Справа № 755/7821/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002396 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, неофіційно працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.05.2010 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.190 КК України на 5 років позбавлення волі;

-02.09.2010 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:
19 лютого 2016 року ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні інтернет клубу по вул. Мішуги, 9 в м. Києві, розмістив оголошення на сайті оголошень «OLX» під назвою «передпродажна підготовка автомобіля. професійна поліровка». 19 лютого 2016 року близько 16 години на мобільний номер телефону, який ОСОБА_6 залишив в оголошенні, зателефонував потерпілий ОСОБА_4 з метою поліровки автомобіля. Зустрівшись близько 18 години по вул. М. Раскової, 21, потерпілий ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 300 000 гривень та ключі від вказаного автомобіля. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобам, реалізуючи, який та не маючи наміру повертати вищевказаний автомобіль, поїхав на автомобілі марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 до м. Біла Церква Київської області, де змінив державний номерний знак на автомобілі та поїхав у невідомому напрямку, внаслідок чого незаконно заволодів автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 . В подальшому автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено у смт Криве Озеро Миколаївської області, покинутим на 296 кілометрі автомобільної дороги «М-05» із сполученням «Київ-Одеса».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 19 лютого 2016 року він в приміщенні інтернет клубу розмістив оголошення на сайті оголошень «OLX» під назвою «передпродажна підготовка автомобіля. професійна поліровка». Того ж дня приблизно о 16 годині йому на мобільний номер телефону зателефонував потерпілий ОСОБА_4 з метою поліровки автомобіля. Близько 18 години він зустрівся з потерпілим на вул. М. Раскової, 21, де останній передав йому автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключі від вказаного автомобіля. Обвинувачений не маючи наміру повертати автомобіль, поїхав до м. Біла Церква, де змінив державний номерний знак на автомобілі, а потім поїхав до смт Криве Озеро, де покинув автомобіль «Форд Фокус».

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він 19 лютого 2016 року знайшов на сайті «OLX» оголошення під назвою «передпродажна підготовка автомобіля. професійна поліровка» та приблизно о 16 годині подзвонив на мобільний номер зазначений в оголошенні. Під час розмови по телефону він домовився про зустріч з обвинуваченим. Близько 18 години він зустрівся з обвинуваченим на вул. М. Раскової, 21, де передав йому автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключі від вказаного автомобіля. Свій автомобіль він мав забрати у обвинуваченого наступного дня з усіма виконаними роботами. Наступного дня він зателефонував обвинуваченому на мобільний телефон, але йому ніхто не відповів, а згодом телефон вимкнули. Після того він звернувся до поліції. Його авто знайшли через декілька днів на трасі Київ-Одеса.

Таким чином показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений і потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не одружений, неофіційно працює, раніше судимий за аналогічний злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Суд не знаходить підстав для врахування пом`якшуючою обставиною наявність в обвинуваченого на утриманні батьків пенсіонерів, на що вказує захисник, оскільки зазначені обставини не підтверджені доказами.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_6 положень ст.ст. 69, 75 КК України, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, на думку суду це покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Частина 2 ст. 59 КК України передбачає, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, прямо передбачених в Особливій частині КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке с власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації всього майна, яке йому належить на праві власності.

Крім того, суд вважає за необхідність застосувати ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Також підлягає вирішенню питання заявленого потерпілим цивільного позову.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При вирішенні питання про цивільний позов, суд враховує вимоги ч. 4 ст. 128 КПК України, які передбачають, що форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, тобто ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Під час розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 судом було встановлено, що він не відповідає вимогам викладених у статтях 119-120 ЦПК України, а тому повинен бути залишений без розгляду.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 , що він відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, має право у разі залишення цивільного позову без розгляду пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскаціє всього майна, що належить йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 25 квітня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , в якому на знаходиться карта мобільного оператора «Лайф», № НОМЕР_3 , флеш карта об`ємом 2 ГБ, чек від 19.02.2016 року, що передані згідно квитанції № 011937 у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві повернути власнику; - автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути потерпілому; - диск із записом камер відео спостереження кафе «Октан» у Миколаївській області, смт Криве Озеро залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому можливість пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинуваченому та його захиснику роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: