Справа №732/935/16-к
Провадження № 1-кп/732/66
УХВАЛА
12 липня 2016 року м.Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України
З Менської місцевої прокуратури Чернігівської області 01.07.2016 року до Городнянського районного суду Чернігівської області надійшли для розгляду обвинувальний акт, затверджений прокурором Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, та додані до нього документи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України
Ухвалою судді від 05.07.2016 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні укладання угоди сторонами кримінального провадження не ініційовано.
Підстав для зупинення або закриття кримінального провадження під час підготовчого провадження не встановлено.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має вирішити питання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування цих заходів, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
В підготовчому судовому засіданні від сторін клопотань, в тому числі про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, не надійшло. Підстав для застосування цих заходів не вбачається.
Суд, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, заслухавши думку прокурора та обвинувачених, які вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та жодних клопотань не заявляли, приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,
зокрема й ті, що стосуються самої події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого (п. 5 ч. 2 ст. 291, п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України), правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України.
Виклад фактичних обставин справи - це формулювання фактичного складу діяння, тобто конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та які мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину.
В порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить виклад всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема відомостей про час (годину) внесення обвинуваченими в офіційний документ неправдивих відомостей, а також про час (годину) видачі завідомо неправдивого документа, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.
В силу ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено місце (адреса) вчинення кримінальних правопорушень приміщення Ріпкинського районного будинку культури по вулиці Святомиколаївській, 89 в смт. Ріпки Чернігівської області.
При цьому в обвинувальному акті не наведено та в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні посилання на те, чому справа має бути розглянута саме Городнянським районним судом Чернігівської області. Відсутність такої вказівки позбавляє суд можливості встановити територіальну підсудність розгляду даного кримінального провадження.
Крім того, як вбачається зі змісту обвинувального акта ОСОБА_4 не обвинувачується, а підозрюється у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В подальшому в обвинувальному акті вказується, що умисні дії ОСОБА_4 виразилися у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Далі по тексту обвинувального акта зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що вона привласнила та розтратила грошові кошти державного бюджету.
При цьому подальшому в обвинувальному акті вказується, що умисні дії ОСОБА_4 виразилися у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Невизначеність прокурора в обвинувальному акті щодо вказаних фактичних обставин та формулювання обвинувачення позбавляє суд у подальшому можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, визначити межі судового розгляду стосовно обвинувачених з огляду на п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України).
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.
Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинувачених на захист.
Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст. 109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані про ознайомлення підозрюваних та захисника з матеріалами досудового розслідування (розділ 1 п.23,24), проте даних про залучення захисника реєстр не містить, навпаки в ньому є вказівка про те, що підозрювані відмовились від послуг адвоката.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту та вважає обвинувальний акт таким, що підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, що не була присутня під час її проголошення - з дня отримання копії цього судового рішення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1