Справа №345/2261/16-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2016 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, громадянина України, раніше судимого вироком Калуського міськрайонного суду від 19.10.2015 року за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
за ст. 162 ч.1 КК України,-
Що ОСОБА_4 16.05.2016 року в АДРЕСА_2 вчинив незаконне проникнення до житла.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
Так, 16.05.2016р. о 12.30 год маючи на меті незаконно проникнути у житло, прибув до домоволодіння-житлового будинку, що у АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де умисно, проти волі законного володільця, шляхом відважування дверей незаконно проник усередину даного житлового будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_4 незаконно пересувався по кімнатах, де був затриманий ОСОБА_5 , який припинив злочинні дії .
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою визнав повністю та пояснив, що проник в житло за вищевказаних обставин, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати. Згідний обмежитись його допитом та не досліджувати докази стосовно фактичних обставин. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого є добровільною, і він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.162 ч.1 КК України, так як він вчинив незаконне проникнення до житла.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що він на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває /а.с 20-21/, не є депутатом /а.с. 23/. Суд також враховує, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення злочинів, передбачених ст.15 ч.3 ст.185 ч.3, ст.185 ч.2, 309 ч.1, КК України / а.с.24-29/, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний невеликої тяжкості злочин. Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст.162 КК України у виді обмеження волі.
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року /а.с.28-29/ ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України його було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Судом встановлено, що під час іспитового строку ОСОБА_4 вчинив новий злочин.
Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1, ч.4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 слід остаточно призначити покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та обрати покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177-178 КПК України, а також те, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового терміну та для належного виконання судового рішення ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту із зали судового засідання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд ,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України та призначити покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.
Згідно ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року та у відповідності до ст.72 КК України остаточно призначити йому покарання 3 /три/ роки 1 місяць позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під варту до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту із зали судового засідання.
Строк відбування покарання обчислювати з 14.00 год 11.08.2016р.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою протягом цього часу з моменту вручення їй копії вироку.

ГОЛОВУЮЧА: