Справа №636/3438/16-к
Провадження №1-кс/636/377/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 звернувся 06 жовтня 2016 року до слідчого судді Чугуївського міського суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт автомобіля, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ..
Підставами для арешту майна слідчий та прокурор вказують наявність обґрунтованої підозри, щодо вказаної особи, у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.249 КК України. Так за матеріалами кримінального провадження, у відповідності до пояснень свідків, даних протоколу огляду місця події, вважають, що автомобіль є знаряддям злочину. Тому необхідно накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ-Ланос» держномер НОМЕР_1 , який був вилучений з місця події, як на засіб вчинення злочину.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, відсутність повідомлення про підозру у скоєнні злочину будь-якій особі, матеріали затримання та вилучення майна, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, також арешт майна передбачає заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи у володіння якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його.
За правилами ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України. Тобто є достатні підстави вважати це майно, як: підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди; надане особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом; набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від нього, або на яке спрямоване кримінальне правопорушення.
Арешт може бути також накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних чи юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
За аналізом наведених норм кримінально-процесуального закону та застосуванням їх в даному випадку в рамках конкретного кримінального провадження, вбачається, що підозра будь-якій особи органом досудового розслідування не вручалася, певна особа як підозрюваний або обвинувачений слідством не встановлена. Як не встановлено осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за можливу шкоду заподіяну злочином, за кваліфікацією якого відкрито кримінальне провадження.
Автомобіль, як рухоме майно, на яке слідчий та прокурор просять накласти арешт, заборонити його використовувати та розпоряджатися нею будь-яким чином будь кому, в тому числі і власнику, взагалі не відповідає критеріям встановленим ст.ст.167,170 КПК України, він не є предметом або засобом вчинення кримінального злочину. За матеріалами кримінального провадження та витягом з ЄРДР заявником є матеріали правоохоронних органі за правою кваліфікацією по ч.1 ст.249 КК України, тобто незаконне зайняття водним добувним промислом, де під поняттям промислу розуміються випадки вилову риби, водних безхребетних та інших тварин з використанням промислових засобів: сіток, неводів, електровудочок та інших технічних засобів масового вилову із заподіянням значної шкоди.
У відповідності до вимог ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, перелік і види майна, документи що підтверджують право власності на майно.
Тоді як в самому клопотанні, так і у засіданні за його розглядом і прокурор, і слідчий не надали певного обґрунтування і не навели підстав щодо арешту цього автомобілю саме в рамках конкретного кримінального провадження. Прокурор та слідчий не надали будь-яких фактів та не вказали будь-яких обставин щодо необхідності або доцільності арешту і вилучення автомобіля у його власника, оскільки легковий автомобіль не як не може бути знаряддям або засобом промислового вилову раків.
За наведеним вимоги прокурора та слідчого за даним клопотанням є абсолютно безпідставними.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.107,167,170,171,172,173,175,309,372,395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, або підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, цивільним відповідачем, власником майна, що не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання ними її копії.
Слідчий суддя