Справа № 307/2454/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.11.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючого),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Суд повернув обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 та ст. 293 КПК України, а саме, що прокурор, надавши розписку обвинуваченого про отримання ним обвинувального акту в перекладі на румунську мову, ніяких про це відомостей не надав, а в судовому засідання ОСОБА_12 цю обставину заперечив. Також прокурор не надав доказів того, що ОСОБА_12 не володіє державною мовою або російською. Крім того, обвинувальний акт не вручено і захиснику ОСОБА_10 в порушення ст. 293 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 направити суду першої інстанції на новий судовий розгляд на стадію підготовчого провадження. Вважає рішення суду необґрунтованим, повернення прокурору обвинувального акту безпідставним. Вказує, що подія злочину відбулась у 2007 році, ОСОБА_9 з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхав з батьками до Російської Федерації, понад 9-ть років переховуючись від слідства, у зв`язку з чим перебував у міждержавному розшуку. Після затримання та екстрадиції його на територію України слідство у справі було продовжено, ОСОБА_12 виявив бажання забезпечити його перекладачем російської мови, якою він краще володіє. Органом досудового слідства підозра ОСОБА_12 також вручена в перекладі на російську мову, в наступному і на румунську мову. Дані обставини підтвердив в підготовчому судовому засіданні сам ОСОБА_9 . Тому вважає суперечливим і хибним висновок суду про недотримання процедури вручення ОСОБА_12 процесуальних документів в перекладі на мову, якою він краще володіє. На виконання ухвали суду від 16.09.2016 прокурор надав обвинуваченому ОСОБА_12 нотаріально посвідчений обвинувальний акт в перекладі на румунську мову, про що той дав розписку. Висловлення суду першої інстанції про те, що він фактично не отримував обвинувальний акт в перекладі на румунську мову, дав за настановами його захисника ОСОБА_10 , дії якого спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності його підзахисним, а суд взяв до уваги ці голослівні пояснення сторони захисту. На думку апелянта, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, повторне його повернення прокурору є безпідставним та не сприяє розгляду справи у розумні строки.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги процесуального прокурора, прохання про її задоволення, пояснення захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 із запереченнями проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи учасників кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як було встановлено у суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції, обвинуваченому ОСОБА_9 обвинувальний акт вручений ще 06.09.2016 на мові судочинства, так і в перекладі на російську мову, якою володіє останній. Ухвалою Тячівського районного суду від 16.09.2016 обвинувальний акт за клопотанням захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 був повернутий з підстав необхідності перекладу його на румунську мову, оскільки ОСОБА_12 за національністю румун. На виконання вказаної ухвали суду, прокурор вручив обвинуваченому обвинувальний акт в перекладі на румунську мову, про що 06.10.2016 ОСОБА_12 дав власноручно написану розписку, яка долучена до обвинувального акту (а.с. 17). Таким чином вимоги ухвали суду були виконані .
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Убачається, що зміст обвинувального акту відповідає вимогам ст. 291 КПК України, до нього додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про вручення обвинувального акту обвинуваченому, з якої видно, що обвинувальний акт вручений на мові судочинства і реєстр матеріалів до нього, а також, що такий вручений в перекладі на румунську мову і в перекладі на румунську мову реєстр матеріалів до нього ( а.с. 17).
Апеляційний суд не вбачає, що обвинувальний акт надісланий до суду з такими його недоліками чи порушеннями, які унеможливлюють призначення його до розгляду, тому обґрунтованими є доводи прокурора, що у суду не було підстав для повернення обвинувального акту.
Прокурором було вжито передбачених законом заходів для вручення ОСОБА_9 обвинувального акту як на українській мові ( ОСОБА_12 є громадянином України з народження), так і на російській мові за його бажанням, зважаючи, що близько 9-ти років він проживав у Російській Федерації, а також і на румунській мові - на виконання ухвали Тячівського районного суду від 16.09.2016 з урахуванням його національності, про що він клопотав у підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції 16.09.2016.
Твердження ОСОБА_9 про те, що він тільки підписав розписку про отримання обвинувального акту в перекладі на румунську мову, а насправді такий йому не вручено, не заслуговують на увагу, оскільки він не зміг пояснити чому дав таку розписку без отримання обвинувального акту на румунській мові.
Також не може розцінюватись недотриманням ст. 291 КПК України пояснення захисника про те, що він не отримував обвинувальний акт в перекладі на румунську мову.
Суд першої інстанції фактичним обставинам дав невірну оцінку і дійшов помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та невиконання прокурором ухвали Тячівського районного суду від 16.09.2016.
З наведених підстав оскаржувана ухвала суду як необґрунтована підлягає скасуванню, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні направленню суду першої інстанції з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого провадження.
Ті процесуальні порушення, які на думку сторони захисту були допущені під час досудового розслідування, які висловив в апеляційній інстанції захисник ОСОБА_10 , мають значення доказової бази, оскільки такі впливатимуть на прийнятність доказів в розумінні належності, допустимості, достатності, законності при ухваленні судом рішення щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого ОСОБА_9 і не можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження, як і не дають підстав для повернення прокурору обвинувального акту. В той же час, сторона захисту не позбавлена прав, передбачених ст. 315 КПК України для заявлення клопотань, пов`язаних з розглядом кримінального провадження.
Відповідно до п . 3 ч.1 ст. 419 КПК України апеляційний суд при винесенні судового рішення має зазначити рішення щодо запобіжного заходу. Запобіжний захід щодо ОСОБА_12 був обраний судом першої інстанції до 9 листопада 2016 року включно. Зважаючи на те, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тривалий час знаходився за межами України, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, ризики, з урахуванням яких суд першої інстанції застосував до обвинуваченого даний вид запобіжного заходу, не відпали, з метою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого з метою своєчасного розгляду кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне залишити обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою на час скерування до суду кримінального провадження для його розгляду, але на строк не більше 60-ти днів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу процесуального прокурора - заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.10.2016, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст. 153 КК України, повернуто прокурору- скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою строком до 6 січня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: