Справа № 146/1251/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2016 р. смт. Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , внесеному до ЄРДР за № 0000375 від 23 вересня 2016 року в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2016 року старший слідчий Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в порядку ст. 170 КПК України звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , які знаходяться на території арешт-майданчика Томашпільського ВП, як предмет скоєння кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні № 0000375, а також залишити даний автомобіль з причепом на території арешт-майданчика до завершення досудового розслідування.

Дане клопотання мотивовано наступним.
23 вересня 2016 року біля 16-00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель смт Чечельник Вінницької області, працюючи водієм, згідно договору № 17-06/16-40 КІК від 17 червня 2016 року на перевезення вантажу автомобільним транспортним засобом КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , являючись матеріально-відповідальною особою, здійснив розтрату ввіреного йому майна, а саме зерна кукурудзи вагою 5750 кг на суму біля 22230 грн, чим заподіяв шкоди СТОВ «Кряж і К» на вищевказану суму.

Дане повідомлення 23 вересня 2016 року внесено до ЄРДР за № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

23 вересня 2016 року в період часу з 17-30 по 19-00 годину в ході огляду місця події території поля с.Колоденка Томашпільського району, що розташоване на території Колоденської сільської ради, виявлено та вилучено зерно кукурудзи загальною вагою 11500 кг.

В межах проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , здійснював перевіз ввіреного йому вантажу зерна кукурудзи до Вапнярського елеватора. Частину зерна кукурудзи ОСОБА_5 до місця призначення не довіз, а за домовленістю з ОСОБА_7 вигрузив 5750 кг зерна, що належить СТОВ «Кряж і К», із зазначеного автомобіля на території поля с.Колоденка Томашпільського району, за що ОСОБА_7 розрахувався з ним грошовими коштами в сумі 300 доларів США, внаслідок чого ОСОБА_5 здійснив розтрату ввіреного йому майна.

Слідчий вказує, що автомобіль марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с.Луги Чечельницького району Вінницької області, яким керував ОСОБА_5 , є знаряддям вчинення злочину та має належність речового доказу, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, а відтак має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 є знаряддям кримінального правопорушення, а тому з метою проведення необхідних слідчих дій, збереження речового доказу, а також враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль та залишити його на арешт-майданчику до завершення досудового розслідування.

В судовому засіданні старший слідчий Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить повернути клопотання, пояснюючи, що відпала необхідність у накладенні арешту на майно, проведенні необхідні слідчі дії, а відтак клопотання не підтримує.

Власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт, ОСОБА_6 в судовому засіданні погодився з думкою слідчого.

Прокурор, який затверджував клопотання, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи.

Відповідно ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання слідчого, прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, за наявності захисника, законного представника, не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши думку та доводи слідчого, суд приходить до наступного.
Відповідно ст.. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення

На час розгляду цього клопотання жодній особі про підозру щодо вказаного кримінального правопорушення не повідомлено та цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Слідчим суддею встановлено, що 23 вересня 2016 року біля 16-00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель смт Чечельник Вінницької області, працюючи водієм, згідно договору № 17-06/16-40 КІК від 17 червня 2016 року на перевезення вантажу автомобільним транспортним засобом КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , являючись матеріально-відповідальною особою, здійснив розтрату ввіреного йому майна, а саме зерна кукурудзи вагою 5750 кг на суму біля 22230 грн, чим заподіяв шкоди СТОВ «Кряж і К» на вищевказану суму.

З протоколу огляду місця події від 23 вересня 2016 року вбачається, що оглядом місця події являлася територія поля с.Колоденка, що розташоване на території Колоденської сільської ради. На узбіччі поля оглянуто автомобіль марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_4 , власником являється ОСОБА_8 , на якому нічого не було виявлено, як і на причепі. На відстані 120 м від автомобіля на полі виявлено насип зерна кукурудзи. На відстані 5 м від насипу в чагарниках виявлено 4 пластикових відра та 1 лопату.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 23 вересня 2016 року, останній добровільно надав працівникам поліції автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_5 на арешт-майданчик Томашпільського ВП.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 цього Кодексу.

Слідчий фактично обґрунтовує клопотання тими обставинами, що по матеріалам кримінального провадження № 0000375 від 23 вересня 2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_5 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, однак доказів на підтвердження даних фактів надано не було.

Так, з наданого слідчим протоколу огляду місця події не можливо зробити висновок щодо вчинення кримінального правопорушення для прийняття рішення про арешт майна.

Крім того, підставою арешту майна є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та /чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Слідчий або прокурор, які подають клопотання про арешт майна зобов`язані навести підстави, у зв`язку з якими потрібно застосувати арешт майна (зазначити за якою кваліфікацією особі вручено підозру у вчиненому правопорушенні, чи передбачено покарання у виді конфіскації майна).

Крім того, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_5 , належить ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції вищевказаний автомобіль з причепом 23 вересня 2016 року.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, з даним клопотанням слідчий ОСОБА_9 звернувся до суду 26 вересня 2016 року.

Враховуючи, що слідчим не доведено, що автомобіль, на який планувався арешт майна, є знаряддям злочину, має суттєве значення для встановлення обставин вчиненого правопорушення, не надав суду відомості, що даний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, незастосування заборони на використання майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та /чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду, окрім того слідчий в судовому засіданні відмовився від підтримання поданого клопотання, попросив повернути йому подане клопотання, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки нормами кримінального процесуального кодексу України не передбачено повернення клопотання слідчому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 100, 113, 117, 131-132, 170- 171 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , внесеному до ЄРДР за № 0000375 від 23 вересня 2016 року в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1