Справа № 405/3692/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням №0003087 від 09.03.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовець за контрактом, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

09.03.2016 року, в період часу з 03:00 год. по 04:00 год., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходився в приміщенні сауни, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , де під час розпиття алкогольних напоїв, побачив мобільний телефон марки «Lenovo S60-а» сірого кольору, який належав потерпілому ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 виник намір на таємне викрадення вищевказаного телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою наживи, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo S60-а», вартість якого згідно висновку експерта № 142 від 25.04.2016 року становить 4166.37 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «МТС» яка для потерпілого матеріальної цінності не складає, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 25 грн., сім картка мобільного оператора «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не має, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 25 грн. та чохол чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не складає.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 4216,37 грн.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин і показав, що потерпілого ОСОБА_4 раніше знав, стосунки були товариські. 09.03.2016 р. разом з потерпілим зустрілись у місті і вирішили поїхати у баню, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Під час відпочинку та розпиття спиртного побачив на підлозі біля потерпілого мобільний телефон. В цей час виник намір на крадіжку вказаного телефону. Скориставшись тим, що потерпілий за ним не спостерігав таємно викрав мобільний телефон потерпілого, який поклав в кишеню куртки. Вказав, що на наступний день викрадений мобільний телефон заклав до ломбарду, приблизно за 1700 грн. Зазначив, що мобільний телефон потерпілого викрав з метою його продажу, оскільки на той час не працював.

У вчиненному розкаявся.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав фактичні обставини кримінального правопорушення і проти них не заперечив, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_4 відмовився від заявленого цивільного позову, мотивуючи відмову тим, що обвинуваченим завдана шкода йому відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Просив суд обвинуваченого суворо не карати.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа характеризується позитивно, раніше не судимий, є військовослужбовцем за контрактом.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не визнано.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також те, що від злочину не настало тяжких наслідків, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, оскільки суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та попередження нових злочинів

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта у сумі 351 грн. 84 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1