АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/508/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року, якою було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тбілісі, громадянина Грузії, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, та щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 години 20 хвилин 11 червня 2016 року.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому кримінальному правопорушенні, із врахуванням тяжкості правопорушення та покарання яке загрожує, існують реальні ризики його переховування від органів досудового розслідування та суду. Також в ухвалі вказано, що він може незаконно впливати на свідків та потерпілого, та враховуючи відомості про особу підозрюваного, його матеріальний стан та соціальні зв`язки, відсутність джерел законних доходів, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі :
Адвокат ОСОБА_10 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що його підзахисний не володіє українською мовою, внаслідок чого йому не було надано перекладача, матеріали провадження та клопотання, а також ухвала суду на рідну мову підозрюваного не перекладалися.

Зазначає, що він звертався до слідчого судді з клопотанням про допит свідка з метою спростування заявлених в клопотанні ризиків, проте слідчий суддя відмовив в його задоволенні.

Вважає, що викладене в клопотанні слідчого щодо існування ризиків нічим не обґрунтовано, на їх підтвердження не надано будь-яких доказів, і ці обставини були залишені слідчим суддею без уваги, а ухвала містить лише формальне посилання на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також вважає, що під час розгляду клопотання не було враховано відомості про особу підозрюваного та його соціальні зв`язки.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22:00 год. до 07:00 год. в межах строку досудового розслідування.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, думку захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, думку підозрюваного, який підтримав думку свого захисника, вивчивши та перевіривши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, доповнення до неї та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно статті 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час апеляційного провадження встановлено, що вказані вимоги не були виконані у повному обсязі.

Апеляційним переглядом встановлено, що в провадженні Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001161 від 12.04.2016 року за фактом вчинення закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , вчиненому за попередньої змовою групою осіб.

Під час оперативно розшукових заходів було встановлено, що до вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_7 , у зв`язку з чим,під час подальшого проведення досудового розслідування останньому було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

14 квітня 2016 року слідча Кіровського ВП ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулась до суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2016 року вказане клопотання було задоволено, щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 годин 20 хвилин 11 червня 2016 року.

Під час апеляційного перегляду підозрюваний ОСОБА_7 повідомив, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину, зазначив що його справжні ім`я, прізвище та по батькові не ОСОБА_7 , а ОСОБА_13 та пояснив, що його особу було встановлено як ОСОБА_11 за відомостями, наданими слідчою. Він також пояснив. що свій паспорт паспорт він втратив, інших документи, що посвідчують його особу, він не має.

Згідно відповіді консульства Грузії, особа на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними Агенства по розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії, - не фіксується.
Таким чином колегія вбачає, що під час досудового розслідування не було достеменно встановлено особу підозрюваного, що є суттєвою неповнотою досудового розслідування. Також під час розгляду клопотання в суді, слідчим суддею не було вжито заходів для встановлення особи підозрюваного, що обґрунтовано свідчить про неповноту судового розгляду.
Під час апеляційного розгляду колегії суддів також було надано слідчою ОСОБА_9 відповідь Агенства по розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії № 70/15747 від 04 травня 2016 року, відповідно до якого особа на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не фіксується.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а також, врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Але, як видно, вказані вимоги не були дотримані, у зв`язку з чим колегія приходить до висновку про те, що наявні відомості, передбачені ст. 178 КПК України, щодо підозрюваного не можуть напевне його стосуватися, а саме про його вік, соціальні зв`язки, репутацію, сімейний стан, стан здоров`я, наявність або відсутність судимостей, а відповідно, наявні відомості неможна враховувати та опиратися на них при визначенні наявності ризиків, заявлених в клопотанні, що слідчим суддею було залишено поза увагою.

Також слідчим суддею не було з`ясовано наявність доказів на підтвердження заявлених ризиків, він лише обмежився формальним їх переліченням, а також не було встановлено підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що їх наявність встановлена під час досудового розслідування, тобто вважав їх беззаперечно існуючими та доведеними.

Відповідно ж до практики Європейського суду з прав людини, судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин, зокрема ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції і така правова позиція ЄСПЛ знайшла своє відображення у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 01 березня 2007 року.

Крім цього, під час апеляційного перегляду було встановлено, що підозрюваний недостатньо розуміє українську мову, якою ведеться судочинство, розмовляє російською мовою, у зв`язку з чим колегія суддів вважає. що під час слухання провадження в суді 1 інстанції, було допущено порушення права підозрюваного на захист.

Відповідно до статті 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а згідно ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Виходячи з вищенаведеного, та у зв`язку із не встановленням достовірних даних щодо особи підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді, та відмовити слідчому в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою апеляційну скаргу адвоката задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати, та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчогоКіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3