СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/783/16
ун. № 759/2979/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників ТОВ «Діамед» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві скаргу Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000313 від 08.09.2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «Діамед» звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 08.09.2015 року, обґрунтовуючи скаргу тим, що 12.01.2014 року відбулося пограбування, внаслідок якого зникла більша частина документів ТОВ «Діамед». 07.09.2015 року було направлено заяву про залучення до кримінального провадження № 0000313 в якості потерпілого. Зазначає, що товариство знаходиться за адресою м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 5, відповідно до договору оренди № 01/1-16-12/13. Постанова про відмову у задоволенні клопотання є незаконною, оскільки є докази, на підтвердження завдання скаржнику майнової шкоди в особливо великому розмірі, а тому просить її скасувати та зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" до кримінального провадження як потерпілого.
Представники ТОВ «Діамед» в судовому засіданні подану скаргу підтримали, просили її задовольнити. В судовому засіданні представники надали додаткові пояснення в яких зазначили про те, що факт знаходження ТОВ «Діамед» за адресою: м. Київ, вул.. Григоровича Барського, 5 підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 11.06.2014 року по справі №910/7146/14. Також представники зазначили, що надання статусу потерпілого ТОВ «Діамед» обумовлюється наявністю майнової шкоди, оскільки були викрадені грошові кошти (факт наявності грошових коштів представники вважають за необхідне підтвердити записами у касовій книзі та прибутковими ордерами №116 від 11.01.2014 року, №117 від 11.01.2014 року, №118 від 11.01.2014 року, №119 від 11.01.2014 року, №120 від 11.01.2014 року, №121 від 11.01.2014 року, №122 від 11.01.2014 року, №123 від 11.01.2014 року, №124 від 11.01.2014 року, №125 від 11.01.2014 року, №126 від 11.01.2014 року) та комп`ютерна техніка (факт наявності комп`ютерної техніки представники вважають за необхідне підтвердити видатковими накладними №148 від 14.03.2013 року, №87 від 19.11.2013 року, №683 від 24.09.2013 року, №950 від 26.0.2012 року, №1019 від 14.11.2012 року, №131 від 28.11.2013 року).
Слідчий був присутній в судовому засіданні 09.03.2016 року, в подальші судові засідання не з`являвся про час та місце повідомлений належним чином.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже орган досудового розслідування реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні, у нього було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування його заперечення.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав заяву про розгляд справи у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000313 від 08.09.2015 року, кваліфікованого за ч. 1 ст. 357 КК України.
Судом встановлено, що 7 вересня 2015 рокудиректор ТОВ "Діамед" Шмаюн звернувся до слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві з клопотанням про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню № 80000313. (а.с. 13-16). За результатом розгляду його клопотання слідчим винесено постанову від 08.09.2015 року про відмову у визнанні потерпілим, посилався на відсутність спричиненої кримінальним правопорушенням майнової шкоди, та те, що заявником не зазначено, які саме документи були викрадені та не встановлено достовірність знаходження документів саме за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 5 (а.с. 17-18).
Копія зазначеної постанови, скаржники отримали 25.02.2016 року при ознайомленні з матеріалами справи №1-кс/759/409/16 за скаргою ТОВ «Діамед» на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУНП України у м. Києві (а.с.20). Відповідно, скаргу подано у строки, визначені чинним законодавством.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 11.06.2014 року яким договір оренди № 01/1-16-12/13 укладений між Споживчим товариством "Діамед" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Станхем плюс", предметом якого була оренда нежитлового будинку, площею 612,10 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 5-А - визнано недійсним (а.с. 21-25,49-52).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі Танрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
На підтвердження того, що з приміщення службового кабінету за адресою м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 5 було викрадено майно та документацію ТОВ "Діамед" скаржником надано копії прибуткових касових ордерів: № 116 від 11.01.2014 року, № 117 від 11.01.2014 року, № 118 від 11.01.2014 року, № 119 від 11.01.2014 року, № 120 від 11.01.2014 року, № 121 від 11.01.2014 року, № 122 від 11.01.2014 року, № 123 від 11.01.2014 року, № 124 від 11.01.2014 року, № 125 від 11.01.2014 року, № 126 від 11.01.2014 року та копії видаткових накладних № 148 від 14.03.2014 року, № 837 від 19.11.2013 року, № 683 від 24.09.2013 року, № 950 від 26.02.2012 року, № 1019 від 14.11.2012 року, № 131 від 28.11.2013 року (а.с. 58-78), а також, копію записів у касовій книзі на 11.01.2014 року (а.с.91).

З матеріалів кримінальної справи, зокрема з пояснень від 01.12.2014 року ОСОБА_6 вбачається, що ним було виявлено відсутність документів та замкнені на замок двері сейфа, про те, що саме зникло він на 01.12.2014 року не зміг повідомити. В клопотанні представника потерпілого від 16.07.2014 року зазначено про викрадення робочої та ділової документації, та особистих речей у вигляді грошей в сумі 10 000 грн та серверного комп`ютеру, вартістю 48 000 грн.
В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.
Приймаючи рішення про відмову у визнанні ТОВ «Діамед» слідчий, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про відсутність фактів, які вказують на завдання матеріальної шкоди вказаному товариству.
З такими висновками слідчого погодитись не можна, оскільки надані представниками скаржника документи не досліджувались слідчим під час винесення вказаної постанови від 08.09.2016 року.
Щодо вимог скарги в частині зобов`язання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 залучити ТОВ «Діамед» потерпілим у кримінальному провадженні № 0000313, слідчий суддя відмовляє у їх задоволенні, виходячи з того, що відповідно до ч. 2ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на зазначене вище, слідчий суддя вважає, що постанова від 08.09.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання представником потерпілої юридичної підлягає скасуванню, а скарга частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000313 від 08.09.2015 року задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 08.09.2015 року - скасувати.
В іншій частині скарги - відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0000313 від 12.01.2014 року повернути для організації подальшого досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали буде проголошено 11.04.2016 року о 13 год. 50 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1