Справа № 727/3984/16-к
Провадження № 1-кп/727/230/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про примирення від 24 червня 2016 року, укладену в кримінальному провадженні № 0001302 від 11 травня 2016 року, яке надійшло до суду з Чернівецької місцевої прокуратури, за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уоженця м.Вольск, Саратовської області, РФ, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 07 травня 2016 року о 01-44 годині, знаходячись біля будинку №162 по вул. Головній, м.Чернівці, притримуючи за руку потерпілого ОСОБА_5 , переслідуючи корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, таємно викрав з лівої кишені штанів ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Сони» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 5555 грн., в якому знаходилася сім картка вартістю 10 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн. Після чого з місця вчинення злочину скрився, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5575 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України, таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України під час підготовчого розгляду 24 червня 2016 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у таємному викраденні чужого майна. Претензій у потерпілого до обвинуваченого немає.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих доходів громадян, що становить 1700 грн.

На момент підписання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1) КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за даний злочин (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди).

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_5 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян., що становить 1700 грн.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , чи він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 злочину за ст.185 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин, ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 24 червня 2016 року між ним та потерпілим ОСОБА_5 і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого злочину, а також особи обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 червня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним за ст.185 ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. в дохід Держави.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ ОСОБА_1