УХВАЛА

"21" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обговоривши питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого вони обвинувачуються та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні їм запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , який просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 , який просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на особисте зобов`язання, обвинувачених, які підтримали думку своїх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд враховує положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинувачених, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, тому вважає, що останні перебуваючи на волі та будучи обізнаними про суворість передбаченого законом покарання можуть перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Зважаючи на те, що на даний час судове слідство триває, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, обраний щодо них запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд, -
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, тобто до 19 січня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: