Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/883/16-к
Провадження 1-кп/483/98/2016
ВИРОК
Іменем України
04 липня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 04 травня 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Першотравенську Дніпропетровської області, є громадянином України, одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, не працює, є раніше судимим 27 лютого 2014 року Лозівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 07 червня 2016 року,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, за наступних обставин.
11 лютого 2015 року ОСОБА_5 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Наказом №76 від 14 березня 2015 року командира військової частини НОМЕР_1 (в подальшому перейменовано у військову частину-польова пошта НОМЕР_2 ), що дислокується в АДРЕСА_2 , сержант ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу зазначеної частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого розвідника групи СпО загону СпО цієї частини.
З моменту видання виконуючим обов`язки Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що обвинуваченому ОСОБА_5 достеменно було відомо.
09 березня 2016 року о 07 год. сержант ОСОБА_5 , діючи з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив територію військової частини-польова пошта НОМЕР_2 та вибув до фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

06 червня 2016 року о 09 год. ОСОБА_5 добровільно з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону із зізнанням про вчинення ним злочину та того ж дня вибув до військової частини-польова пошта НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

07 червня 2016 року між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані

повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000188, та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

За змістом даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Статтею 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Шкода внаслідок вчиненого ОСОБА_5 злочину завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 червня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 04 травня 2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухваленнярішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: