Справа №592/6366/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/910/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 09.09.2014 року.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 раніше двічі засуджувався за вчинення умисних злочинних дій, в т.ч. за вчинення тяжкого злочину, а це свідчить про те, що особа позитивних висновків для себе не зробила, не має сталої поведінки, схильна до злочинної діяльності та представляє небезпеку для суспільства. Також суд зазначив, що комісією Сумської ВК №116 було відмовлено у застосуванні до ОСОБА_7 ст.82 КК України.

На зазначену ухвалу засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд не взяв до уваги всіх обставин справи та не надав їм належної оцінки, чим допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та порушення кримінального процесуального закону. Так, апелянт зазначає, що він характеризується позитивно, за сумлінне ставлення до праці та бездоганну поведінку має заохочення від начальника установи, правил внутрішнього розпорядку не порушував, на протязі тривалого проміжку часу був працевлаштований в їдальні установи. Також засуджений зазначає, що за час відбування покарання змінив свою поведінку по відношенню до суспільства в позитивну сторону, спроможний дотримуватися соціальних норм життя та не має наміру повернення до злочинної діяльності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений Білопільським районним судом Сумської області 09 вересня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Покарання відбуває у Сумській ВК №116.

08 липня 2016 року він звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання призначеного за вищевказаним вироком, більш м`яким. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми 10 серпня 2016 року засудженому було відмовлено в задоволенні такого клопотання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.537, 539 КПК України, вислухавши пояснення ОСОБА_7 , представника установи відбування покарання, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, врахувавши думку представника адміністрації установи, який вважав, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення і застосування ст.82 КК України є передчасним, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Так, ч.3 ст. 82 КК України передбачає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. При цьому, заміна особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував особу засудженого, який втретє притягнутий до кримінальної відповідальності; його поведінку за весь час відбуття покарання; тяжкість вчиненого ним злочину (злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, є тяжким) та встановив, що засуджений не став на шлях виправлення, й відповідно заміна йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке є передчасним.

Доводи апеляційної скарги засудженого про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, несправедливість та упередженість судового рішення колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного,

Так, як вбачається з матеріалів провадження та протоколів судових засідань (а.п.13, 20), дані про особу засудженого, який виконує обов`язки нічного днювального, не працевлаштований, застосування до останнього одного заохочення за весь час відбуття покарання, відсутність стягнень та порушень внутрішнього розпорядку, досліджувались в ході судового розгляду і при прийнятті остаточного рішення були враховані судом в сукупності з іншими обставинами справи.

Посилання суду про те, що засуджений раніше двічі засуджувався за вчинення умисних злочинних дій, в тому числі за вчинення тяжкого злочину, і на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину за вироком суду від 09.09.2014 року, наведені як дані про особу засудженого, та правильно враховані судом при вирішенні питання про можливість застосування ст. 82 КК України.

Крім того, основну інформацію про поведінку засудженого під час відбування покарання суд отримує від адміністрації кримінально-виконавчої установи.

З огляду на зазначене, судом також вірно взято до уваги протокол комісії Сумської ВК №116 від 08 липня 2016 року по розгляду матеріалів на засуджених, згідно якого було відмовлено у застосуванні до ОСОБА_7 ст.82 КК України, оскільки особа стає на шлях виправлення, однак заміна невідбутої частини покарання на більш м`яке є передчасною.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою та приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно ОСОБА_7 , призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 09.09.2014 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.