Справа № 473/2747/16-к
УХВАЛА
іменем України

"08" вересня 2016 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вознесенську клопотання слідчого, погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001684 від 07.09.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вознесенським відділом поліції ГУ НП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001684, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Слідча звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з подальшим етапуванням в СІЗО м.Миколаєва, обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема тим, що ОСОБА_5 , який має статус підозрюваного, може ухилитися від суду та органів досудового слідства, а також вчинити інші злочини, впливати на свідків і потерпілих.

На підставі ст.107 ч.1 КПК України за відсутності клопотань учасників процесуальної дії слідчим суддею прийнято рішення розглянути матеріали без застосування засобів фіксування кримінального провадження.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала та з огляду на дані про особу підозрюваного, просила клопотання задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив клопотання задовольнити та окрім ризиків, просив врахувати те, що ОСОБА_5 був засуджений за аналогічний злочин і судимість в передбаченому законом порядку не погашена, що не виключає вчинення ним нових злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо поданого клопотання та просив застосувати відносно нього цілодобовий домашній арешт, вказавши, що до слідчого він з`являвся, з потерпілим намагається примиритися та не вчиняв тиску ні на свідків, ні на потерпілого по справі. Вказав, що живе з батьками та братом за адресою АДРЕСА_1 і по цій адресі може відбувати домашній арешт, з`являючись до слідчого.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Частина 1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обгрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, підозрюваним не оспорювалася. Також вона підтверджується наступними матеріалами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2016 року, згідно з яким ОСОБА_6 звернувся до поліції із повідомленням про те, що 07.09.2016 року в нічний час біля кафе «Венеція», що розташоване в с.Прибужани ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме легковим автомобілем «ЗАЗ» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

згідно із протоколом допиту підозрюваного від 07.09.2016 року ОСОБА_5 розповів про обставини вчинення злочину;

встановлені в ході слідства обставини вчиненого ОСОБА_5 правопорушення також містяться у витягу із ЄРДР, наданому стороною обвинувачення.

Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001684 від 07.09.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

07.09.2016 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та допитано його в якості підозрюваного.

Про наявність ризиків, на які послалися прокурор і слідчий, а саме того, що ОСОБА_5 може продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у даному кримінальному провадженні свідчать матеріали, які характеризують особу підозрюваного, а саме: вимога про судимість, з якої вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, в тому числі за вчинення аналогічного злочину; ніде не працює; негативна характеристика за місцем проживання.

Ризики впливу на свідків, потерпілого, а також того, що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду на момент розгляду клопотання слідчим та прокурором матеріалами справи чи іншими доказами - доведені не були.

Таким чином, наданими матеріалами прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, не надано доказів ухилення підозрюваного від явки до органів слідства, впливу на свідків чи потерпілих. Крім того, не доведено, що підозрюваний вчиняв дії, які б свідчили про такі ризики.

Існує ризик продовження підозрюваним злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий, з місць позбавлення волі звільнився умовно-достроково 10.12.13 року, проте уникнення цього ризику є можливим у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачених п.3 ч.1 цієї статті слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Пункт 3 статті 5 Конвенції про основі права і свободи людини вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 06 листопада 2016 року включно за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово, за винятком явки до слідчого, прокурора чи суду.

На час дії домашнього арешту покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: утримуватися від спілкування з особами, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні № 0001684, а також носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та прокурорі ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: