 квітня 2016 року у Слов`янський міськрайонний суд звернувся слідчій СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури, про застосування у відношенні ОСОБА_6 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно пред`явленої підозри, 05.04.2016 приблизно о 18:00 годині ОСОБА_6 , перебував разом зі знайомими ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходився за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В ході спільного вживання спиртних напоїв 05.04.2016 близько 20:00 години у ОСОБА_6 , виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, що знаходиться у сусідній квартирі АДРЕСА_2 , про який він повідомив своїм знайомим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , які дали згоду на спільне скоєння крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 05.04.2016 близько 22:00 години, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , підійшли до вікон квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , та в якій тимчасово мешкає квартиронаймачка ОСОБА_12 ,

Переконавшись у тому, що в квартирі нікого не має, попередньо домовилися про те, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 через вікно незаконно проникнуть до квартири АДРЕСА_2 , а в цей час ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , залишаться під вікнами квартири та будуть спостерігати за тим, щоб господарі квартири та інші сторонні особи не наближалися до місця скоєння крадіжки та заважали доводити злочинний умисел до кінця, а також будуть приймати через вікно викрадене майно. Після цього, ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розуміючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом пошкодження віконної кватирки, через отвір, що утворився у зазначеному вікні, проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 та є житлом, звідки намагалися таємно викрасти майно, яке належить квартиронаймачці ОСОБА_12 , а саме:

- фен «Maestro MR-200», вартістю 90 гривні 00 копійок;

- металеву сковороду з кришкою «Vitol COORW ARE», ємкістю 2 літри, вартістю 100 гривні 00 копійки,

- сковороду з алюмінію, ємкістю 1.5 літри, вартістю 80 гривень 00 копійок;

- праску «УТ 1000-1.2 220», вартістю 80 гривень 00 копійок;

- електричний конвектор «RODA RCH-2000E», вартістю 1000 гривень 00 копійок;

- грошові кошти в сумі 46 гривень 00 копійок,

- гребень жіночій «Dagg», який коштовності для потерпілій не представляє,

на загальну суму 1396 гривень 00 копійок.

Викрадене майно ОСОБА_10 , діючи спільно з ОСОБА_6 , незаконно перебуваючи у кімнаті вищезазначеної квартири, стали передавати через отвір у вікні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які приймали від останніх та складали на поверхню землі викрадене майно гр. ОСОБА_12 неподалік від будинку АДРЕСА_3 .

Разом з тим, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змогли закінчити крадіжку до кінця з причин, що не залежали від їх волі, та не вчинили усіх дій, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, тому що в цей час були затримані працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло.

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2016 року клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 залишено без задоволення та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню, як така, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на те, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність ризиків впливу підозрюваного на свідків та потерпілої, а тому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт не може бути застосований.

До судового засідання не з`явився прокурор, підозрюваний та захисник про час та дату слухання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Так органами досудового слідства ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України згідно зі ст.12 КК України цей злочин є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Згідно із ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обираючи, щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину, з урахуванням даних про його особу, який раніше судимим, відомості про вчинення інших злочинів відсутні.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що слідчим суддею не було враховано один з ризиків, а саме можливість підозрюваного впливати на потерпілу, але ці ризики слідчим в клопотанні не були зазначені й слідчим суддею не розглядались, а тому доводи апеляції в цій частині колегія суддів не перевіряє.

Крім цього в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які давали б підстави вважати, що підозрюваний має намір ухилитися від слідства і суду, подовжити свою злочинну діяльність. Не навів таких доказів й прокурор в своїй апеляції.

На думку колегії суддів, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу підозрюваного, вік ОСОБА_6 , стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та обрав відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Оскільки такий запобіжний захід як взяття під варту є виключним й застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, тому колегія суддів вважає, рішення слідчого судді законним й обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 199, 404, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: