Справа № 755/3592/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
Слідчий СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта базова середня, учня 11 класу СЗШ № 4 м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому 14.08.2015року слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві повідомленому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 186 КК України, враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити враховуючи, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від чотирьох до шести років, а також те, що неповнолітньому ОСОБА_6 14.08.2015 слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП в м, Києві повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та спрямовано обвинувальний акт до суду, де останньому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який останній неодноразово порушував, через, що судом застосовувався неодноразово примусовий привід, є підстави вважати, що він у рамках цього провадження може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, продовжити злочинну діяльність та ухилятись від слідства, а також враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.
Захисник заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначивши, що особа підозрюваного виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності, а обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК не доведеними.
Підозрюваний підттримав думку захисника, просив обрати альтернативний захід забезпечення кримінального провадження.
Законний представник зазначила, що запобіжний захід у рамках іншого провадження у вигляді домашнього арешту не здатний запобігти наявним ризикам. Неповнолітній веде неприйнятний для особи його віку спосіб життя, вживає наркотичні засоби.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України виходячи з того, що він 09 лютого 2016 року приблизно о 14 год. 40 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту «бульвар Давидова», що за адресою: м. Київ, вул. Серафімовича, 4, помітив на зупинці малолітню потерпілу ОСОБА_8 , яка розмовляла по мобільному телефону, після чого поклала його до лівої кишені власної куртки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_6 , обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходись в лівій кишені малолітньої ОСОБА_8 , підійшов до неї та з корисливих мотивів, повторно, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його .діями ніхто не спостерігає, дістав рукою з лівої кишені малолітньої потерпілої мобільний телефон вартістю 2157 гри.
В цей час дії ОСОБА_6 були помічені малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , однак неповнолітній ОСОБА_6 , розуміючи, що його дії почали носити відкритий характер, продовжив свої злочинні дії направлені на відрите викрадення майна останньої.
Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріального збитку на суму 2157 гривень.
23.02.2016 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
З положень ст. 183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, відомостями, що містяться у рапорті начальника сектору ВП № 3 Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 ; протоколі допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками малолітній потерпілій ОСОБА_8 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_10 ; повідомленні про підозру неповнолітньому ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, продовжити злочинну діяльність та ухилятись від слідства.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
В свою чергу, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 20 мінімальних розмірів заробітної плати, яка з урахуванням положень п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України, становить 27 560 гривень та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, у межах шістдесяти діб, а саме по 22 квітня 2016 року включно, взявши його під варту в залі суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слічдого за першою вимогою та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
? не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 15 хв. 26.02.2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1