АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/1502/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2174/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
захисника - - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2016 року,-
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2016 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ Донецької області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, має неповнолітню дитину 2010 р.н. зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий :
-вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.08.2008 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст.75 КК України звільнений з випробуванням на 2 роки;
-вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 10.2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений постановою Никитинського районного суду м. Горлівка від 07.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Крім того, 11 червня 2015 року близько 12 год. 15 хв., поблизу будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , повторно, відкрито, шляхом ривку викрав золотий ланцюг ОСОБА_10 , загальною вагою 13 грам., яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 8341 грн. 92 коп.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2016 року змінити та пом`якшити призначене йому районним судом покаранням, застосувавши ст.75 КК України або ст. 69 КК України.
Свої апеляційні вимоги обвинувачений обґрунтував тим, що суд першої інстанції не врахував такі обставини як щире каяття, що в силу ст.89 КК України він раніше не судимий, також те, що він має неповнолітню доньку 2010 р.н., батькаінваліда ІІ групи ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а обтяжуючих провину обставин судом не виявлено.
Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого , який підтримав апеляційну скаргу; пояснення захисника , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого; з`ясувавши думку прокурора, який вважав вирок районного суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи , наявності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України. З достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного, наявність обставини , що пом`якшує покарання, і призначив мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст. 186 КК України , яке є достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів у тому числі грабіж, звільнявся від відбування покарання з випробуванням але протягом іспитового строку знов скоїв злочин , за як відбував покарання в місцях позбавлення волі. Звільнившись на підставі Закону України « Про амністію в 2014 році» ОСОБА_8 менш ніж через рік знову скоїв тяжкий корисливий злочин. Доводи апеляційної скарги , що попередні судимості обвинуваченого погашені є необґрунтованими.
При таких обставинах доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо щирого каяття наявності неповнолітньої дитини та хворого батька , хоча і підтверджені матеріалами справи , але в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєних ним злочинів і не дають підстав для звільнення обвинуваченого від покарання або призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст. 186 КК України .
Тому колегія суддів вважає, що покарання , призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 не можна вважати таким , що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.
Керуючись ст.ст. 405, 407КПК України судова колегія, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Зміївського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2016 року до 6 вересня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -