У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі прокурораОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 21 квітня 2016 року апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, в м. Києві без постійного місця проживання, неодноразово судимого, останній раз 01.02.2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі, що звільнився 19.10.2015 року на підставі ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.10.2015 року умовно-достроково на 6 місяців 13 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та йому за цим законом призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2011 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Вирішено питання про долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він, не маючи в м. Києві постійного місця роботи, з корисливих мотивів вирішив заволодіти чужим майном шляхом розбійного нападу із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, використовуючи для цього заздалегідь заготовлений ніж побутового призначення, якій він мав при собі, за наступних обставин.
23 грудня 2015 року, приблизно о 19 год., реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, спрямований на вчинення розбою, ОСОБА_6 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка прогулювалася з малолітньою дитиною. Підійшовши ззаду до ОСОБА_7 , він, з метою подолання можливого опору з її боку, приставив до її поясниці вказаний ніж, та, погрожуючи ним, став вимагати, щоб потерпіла віддала йому наявні в неї цінності. Сприйнявши погрози ОСОБА_6 як реальну загрозу своєму та дитині життю, ОСОБА_7 не стала чинити опір та віддала нападнику свій мобільний телефон Нокіа-6700с-1, вартістю 1.500 грн., із сім-карткою оператора, вартістю 15 грн., а також золоту обручку, вагою 2 гр., вартістю 2.500 грн. та грошові кошти в сумі 80 грн. Заволодівши у такий спосіб - з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої її майном на загальну суму 4.095 грн., ОСОБА_6 на місці злочину був затриманий.
Не погоджуючись з вироком в частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок місцевого суду щодо нього змінити, зменшити призначене судом покарання, обґрунтовуючи тим, що вину він визнав, не завдав потерпілій ні матеріальної шкоди, ні тілесних ушкоджень та покаявся у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_7 , про час, дату та місце розгляду провадження повідомлена належним чином, її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які обвинуваченим не оспорюються, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, на виконання вказаних вимог закону, суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, що віднесений законом до тяжкого злочину, конкретні обставини провадження зухвалий спосіб вчинення злочину у присутності малолітньої дитини, особу винного, що неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а будучи звільненим від покарання умовно-достроково, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив злочин.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , визнано рецидив злочинів.
Разом з цим, при призначенні покарання обвинуваченому, суд прийняв до уваги і доводи, що містяться в апеляційній скарзі обвинуваченого, а саме дані про особу ОСОБА_6 , який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації в іншій місцевості.
Визнав суд обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття.
За наведеним, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не у максимальних межах, встановлених в санкції ч. 1 ст. 187 КК України.
Правильно до ОСОБА_6 застосовані і положення ст. 71 КК України та призначено покарання за сукупністю вироків, оскільки злочин за даним вироком він учинив під час умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2011 року.
З урахуванням конкретних обставин провадження, особи винного, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов ґрунтовного висновку, що саме таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нового злочину.
Колегія суддів не вбачає жодних підстав для зміни вироку суду, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить переконливих доводів того, що призначене йому покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості.
В даному конкретному випадку не є такими обставинами і посилання обвинуваченого на не завдання потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків, оскільки обвинуваченого було затримано безпосередньо на місці злочину чоловіком потерпілої ОСОБА_7 з іншими особами, а все викрадене майно було відразу ж повернуто.
Не спричинення потерпілій тілесних ушкоджень під час встановлених судом першої інстанції обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, на що посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, не може бути визнано обставиною, що може слугувати підставою для пом`якшення ОСОБА_6 покарання.
Інших підстав, щоб заслуговували на увагу, які б свідчили про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 суворого покарання, - в апеляційній скарзі не вказано, не вбачає таких обставин і суд апеляційної інстанції.
За викладеним, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 120 151 000 800 129 30 відносно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3