печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, відповідно до вимог ст. 194 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001641 від 21.12.2012, звернувся до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Слідчою групою третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001641 від 21.12.2012 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України за фактами перевищення влади працівниками ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві і спричинення тілесних ушкоджень громадянам, а також перешкоджання законній діяльності журналістів «Нового каналу» та народних депутатів України під час проведення 08.04.2010 в ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» фотовиставки «Волинська різня: польські та єврейські жертви ОУН-УПА» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 351, ч. 2 ст. 296 КК України. Під час проведеного у вказаному кримінальному провадженні досудового розслідування встановлено, що народний депутат України 6 скликання від Партії регіонів ОСОБА_13 , який також являвся головою ради Всеукраїнської громадської організації «Правозахисний громадський рух «Російськомовна Україна», бажаючи поширити серед представників різних корінних етнічних національностей України, об`єднаних єдиним українським народом, розбрат та ворожнечу, подальший розкол України, а також формування негативної громадської думки про національно- визвольний рух українського народу в роки Другої Світової війни і зокрема ролі Організації українських націоналістів і Української Повстанської Армії стосовно польського та єврейського народів, організував проведення з 08.04.2010 до 10.04.2010 виставки фотографій і документів під назвою «Волинська різня - польські та єврейські жертви ОУН-УПА» у Великій виставковій залі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2. Розуміючи, що інформація та матеріали фотовиставки можуть викликати негативну реакцію та суспільне загострення з боку окремих патріотично налаштованих громадян, представників політичних партій та націоналістичних рухів, для яких ОУН-УПА та її лідери є ідейними беззаперечними авторитетами, маючи на меті спровокувати конфлікт між громадянами, які мають різне світоглядне бачення щодо діяльності ОУН-УПА, а також причин та обставин перебігу подій Волинської трагедії в роки війни, ОСОБА_13 спільно із невстановленими слідством особами з числа вищих посадових осіб держави та керівниками ГУМВС України в м. Києві розробив план по силовому придушенню патріотизму та громадянської самосвідомості у відвідувачів даної виставки, шляхом застосування до них працівниками правоохоронних органів фізичної сили, спричинення тілесних ушкоджень, затримань і притягнення до відповідальності.

Для безпосереднього виконання указаного плану ОСОБА_13 вступив у змову із керівниками МВС України та ГУМВС України в м. Києві, якими у свою чергу для його реалізації залучено заступника начальника управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 , начальника ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 , його заступника ОСОБА_15 , а також командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 з особовим складом підпорядкованої йому роти, у тому числі міліціонерами ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та командиром першого взводу ОСОБА_7 та іншими, які погодилися вчинити незаконні насильницькі дії щодо відвідувачів виставки.

Приблизно о 07 год. 00 хв. 08.04.2010 до ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2 прибули заступник начальника УГБ - начальник відділу організації охорони громадського порядку ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 , начальник ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 , його заступник ОСОБА_15 , командир першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві

ОСОБА_9 з особовим складом підпорядкованої йому роти, у тому числі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими співробітниками міліції.

Керівництво і координацію дій зазначених нарядів і працівників міліції здійснював особисто ОСОБА_14 . У день відкриття виставки 08.04.2010, дізнавшись із засобів масової інформації про її проведення, з метою вивчення представлених на ній документів та фотоматеріалів, висловлення своєї громадянської позиції щодо справжнього, на їх думку, перебігу відповідних історичних подій, участі у презентації виставки до ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2 прибули патріотично налаштовані громадяни, зокрема, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та інші, а також Почесний Голова Української республіканської партії - Герой України ОСОБА_30 .

При цьому, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_27 прибули на виставку також в якості журналістів у зв`язку із виконанням редакційного завдання газети ВО «Свободи» по підготовці репортажу та висвітленню у засобах масової інформації змісту даної виставки.

У свою чергу ОСОБА_14 і ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», близько 10 год. 30 хв. 08.04.2010, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на застосування насильства до ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , Героя України ОСОБА_31 та інших осіб, які з ними прибули, перевищуючи владу та надані йому службові повноваження, всупереч вимогам ст. ст. З, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 - 5, 10 - 13, 20 Закону України «Про міліцію», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, відразу ж продублювали вищевказану вказівку ОСОБА_13 і надали незаконний наказ ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та іншим співробітникам міліції застосувати насильство, вивести із приміщення, затримати і помістити в службовий автотранспорт міліції вищевказаних відвідувачів виставки, залучивши таким чином своїх підлеглих до вчинення злочину, що останні погодились вчинити та вчинили.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час співробітниками міліції у зв`язку з протиправним застосуванням фізичної сили та насильства заподіяно фізичний біль громадянам ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та Герою України Лук`яненку, а громадянину похилого віку ОСОБА_26 завдано легкі тілесні ушкодження у вигляді садна подовженої форми на долонній поверхні основної фаланги 1 пальця лівої кисті, по 1 -му синцю на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, з переходом у проекцію ліктьового суглобу, на зовнішню та бокову поверхні та верхню третину передпліччя.

В подальшому, завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи у змові та за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час співробітниками міліції, на виконання вказівки ОСОБА_14 , на службовому автотранспорті доставили затриманих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 та ОСОБА_28 до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, де на підставі поданих ними рапортів про нібито вчинення хуліганських дій та опору працівникам міліції стосовно затриманих співробітниками цього райуправління міліції складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, а після цього супроводжено до Шевченківського районного суду м. Києва.

За результатами судових розглядів цих проваджень ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 та ОСОБА_28 визнано судом невинними у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень та закрито відповідні справи.

Крім фізичного болю та тілесних ушкоджень вищевказаним потерпілим протиправними діями ОСОБА_4 принижено їх честь та гідність, а також заподіяно істотної шкоди їх гарантованим Конституцією України правам на свободу думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань, право на повагу до своєї гідності, на свободу та особисту недоторканість.

20.09.16 слідчим, згідно вимог ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Краснопілка Гайсинського району Вінницької області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а саме в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні за попередньою змовою групою осіб працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями.

Вказана підозра, яка повідомлена ОСОБА_4 , обґрунтовується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час розслідування, зокрема, показами потерпілих ОСОБА_17 ,, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , свідків, висновками експертиз, документами отриманими під час тимчасового доступу, відповідно до яких осіб, які були затримані ОСОБА_4 , та іншими за вчинення нібито адміністративного правопорушення судом виправдано.

Прокурор вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки він може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, без застосування вказаного запобіжного заходу ОСОБА_4 може:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики підтверджується наступним.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 відповідно до наказу № 383 о/с із 29.04.2016 обіймає на даний час посаду поліцейського взводу № 1 роти № 1 полку поліції особливого призначення № 1 Головного управління Національної поліції у м. Києві, який дислокується за адресою: м. Київ, просп. Лобановського, 152а та сформований на базі колишнього Полку міліції особливого призначення «Беркут» ГУМВС України в м. Києві. Враховуючи те, що саме бійці першої оперативної роти ПМОП «Беркут» залучалися до охорони громадського порядку 08.04.2010 в ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», і частина з них є свідками в розслідуваному кримінальному провадженні, то без застосування даного запобіжного заходу ОСОБА_4 матиме змогу здійснювати вплив на колег з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також спілкуватися з іншими проживаючими у відомчому гуртожитку за даною адресою підозрюваними в даному провадженні, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 .

До того ж, маючи понад десятилітній досвід служби в системі МВС України, ОСОБА_4 володіє спеціальними знаннями та навичками в сфері здійснення боротьби зі злочинністю, які можуть бути ним використані для протиправного впливу на свідків у провадженні та знищення доказової бази.

Також підозрюваний згідно повідомлених ним при допиті в якості свідка від 25.08.2016 року відомостей є неодруженим та не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та перешкод для зміни ним місця постійного проживання та ухилення від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків : наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років; вік та фізичний стан ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

З метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього майновий стан та колишні службові зв`язки, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням обов`язків, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, строком на 60 діб.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можливо. При цьому, застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий арешт не можливо, з урахуванням особи підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. Обов`язки, відповідно до ст. 194 КПК України, необхідно покласти з метою належного виконання підозрюваним застосованого запобіжного заходу і контролю за такою поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вказуючи на безпідставність тверджень сторони обвинувачення про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного без застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу. Так, сторона захисту вказувала на те, що у кримінальному провадженні, яке було розпочато 16 квітня 2010 року, орган досудового розслідування повинен був зібрати достатні докази, з квітня 2016 року підозрюваний ОСОБА_4 замає посаду поліцейського взводу та не має доступу до документів, які можуть мати значення для кримінального провадження. Крім того підозрюваний має статус учасника бойових дій, приймав участь в зоні АТО , має мати, похилого віку, яка потребує його допомоги.

Слідчий суддя вислухавши прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , дослідивши додані до клопотання матеріали та надані під час судового розгляду документи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Згідно доданих до клопотання матеріалів 20 вересня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.28, ч2 ст.365 КК України в редакції 15.04.2008р. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину передбачає покарання до восьми років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного , зокрема слід врахувати те, що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Києві, має мати похилого (пенсійного) віку, яка проживає окремо та потребує допомоги. Слід врахувати репутацію підозрюваного, який не має будь-яких компрометуючих даних щодо його поведінки.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи термін, що минув з часу події, відносно якої проводиться досудове розслідування, посаду, яку на сьогодні займає підозрюваний, слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування.

Слід також врахувати відсутність належного обґрунтування сторони обвинувачення в тій частині, що саме ізоляція підозрюваного призведе до більш ефективного досудового розслідування, або забезпечить здобуття стороною кримінального провадження таких доказів, які на даній стадії ще не були здобуті. Посилання на те, що підозрюваний може здійснювати вплив на колег, використовувати свої навички для знищення доказової бази є голослівними, без належного обгрунтування, а тому до уваги не приймаються.

При цьому слід врахувати те, що підозрюваний не має іншого доходу аніж власна заробітна плата, а тому обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без достатньо вагомих на те аргументів призведе до порушення нормального життя та забезпечення повсякденними потребами.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,179,184, 192-194,196,198, 205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :
клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та /або роботи;

- утримуватись від спілкування із потерпілими, підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні визначених слідчим або прокурором;

- здати слідчому закордонний паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання поклаених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_32 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя ОСОБА_1