Справа № 373/1676/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження за № 000152 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Скалат Підволочивського району Тернопільської області, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, 06.06.2015 призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , у званні солдат, який обіймає посаду механіка-водія 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідного дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.05.2015 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 125 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.06.2015 ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 №15/2015.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 04.07.2015 його зараховано до списків військової частини у званні солдат та призначено на посаду механіка-водія 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідного дивізіону.

Отже, відповідно до ч.ч. 3,8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно п.10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

24.09.2015 солдат ОСОБА_4 , був затриманий Коломийським МВ УМВС України в Івано-Франківській області для відбування покарання у виді трьох місяців арешту за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.05.2015.Вказане покарання ОСОБА_4 відбував в УПВ №12 до 24.12.2015.

Після цього ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, діючи умисно всупереч інтересам служби, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно - без дозволу безпосереднього чи прямого командира та без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на службі з 25.12.2015 по 28.08.2016. Цей час він провів на власний розсуд за місцем свого пролживання, після чого самостійно повернувся на службу до військової частини.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та виявив бажання дати показання по обставинам справи.

Суд у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз`яснивши правові наслідки такого порядку та за згодою прокурора та обвинуваченого постановив допитати обвинуваченого, дослідити документи, які характеризують його особу.

Обвинувачений ОСОБА_4 наддав суду пояснення по обставинам справи, які повністю узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими на досудовому розслідуванні та показав, що він дійсно 25.12.2015, після відбування покарання повинен був повернутись на військову службу, однак вирішив почекати допоки його не викличе командир. Весь цей час він проводив вдома, нікуди не їздив та на першу ж вимогу був готовий повернутись до військовоїх частини. самовільно без дозволу командира залишив військову частину, а 03.03.2016 повернувся на службу. 28.08.2016 він прибув до військової частини, так як йому зателефонував прокурор та повідомив наслідки такої самоправної поведінки.

Беручи до уваги визнання своєї вини обвинуваченим, аналізуючи його показання та обставини викладені в обвинувальному акті, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без повежних причин, в умовах особливого періоду військовослужбовець ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 407 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, приймає до уваги особу винного, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби. Разом з цим, він сам добровільно припинив свої неправомірні дії та повернувся до місця несення служби, що вказує на усвідомлення ним своєї злочинної поведінки та знижує ступінь його суспільної небезпечності.

Обставинами, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, що проявилось в засудженні своєї злочинної поведінки та в добровільному наданні слідству та суду показань по обставинам справи.

Обставиною, яка у відповідності до ст. 67 КК України обтяжує покарання винного є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисного злочину, що підтверджується вироком Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 22.05.2015, яким він засуджений за ч.2 ст. 125, ст. 71 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту та штрафу-850 грн., яке відбув повністю 24.12.2015.

За місцем служби обвинувачений характеризується неоднозначно, з місця постійного проживання негативної характеристики не надходило, на обліку у лікаря психіатра та нарколога він не перебуває. В суді ОСОБА_5 висловив бажання продовжити військову службу, пообіцяв виправитись.

Все це в сукупності дає можливість при призначенні основного покарання у виді позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України та звільнити винного від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Запобіжний захід не застосовувався.

Витрати на залучення експерта та речові докази, а також матеріальні збитки - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

На період служби в ЗСУ контроль за поведінкою засудженого покласти на командира військової частини.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з урахуванням положень ч.4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1