Справа № 333/2888/16-к
Провадження 1-кс/333/475/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року м. Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-31.01.2006 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 189 ч. 2, 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк
1 рік 1 місяць. Строк покарання відбував у Вільнянській ВК Запорізької області
№ 20. Звільнився 14.04.2006 року по відбуто строку покарання;
-20.05.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 років 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування строку покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
-24.12.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області, за ст.187 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання по вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 20.05.2009 року (ст. 185 ч. 2 КК України), призначено покарання до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Строк покарання відбував у Каменській ВК Запорізької області № 101. Звільнився 13.11.2012 року по відбуттю строку покарання;
-12.02.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області, за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
05.06.2016 року ОСОБА_5 письмово було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України, а саме, 05.06.2016 року, приблизно о 04 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднане із застосуванням фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою досудовим слідством особою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку культури «Авто ЗАЗ», по пр. Соборний (Леніна), 7, у м. Запоріжжі, зі спини підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , та, збивши його ударом з ніг, почали почергово наносити йому удари кулаками та ногами в область голови та тулубу, в ході чого, з метою реалізації спільного умислу на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 вихопив у потерпілого барсетку чорного кольору «Nike», в якій знаходився мобільний телефон «Lenovo A536», у корпусі чорного кольору вартістю 2699,00 гривень та грошові кощти у сумі 1000 гривень, а всього на загальну суму 3699,00 гривень, після чого намагались зникнути з місця скоєння злочину, однак були затриманні на місці свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тим самим не довів свого злочинного умислу до кінця, з причин які не залежали від його волі.
Дії ОСОБА_5 слідчим кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
05.06.2016 року ОСОБА_5 письмово було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України.
Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_11 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; матеріалами огляду місця події від 05.06.2016 року.
Таким чином, слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч.2 ст.186 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження слідчий приходить до висновку, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав:
1.ОСОБА_5 , скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, що відноситься згідно зі ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
2.Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може:
- перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, враховуючи те, що злочин вчинено групою осіб, з яких одна на цей час ще не встановлена;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, оскільки ОСОБА_5 ніде не працевлаштований, постійного джерела доходів, отже є реальні підстави вважати, що вчинення корисливих злочинів є його основним видом доходу;
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 будучи засудженим лише 12.02.2015 року до показання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком 3 роки за вчинення аналогічного корисливого злочину, та усвідомлюючи неминучість покарання може зникнути з місця проживання, тим самим уникнути покарання.
У зв`язку із зазначеними вище обставинами слідчий приходить до висновку, що, вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують, оскільки інші запобіжні заходи не обмежують пересування особи та не можуть у повному обсязі запобігти зазначеним ризикам.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою та просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав думку свого захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно протоколу від 05.06.2016 р. про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 затримано згідно ст. 208 КПК України 05.06.2016 р. о 06.15 годин.
05.06.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у порядку ст.ст. 277, 278 КПК України, про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України.
До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 злочину, на думку слідчого судді, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; матеріалами огляду місця події від 05.06.2016 року.
Дослідивши вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, враховуючи те, що злочин вчинено групою осіб, з яких одна особа на теперішній час не встановлена, а також може продовжити злочинну діяльність, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, постійного джерела доходів не має; крім того, будучи особою раніше засудженою та підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також, усвідомлюючи неминучість покарання, може зникнути з місця проживання, тим самим уникнути покарання.
Підозрюваний ОСОБА_5 будучі засудженим 12.02.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області, за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО-10 м. Запоріжжя строком на два місяці (60 діб), починаючи з 06.15 години 05.06.2016 р. по 06.15 годин 03.08.2016 р.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано ____________________
_________________ ОСОБА_5 .