Провадження № 11-кп/792/547/16
Справа № 689/338/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000052 від 04.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України за апеляційною скаргою прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції, на вирок Ярмолинецького районного суду від 01 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Романівка, Дзержинського району, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 02.07.2012 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 16.06.2014 року від відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ „Про амністію від 08.04.2014 року, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_8 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м.Заріччя, Ружинського району, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 26.11.2009 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 08.09.2010 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 18.09.2015 року, невідбутий строк 3 місяці 14 днів, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_9 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 на початку лютого 2016 року вступив у попередню змову з ОСОБА_9 та вирішив вчинити крадіжку майна з дачного будинку ОСОБА_7 , який знаходиться в АДРЕСА_1 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , того ж дня, близько 01 год., заздалегідь знаючи, що власниці будинку не має, з метою вчинення крадіжки пішли до господарства ОСОБА_7 .
Перебуваючи на вказаному господарстві, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до вікна із тильної сторони будинку, після чого розбили скло та проникли всередину, звідки здійснили крадіжку наступних речей: одного алюмінієвого баняка ємністю 15 л, за ціною 230 грн..; двох алюмінієвих баняків ємністю 10 л, за ціною 200 грн. кожен, на суму 400 грн.; двох алюмінієвих баняків ємністю 5 л, за ціною 170 грн. кожен, на суму 340 грн.: трьох алюмінієвих каструль ємністю 10 л, за ціною 180 грн. кожна, на суму 540 грн., однієї алюмінієвої каструлі ємністю 5 л, за ціною 160 грн., трьох алюмінієвих каструль ємністю 3 л, за ціною 140 грн. кожна, на суму 420 грн.; двадцяти штук закусочних тарілок, за ціною 10 грн. кожна, на суму 200 грн.: ста сорока трьох штук алюмінієвих виделок, за ціною 5 грн. кожна, на суму 715 грн., сорока семи штук алюмінієвих ложок, за ціною 5 грн. кожна, на суму 235 грн.; двох алюмінієвих поличок від холодильника, за ціною 20 грн. кожна, на суму 40 грн.; шістьох скляних стаканів об`ємом 0,075 л, за ціною 7 грн. кожен, на суму 42 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3322 грн.
Після цього, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 помістили викрадені речі у дві сумки та віднесли їх за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме в АДРЕСА_1 , з метою в подальшому збути їх на метало-приймальний пункт.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 с т.185 КК України.
Однак, судом встановлено, що вказана крадіжка мала місце не в грудні 2015 року, як вказано в обвинувальному акті, а в лютому 2016 року.
Дані обставини підтверджуються показаннями обвинувачених, потерпілої, протоколом огляду місця події від 04.02.2016 року та протоколом огляду від 04.02.2016 року.
В своїй апеляції, як вбачається з її змісту, прокурор просив скасувати вирок суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначає, що у обвинувальному акті при викладі обставин щодо вчинення обвинуваченими інкримінованих їм дій вказано дату вчинення правопорушення грудень 2015 року.
Вказує, що незважаючи на те, що відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, прокурор висунуте обвинувачення не змінив, однак місцевий суд фактично змінив частину обвинувачення, висунутого прокурором, при цьому, як на підставу зміни обвинувачення судом зазначено, що встановлено інший час вчинення правопорушення, а саме лютий 2016 року, чим було порушено право обвинувачених на захист від нового обвинувачення, а саме вимоги ч.4 ст.338 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляції з посиланням на зазначені у ній доводи, потерпілу, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинувачених, які покладаються на думку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За умови ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Місцевий суд при ухваленні оскаржуваного вироку вказаних вимог закону не дотримався.

У обвинувальному акті складеному старшим слідчим СВ Ярмолинецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області та затвердженого прокурором Городоцької місцевої прокуратури сторона обвинувачення вказала, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин в грудні 2015 року.
Місцевий же суд, як зазначено у вироку, прийшов до переконання, що обвинувачені таємно викрали майно із будинку потерпілої ОСОБА_11 в лютому 2016 року, тобто вийшов за межі пред`явленого їм обвинувачення щодо часу вчинення злочину.
Враховуючи, що прокурор пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змінював, то такий вихід місцевого суду за межі пред`явленого обвинувачення є незаконним.
При цьому, колегія суддів зазначає, що зміна часу вчинення злочину ОСОБА_9 з грудня 2015 року на лютий 2016 року має наслідком різну ступінь відповідальності останнього за вчинене, з огляду на те, що до лютого 2016 року спливав строк умовно-достроково звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання призначеного за вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 08.09.2010 року.

У відповідності до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Положеннями ст.415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції, проте такі у даній справі відсутні.
В силу ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст.3 Конституції України, ст.8 КПК України).
З огляду на викладене, колегія суддів вимушена ухвалити у цій справі найприйнятніше рішення: скасувати оскаржений прокурором вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд цього кримінального провадження у Ярмолинецькому районному суді в іншому складі суду.
На думку колегії суддів, прийняттям саме такого рішення у цій справі не буде порушено балансу прав і законних інтересів як сторони захисту, так і сторони обвинувачення.
У зв`язку із наведеним та керуючись ст.ст.407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Ярмолинецького районного суду від 01 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати.

У кримінальному провадженні №0000052 від 04.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України призначити новий судовий розгляд в Ярмолинецькому районному суді в іншому складі суду.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2