печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , володільця майна - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 29.02.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, службові особи митного посту «Східний термінал» Київської митниці Державної фіскальної служби України та інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів, а саме: начальник інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів ОСОБА_5 , діючи в організованій групі з начальником відділу ринкового нагляду інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів ОСОБА_7 , налагодивши схему отримання неправомірної вигоди від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності через посередника - ОСОБА_8 .
18.03.2016 року о 16 год. 58 хв. на вулиці біля ресторану італійської кухні «Бабене», що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кутузова, 18/7, на підставі вищевикладеного та ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 368 КК України.
18.03.2016 року у ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти в сумі 21000 (двадцять одна тисяча) гривень,
службові документи на 3 арк.; гумові резинки зі слідами спеціального засобу 3 шт.; візитні картки на ім`я ОСОБА_9 17 шт., барсетка, в якій містились вищевказані грошові кошти у сумі 21000 грн.
При цьому, оглядом вказаних грошових коштів установлено, що грошові кошти у сумі 21000 грн. (двадцять одна тисяча гривень), а саме 105 купюр номіналом 200 гривень, з вищезазначеними індивідуальними номерами, які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 під час затримання останнього 18.03.2016 року, були надані свідку ОСОБА_10 за його добровільної згоди з метою викриття злочину 17.03.2016 року.
Приймаючи до уваги, що зазначені грошові кошти, мобільний телефон, службові документи, гумові резинки, службове посвідчення, аркуш з чорновими записами, флеш карта пам`яті, візитні картки, барсетка виявленні та вилучені у ході особистого обшуку начальника інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів ОСОБА_5 , а в ході досудового розслідування досліджується факт причетності ОСОБА_5 до вищевказаної злочинної діяльності, відтак вказане вище майно є доказом у даному кримінальному провадженні, а тому, з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного установлення обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на майно.
Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, захисника та володільця майна ОСОБА_5 , які заперечували проти його задоволення, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, подані захисником матеріали, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Органом досудового розслідування в поданому клопотанні ініційовано питання про накладення арешту на майно, вилучене під час особистого огляду ОСОБА_5 18.03.2016, з метою забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні. Зазначене також обґрунтовується тим, що в якості правових підстав для арешту майна слідчий посилається саме на вимоги ч. 2 ст. 167 КПК України. Такі підстави накладення арешту на майно, як, наприклад, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, що передбачена санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, в якості обов`язкового додаткового покарання, в клопотанні органу досудового розслідування відсутні.
Однак, у відповідності до положень ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Отже, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано органом досудового розслідування зі значним пропуском строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України, будь-яке обґрунтування чому в клопотанні не зазначено, питання про поновлення пропущеного строку з поважних причин прокурором не ставиться.
Те, що грошові кошти, мобільний телефон, службові документи, гумові резинки, службове посвідчення, аркуш з чорновими записами, флеш карта пам`яті, візитні картки, барсетка виявленні та вилучені у ході особистого обшуку ОСОБА_5 , рівно як призначення та проведення в кримінальному провадженні відповідних експертиз, не може виправдовувати пропуск встановленого законом строку для внесення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна на 3 місяці. Вчиненню вказаних процесуальних дій повинно було передувати звернення органу досудового розслідування до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, що у справі не зроблено.
Підсумовуючи викладене, вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1