УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 20 червня 2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, про накладення арешту на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , являючись службовою особою відповідно до наказу директора КРФ ВАТ КБ «Хрещатик» від 24.12.2008 № 459-К про переведення її з 24.12.2008 з посади провідного економіста відділу вкладних операцій на посаду провідного економіста відділу вкладних та неторгових операцій управління роздрібного бізнесу КРФ ВАТ КБ «Хрещатик», наказу директора КРФ ВАТ КБ «Хрещатик» від 26.02.2010 № 62-к про переведення її з 01.03.2010 з посади провідного економіста відділу вкладних та неторгових операцій управління роздрібного бізнесу КРФ ВАТ КБ «Хрещатик» на посаду головного економіста відділу вкладних та неторгових операцій управління роздрібного бізнесу КРФ ВАТ КБ «Хрещатик» тимчасово по 16.04.2010 та наказу в.о. директора КРФ ВАТ КБ «Хрещатик» від 13.04.2010 № 141-к про переведення її з 16.04.2010 на посаду головного економіста відділу вкладних та неторгових операцій управління роздрібного бізнесу КРФ ВАТ КБ «Хрещатик» на постійній основі, а в подальшому відповідно до наказу Голови Правління ПАТ КБ «Хрещатик» від 03.12.2010 № 969-к про переведення її з 04.12.2010 з посади головного економіста відділу вкладних та неторгових операцій управління роздрібного бізнесу КРФ ПАТ КБ «Хрещатик» на посаду головного економіста відділу вкладних операцій управління роздрібного бізнесу КРВ ПАТ КБ «Хрещатик», наказу Голови Правління ПАТ КБ «Хрещатик» від 03.09.2012 № 1177-к про покладення на неї тимчасово з 03.09.2012 виконання обов`язків начальника відділу вкладних операцій управління роздрібного бізнесу КРВ ПАТ КБ «Хрещатик», наказу Голови Правління ПАТ КБ «Хрещатик» від 27.02.2013 № 213-к про переведення її з 01.03.2013 з посади головного економіста відділу вкладних операцій управління роздрібного бізнесу КРВ ПАТ КБ «Хрещатик» на посаду головного економіста відділу роздрібного бізнесу КРВ ПАТ КБ «Хрещатик» та наказу Голови Правління ПАТ КБ «Хрещатик» від 19.09.2013 № 875-к про переведення її з 20.09.2013 з посади головного економіста відділу роздрібного бізнесу КРВ ПАТ КБ «Хрещатик» на посаду заступника начальника відділу роздрібного бізнесу КРВ ПАТ КБ «Хрещатик», виконуючи покладені на неї організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції увійшовши до первісного складу утвореної ОСОБА_6 організованої групи, у період з 12.03.2010 до 19.04.2014, у співучасті з іншими службовими особами КРФ, а у подальшому КРВ ПАТ «КБ «Хрещатик» заволоділа грошовими коштами вкладників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які знаходились на їх поточних та депозитних рахунках шляхом вчинення службової підробки документів, а також коштами, переданими їм для належного бухгалтерського оформлення без оприбуткування та банківського обліку, чим завдала потерпілим матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.
Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
З урахуванням того, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. З ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, при цьому, санкції ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 191 КПК України, окрім позбавлення волі, передбачають покарання у вигляді конфіскації майна, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного вище майна на користь третіх осіб та забезпечення часткового відшкодування майнової шкоди, завданої потерпілим, слідчий звернувся з даним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 5 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 20 червня 2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 190; ч. З ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.
11 травня 2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.
Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 12/се від 25 січня 2016р. внаслідок допущення службовими особами ПАТ «КБ «Хрещатик» порушень при укладанні та достроковому розірванні договорів банківських строкових вкладів вкладникам Банку завдано майнової шкоди на загальну суму 15260715,89 грн., 2257007,07 доларів США та
40 597,22 Євро.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 .
Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення часткового відшкодування майнової шкоди, завданої потерпілим, та враховуючи, що санкції ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 191 КК України, окрім позбавлення волі, передбачають покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 , що належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала піддягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя