Провадження № 1-кс/201/6631/2016
УХВАЛА
Іменем України
30 серпня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного Регіону України ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на тимчасово вилучені грошові кошти, повернення коштів заявнику, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до судді слідчого із клопотанням про скасування арешту майна в частині накладення на грошові кошти у сумі 5 705 Євро, вилучених під час обшуку 27.04.2016р. за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2016р., повернення коштів заявнику.
В клопотанні заявник вказує, що 27.04.2016р. за місцем мешкання його сина - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук, під час якого вилучені грошові кошти в сумі 5705 Євро та 3900 доларів США, які добровільно були видані слідчому батьком підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_3 . На вказані кошти накладено арешт ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2016р., частково зміненою ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.05.2016р.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2016р. відмовлено у задоволені клопотання заявника про зняття арешту з коштів з мотивів того, що до теперішнього часу не відпала потреба в арешті, а також у зв`язку із тим, що санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачений такий вид покарання як конфіскація майна.
25.07.2016р. ОСОБА_6 зменшений обсяг обвинувачення, його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто кримінальне правопорушення з тяжкого перекваліфіковане у правопорушення середньої тяжкості, покарання за яке не передбачає конфіскації майна. Проте арешт з коштів не знято. У задоволенні клопотання про допит свідків щодо обставин вилучення коштів слідчим відмовлено. Відеофіксація чи фото фіксація обшуку не проводилася. Зі змісту проколу обшуку не можна зрозуміти, хто мешкав у квартирі, де саме знайдені кошти, видав їх хтось добровільно.
Заявник вважає, що на теперішній немає підстав перебування грошових коштів під арештом, так як слідчий суддя не мав право накладати арешт на грошові кошти заявника, який не є учасником кримінального провадження.
В обґрунтування належності коштів саме заявнику, він вказує, що його син ОСОБА_6 є безробітним з січня 2016р. до січня 2016 р. працював у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області на посаді помічника судді і отримував невелику заробітну плату. Заявник же (батько) мав грошові накопичення, є приватним підприємцем, отримує доходи.
Крім того, під час обшуку було вилучено 5705 Євро та 3900 доларів США. ОСОБА_6 підозрюється у заволодінні 3000 доларів США, які не знайдені. Тому заявник просить скасувати арешт лише в частині накладення його на Євро.
Заявник та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити та додатково пояснили, що ОСОБА_3 (заявник) в березні 2013 року уклав договір банківського вкладу в Євро, на підставі якого розмістив на банківському рахунку 5 653,63 Євро. У березні 2014 року дану суму він забрав. Саме ці кошти були вилучені в ході обшуку. Крім того, згідно довідок про заробітну плату за 2015 та 2016 роки його сина ОСОБА_6 , останній отримував досить низьку заробітну плату, отже не міг мати у розпорядженні велику суму коштів в Євро.
Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що надані заявником докази не є свідченням права власності на арештовані кошти, вони є предметом арешту, який не скасовано, відповідною постановою дані кошти визнані речовими доказами у провадженні. Крім того, у провадженні потерпілим заявлено цивільний позов, тому гроші можуть стати забезпеченням відшкодування шкоди за позовом і не можуть бути повернуті заявнику.
В дане судове засідання прокурор не з`явився, про дату місце та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Вислухавши в судовому засідання заявника, його представника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2016р. накладено арешт на майно, яке знаходилось за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 . Як видно з даної ухвали, наприкінці лютого 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Дмитра Яворницького, б. 67д, висунув вимогу ОСОБА_7 про передачу йому та судді ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у справі про визнання права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме механічно-збиральний цех (літ. А-1), вбиральню (літ. Б), огорожу (літ. № 1), замощення (літ. І).
У подальшому 23 березня 2016 року ОСОБА_7 , не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza», передав, а ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 3 000 (три тисячі) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у справі про визнання права власності на об`єкти нерухомості.
ОСОБА_6 26 квітня 2016 року висунув вимогу ОСОБА_7 , про передачу йому та судді ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США у строк до 27 квітня 2016 року.
27 квітня 2016 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи поблизу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд. 7, передав, а ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у справі 2-175/1501/16ц. Того ж дня, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено окрім іншого майна 53 (п`ятдесят три) купюри номіналом 100 (сто) EURO з такими номерами: S1, S9, S8, S5, S4, S2, S1, S6, S4, S5, S3, S8, S6, S3, S9, S8, S7, S4, S2, S7, S6, S8, S9, S8, S9, S1, S2, S6, S7, S5, S8, S9, S3, S4, S5, S8, S9, S1, S4, S2, S4, 5, S1, S6, S7, S9, S2, S6, S6, S5, S8, S2, S3; 8 (вісім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) EURO з такими номерами: S2, X6, Z9, S9, V8, S3, V3, X3; купюра номіналом 5 (п`ять) EURO №SA.
Посилаючись на те, що зазначені кошти належать ОСОБА_3 , який є батьком підозрюваного, заявник просив скасувати накладений на них арешт.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів оглянутого судом кримінального провадження № 0000040, постановою старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 , грошові кошти, зокрема, які вилучені під час проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , купюрами номіналом 100 Євро у кількості 53 штук з такими номерами: S1, S9, S8, S5, S4, S2, S1, S6, S4, S5, S3, S8, S6, S3, S9, S8, S7, S4, S2, S7, S6, S8, S9, S8, S9, S1, S2, S6, S7, S5, S8, S9, S3, S4, S5, S8, S9, S1, S4, S2, S4, 5, S1, S6, S7, S9, S2, S6, S6, S5, S8, S2, S3; 8 (вісім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) EURO з такими номерами: S2, X6, Z9, S9, V8, S3, V3, X3; купюра номіналом 5 (п`ять) EURO №SA, визнано речовими доказами.

Будь-які рішення чи дії слідчого стосовно долучення даних купюр у якості речових доказів заявником не оскаржувалося, клопотань з приводу надання цих коштів під зберігальну розписку тощо до слідчого не заявлялося.

Підстави припинення тимчасово вилученого майна вказані і у ст. 169 КПК України, згідно із якою тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 (подання клопотання пізніше наступного робочого дня після вилучення майна), частиною шостою статті 173 цього Кодексу (постановлення ухвали пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання); 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 374 КПК України при винесенні вироку суд вирішує питання про речові докази.
Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Проаналізувавши матеріали скарги, приходжу до висновку, що слідчий при вилученні грошових коштів діяв у межах наданого суддею слідчим дозволу на обшук, а саме, здійснив обшук за визначеною в ухвалі адресою та вилучив вказані в ухвалі речі - грошові кошти та інше майно, які можуть бути використані як доказ при доведенні мотиву скоєння злочину.
Вирішувати питання, чи мають ці речі сліди злочину, мають вирішуватися слідчим в ході розслідування. Наразі речові докази повинні зберігатися у сторони кримінального провадження до кінця цього провадження і питання про їх повернення має вирішуватися слідчим органом (зокрема і в процесі слідства) або судом у порядку ст.ст. 100, 374 КПК України.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що у клопотанні слід відмовити
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в частині накладення на грошові кошти у сумі 5 705 Євро, вилучених під час обшуку 27.04.2016р. за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2016р., повернення коштів заявнику відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1