ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника ССД Хмельницької райдержадміністрації ОСОБА_6 ,
представника СКП ХРВП ГУП в Хмельницькій області ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_12 ,
обвинуваченої ОСОБА_13 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, не навчається, із середньою спеціальною освітою, проживаючої з матір`ю ОСОБА_12 , не судимої,
за ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
25.06.2015 року близько 15 год., ОСОБА_13 перебуваючи на березі ставка, що за межами с. Івашківці Хмельницького району, таємно, з пакету, в якому зберігались особисті речі ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , викрала золотий ланцюжок вартістю 4 980,85 грн., золоту підвіску у виді хрестика вартістю 1 411,31 грн. та золоту сережку вартістю 884,36 грн., чим заподіяла матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 7276,52 грн..
Так, сама обвинувачена ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та суду показала, що золотих виробів у ОСОБА_9 не викрадала. Остання сама передала їй прикраси та вона їх здала у ломбард при сприянні ОСОБА_14 .. При цьому, повідомила ОСОБА_14 , що золоті речі належать особисто ОСОБА_13 , та їх необхідно здати щоб заплатити за навчання. З отриманих коштів, за продані золоті речі, ОСОБА_13 передала 70 грн. ОСОБА_14 та 6 000 грн. передала ОСОБА_9 , та залишила собі 1 000 грн..
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_13 вини у вчиненому її вина підтверджується:
Показаннями потерпілої ОСОБА_15 про те, що перед купанням в ставку, вона склала свої золоті прикраси: ланцюжок з підвіскою та сережки в пакет, у який ОСОБА_13 також поклала свої речі. Крім них двох, на ставку, більше не було нікого. Першою з води вийшла ОСОБА_13 та відповіла на телефонний дзвінок, діставши телефон з пакета. Після цього, ОСОБА_9 не знайшла в цьому ж пакеті належних їй золотих прикрас, тому повернувшись до дому повідомила матері, що загубила прикраси на ставу. Наступного дня вона з матір`ю та ОСОБА_13 шукали на ставку прикраси, однак нічого не знайшли.
Показання ОСОБА_9 підтвердила її законний представник ОСОБА_10 , а також той факт, що вона телефонувала до ОСОБА_13 та вимагала повернути гроші за продані прикраси. Однак, остання їй повідомила, що у неї, на той час, залишилось лише 1 500 грн..
Показаннями ОСОБА_14 , про те, що золоті прикраси: ланцюжок та сережку, попросила здати в ломбард ОСОБА_13 за, що дасть їй 100 грн.. Остання пояснила, що це прикраси її матері, а гроші потрібні щоб заплатити за навчання в коледжі. В ломбард вона ходила разом з ОСОБА_13 , яка і забрала гроші за здані речі. З отриманих коштів ОСОБА_13 дала їй 50 грн..
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердила той факт, що вона познайомила ОСОБА_13 з ОСОБА_14 та, що остання здала в ломбард прикраси, на прохання ОСОБА_13 , за які отримала 8 000 грн.. При цьому, ОСОБА_13 показала їй отримані кошти за які вони тут же придбали обвинуваченій гаманець.
Відповідно висновку експерта № 800т від 23.09.2015р., вартість наданого на дослідження ланцюжка з золота вагою 10,87 гр. у брухті, станом на 25.06.2015р. могла становити 4 980,85 грн., вартість наданого на дослідження підвіска вагою 3,08 гр. у брухті, станом на 25.06.2015р. могла становити 1 411,31 грн., вартість наданого на дослідження підвіска вагою 3,08 гр. у брухті, станом на 25.06.2015р. могла становити 884,36 грн..
Суд критично оцінює показання неповнолітнього свідка ОСОБА_17 про те, що на початку літа 2015 року до неї телефонувала ОСОБА_13 та розповіла, що ОСОБА_15 звернулась до неї з проханням здати належні їй золоті прикраси в ломбард. Дані показанням свідка ОСОБА_17 судом оцінюються критично, оскільки суперечать показанням самої ОСОБА_9 .. Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що з таких проханням до ОСОБА_13 не зверталась та і не могла звертатись, оскільки викрадені прикраси їй нещодавно перед викраденням подарували. Жодних намір щодо відчуження даних прикрас у неї не було.
Отже, дії ОСОБА_13 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_13 щиро розкаялась у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, вчинила злочин вперше та будучи неповнолітньою, що пом`якшує їй покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої досудовим слідством не встановлено, не надано таких і в суді.
З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особи винної, яка раніше не судима, однак вчинила кримінальне правопорушення яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_13 по місцю навчання та проживання характеризується позитивно. На обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи інші в сукупності обставини та їх поєднання, які характеризують особу винної, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_13 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді громадських робіт.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Заявлений законним представником потерпілої ОСОБА_10 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 позов до ОСОБА_13 , про стягнення матеріальної шкоди в сумі 11 113 грн., задовольнити повністю.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченої на користь держави в силу ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_13 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Заявлений законним представником потерпілої ОСОБА_10 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 позов до ОСОБА_13 , про стягнення матеріальної шкоди в сумі 11 113 грн., задовольнити повністю. Стягнути із ОСОБА_13 , а у разі відсутності у неї майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, зїї законного представника ОСОБА_12 , на користь ОСОБА_18 11 113 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_13 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № 800т від 23.09.2015р. в сумі 294,62 грн..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1