копія
Справа №678/5/16-к
Провадження №1-кп-678-27/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року смт. Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
прокурорів: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
потерпілих: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 11 листопада 2015 року про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше не судимого,
-за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В кінці червня 2015 року ОСОБА_9 , на підставі усної домовленості допомагаючи ОСОБА_10 в упорядкуванні території для здійснення останнім підприємницької діяльності по переробці та виробництві ниткового матеріалу, що по АДРЕСА_2 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та потребі у грошах, скориставшись довірою потерпілого та виключно для власного збагачення, у його відсутність, маючи вільний доступ до всіх господарських будівель та майна, яке в них знаходилось, із гаражного приміщення таємно викрав належні власнику бувші у використанні: електродвигун типу АОЛБ-22-4 2СЕР потужністю 180 ВАТТ - вартістю 308,75 грн., редуктор марки R1-30 вартістю 1000,00 грн., електродвигун потужністю 2,2 ВАТТ вартістю 550,00 грн., два електродвигуни потужністю 1,5 ВАТТ загальною вартістю 600,00 грн. чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2458,75 грн. Зазначене майно склав у капроновий мішок і велосипедом поїхав в смт. Летичів Хмельницької області, де продав ОСОБА_11 за 700,00 грн., при цьому йому не казав, що майно крадене, а пояснив, що таке належить йому і продає це майно виключно через скрутне матеріальне становище та безкорисність речей. Отримані кошти витратив на власні потреби.

В кінці першої декади жовтня 2015 року ОСОБА_9 , проживаючи спільно із ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та виключно з метою власного збагачення, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю співмешканки, із меблевої стінки спальної кімнати таємно викрав належні їй золоті прикраси - золотий ланцюжок 583 проби, вагою 1,5 г, вартістю 1185,00 грн., золотий релігійний хрестик 583 проби, вагою 2 г, вартістю 1580,00 грн. чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 2765,00 грн. Означене майно продав у ломбарді Летичівського відділення ПТ ломбард «Комод», що знаходиться по вул. 50-річчя Жовтня, 31 в смт. Летичеві Хмельницької області, за 600 грн. Отримані кошти витратив на власні потреби.
08 листопада 2015 року близько 23 год. ОСОБА_9 , відпочиваючи в кафе «Євгенія», що по АДРЕСА_4 , в результаті надмірно випитого спиртного, маючи бажання продовжити відпочинок, проте не маючи на те змоги в зв`язку з відсутністю грошей, вирішив повторно вчинити таємне викрадення чужого майна акумуляторних батарей із автомобіля марки «DAF» моделі «LF-45» реєстраційний номер НОМЕР_1 належного приватному підприємцю ОСОБА_8 , який знаходиться на території підприємства потерпілого по АДРЕСА_5 . Реалізуючи злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_9 пішов до автостанції в смт. Летичів, де біля торгових кіосків запропонував ОСОБА_12 придбати у нього означене майно, не повідомляючи останньому, що має намір таке викрасти, на що той погодився. Після цього на автомобілі ОСОБА_12 під`їхали до будівлі КП «Летичівський спецлісгосп», що розташоване поряд з територією підприємства ОСОБА_8 , де зупинились. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_9 вільно проник на територію підприємства, належного приватному підприємцю ОСОБА_8 і з вказаного автомобіля марки «DAF» демонтував та повторно викрав дві акумуляторні батареї «FORSE» original 100 6 CT - 100А2, 850 A (EN) загальною вартістю 3912,34 грн. чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. В подальшому акумуляторні батареї відніс до автомобіля ОСОБА_12 і останній, не знаючи, що майно крадене, купив таке за спільно погоджену суму коштів в розмірі 950,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що жодним чином не оспорює фактичні обставини, які вказані в обвинуваченні, в тому числі час, місце, спосіб, перелік та вартість викрадених речей, тощо, щиро кається, усвідомлює суспільну небезпечність вчиненого, просить вибачення за свою поведінку і вчинені дії у потерпілих, обіцяє в майбутньому таких дій не вчиняти, шкода їм повністю відшкодована, просить призначити покарання, що не пов`язане із реальним позбавленням волі.

При цьому показав, що в кінці червня 2015 року, працюючи в ОСОБА_10 і маючи вільний доступ до приміщень, із гаражу належного потерпілому підприємства, що знаходиться в с. Бохни Летичівського району,таємно викрав бувші у використанні 4 електродвигуни та редуктор, які в подальшому велосипедом привіз в смт. Летичів, де продав на металолом ОСОБА_11 за 700 грн., при цьому останній не знав, що речі крадені. Отримані кошти витратив на власні потреби.

В жовтні 2015 року, проживаючи спільно із ОСОБА_7 на найманій квартирі в смт. Летичів Хмельницької області, скориставшись її відсутністю, з меблевої стінки спальної кімнати таємно викрав належні їй золоті прикраси ланцюжок і хрестик. Ці речі здав в ломбард, який знаходиться у смт. Летичів, та отримав за них приблизно 500 грн. Отримані кошти витратив на власні потреби.

08 листопада 2015 року біля 23 год. перебував у кафе «Євгенія», що в смт. Летичів, був в стані алкогольного сп`яніння. Вирішив викрасти акумулятори у ОСОБА_8 у якого працював різноробочим. З цією метою підійшов на автовокзалі до таксиста і спитав чи той придбає такі на що той погодився, при цьому таксисту не сказав про намір їх викрасти. Після цього таксисту показав куди їхати, а коли приїхали до вказаного місця, вийшов з автомобіля та пішов на територію підприємства ОСОБА_8 і з автомобіля марки «DAF» демонтував дві акумуляторні батареї. Ці акумулятори в подальшому продав таксисту приблизно за 900 грн., при цьому таксист не знав, що батареї крадені. Отримані кошти витратив на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви не може бути присутнім в судовому засіданні через довготривале відрядження у Польщу, тому просить розгляд справи проводити у його відсутність. До обвинуваченого будь-яких претензій немає, заподіяна шкода йому повністю відшкодована, тому просить призначити ОСОБА_9 покарання, що не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що певний час проживала спільно із ОСОБА_9 на найманій квартирі в смт. Летичів. У жовтні 2015 року помітила зникнення із меблевої стінки спальної кімнати належних їй золотих прикрас ланцюжка та хрестика. На її питання про те де вказані речі ОСОБА_9 не зізнавався, що такі викрав. В подальшому від сторонніх людей дізналась, що її співмешканець здав ці речі в ломбард. До обвинуваченого будь-яких претензій немає, заподіяна шкода їй повністю відшкодована, тому просить призначити йому покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, його вчинок йому пробачила.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_9 певний час працював у нього різноробочим. На початку листопада 2015 року помітив зникнення двох акумуляторних батарей з автомобіля марки «DAF». У зникненні цих батарей одразу запідозрив ОСОБА_9 , оскільки лише незначний час до крадіжки батареї були замінені і обвинувачений був присутній при цьому. Крім того напередодні зникнення ОСОБА_9 просив позичити кошти. На даний час до нього будь-яких претензій немає, заподіяна шкода повністю відшкодована, тому просить призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, учасники судового провадження обвинувачений, потерпілі, прокурор, не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши їх думку про те, що не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого та двох потерпілих, з`ясувавши можливість проведення судового розгляду у відсутність одного з потерпілих за наявності відповідної заяви від нього про проведення судового розгляду у його відсутність, на що усі учасники судового провадження погодились, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні: таємного викрадення чужого майна (крадіжка); таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно - при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить повне і беззаперечне визнання ним своєї вини та готовність нести передбачену законом відповідальність, добровільне відшкодування завданого збитку, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, запевнення в неповторенні неправомірної поведінки в майбутньому, те, що попросив вибачення в потерпілих та відсутність у них будь-яких матеріальних претензій, побажання усіх потерпілих про призначення покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння по епізоду таємного викрадення чужого майна від 08 листопада 2015 року.
ОСОБА_9 на обліках в лікарів нарколога, психіатра, невропатолога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні 1 малолітню дитину, за місцем зареєстрованого місця проживання скарг не надходило, компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє і претензій немає (т. 2 а.с. 110-116).
Частиною 1 статті 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Частиною 2 статті 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій статей інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, як необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи обставини вчиненого, тяжкість злочинів, особу винного, дані, які його характеризують, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих про призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, відсутність у них будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого, те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання, з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину. При цьому є необхідним покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою.
Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 491,04 грн., що підтверджується довідками (т. 2 а.с. 27, 55) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України. Зокрема, електродвигун необхідно повернути потерпілому ОСОБА_10 , акумуляторну батарею необхідно повернути потерпілому ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 33-34, 62-63).
Вирішуючи таким чином питання про речові докази суд враховує думку двох потерпілих та прокурора про необхідність повернення речових доказів їх законним володільцям, а також позицію самого обвинуваченого, який також вважає, що речові докази мають бути повернуті потерпілим, як власникам.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов потерпілими не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину.
Покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки, передбачені п.п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
акумуляторну батарею «FORSE» original 100 6 CT - 100А2, 850 A, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
електродвигун типу АОЛБ-22-4 2СЕР потужністю 180 ВАТТ, який зберігається в камері зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 491,04 грн., з них за проведення:

судової товарознавчої експертизи №1061т від 02 грудня 2015 року в сумі 245,52 грн.;

судової товарознавчої експертизи №141а від 09 грудня 2015 року в сумі 245,52 грн.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя підпис ОСОБА_1 .
Суддя Летичівського
районного суду ОСОБА_1