Ухвала
іменем України 29 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 6 серпня 2013 року щодо ОСОБА_5 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 1 серпня 2016 року про повернення апеляційної скарги,
встановила:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 6 серпня 2013 року закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 358 КК України та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 1 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 6 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 повернуто особі, яка її подала, з посиланням на те, що ОСОБА_4 не є суб`єктом оскарження.

ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки ухвала Дніпровського районного суду м. Києва винесена з порушенням Закону України про кримінальну відповідальність через його неправильне застосування, а ухвала апеляційного суду перешкоджає реалізації нею права на апеляційне оскарження.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Як убачається з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 6 серпня 2013 року ОСОБА_4 не є учасником ні кримінального, ні судового провадження щодо ОСОБА_5 .
Статтею 393 КПК України передбачено вичерпний перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу:
1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;
2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання;
3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;
4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;
5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;
6) прокурор;
7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;
8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;
9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;
9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи;
9-2) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію;
10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
? У відповідності до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має на це права.

З касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 не є особою, яка має право на оскарження вищевказаних судових рішень у відповідності до вимог ст. 393 КПК України.
За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність повернення апеляційної скарги особі, яка подала касаційну скаргу, з таким рішенням погоджується і колегія суддів касаційного суду.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що повертаючи апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 6 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , апеляційний суд дотримався вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 не вбачає та вважає, що у відкритті провадження за її касаційною скаргою слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 6 серпня 2013 року щодо ОСОБА_5 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 1 серпня 2016 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3