Справа № 739/56/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/229/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2016 року,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2016 року ОСОБА_6 , відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що закріплені у ст. 72 КК України правила розповсюджуються лише на засуджених осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких (строкових) покарань - не відноситься.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою зарахувати йому у строк відбування покарання термін тримання в місцях попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України. На думку апелянта, йому було необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки Закон України, яким було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю. При цьому, жодних обмежень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, цим Законом не передбачено.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги з підстав наведених у неї, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Засуджений, згідно ч. 3 ст. 43 КПК України, має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Обвинувачений, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України, наділений правом мати захисника, який би брав участь у проведенні процесуальних дій, та на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Як передбачено ч. 1 ст. 49 КПК України, слідчий прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, зокрема, у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника, або підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що усупереч вимогам ст.ст. 49, 52, 324 КПК України фактичної участі захисника у розгляді клопотання ОСОБА_6 , який засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, судом забезпечено не було, заходів для прибуття адвоката в судове засідання не вжито та здійснено судове провадження за відсутності захисника, участь якого в даному випадку є обов`язковою.

Наведена обставина, що призвела до порушення права засудженого на захист, згідно п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4