Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/9032/15-к
Провадження № 1-в/490/324/2016
У Х В А Л А
25 липня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника органу

виконання покарання ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання про вирішення питання про застосування покарання при наявності кількох вироків відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, здобув середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В :
11 липня 2016 року керівник Центрального районного відділу м. Миколаєва кримінально - виконавчої інспекції УДПтСУ в Миколаївській області надіслав до суду подання, у якому просив вирішити питання про застосування покарання відносно ОСОБА_5 .

У поданні зазначив, що відносно цього засудженого підлягають виконанню як вирок Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 травня 2016 року, так й вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року, питання про їх одночасне виконання судами не вирішене.

Після вислуховування прокурора, засудженого та представника органу виконання покарання та дослідження матеріалів справи суд дійшов такого.

Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення 13 травня 2015 року злочину, передбаченого частиною 1 статті 289 Кримінального Кодексу України до 3 років обмеження волі.
На підставі статті 75 Кримінального Кодексу України ухвалено звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину.
Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 березня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення 23 травня 2015 року злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України, до 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального Кодексу України ухвалено звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 травня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення 12 червня 2015 року злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, до 3 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального Кодексу України ухвалено звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Відповідно до вимог частин 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у разі, якщо у якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд має визначити остаточне покарання, але не ухвалювати про відбуття засудженим кожного покарання окремо.

При цьому відповідно до правил, визначених у частині 1 статті 70 Кримінального Кодексу України остаточне покарання визначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Отже, в цьому випадку засудженому слід призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань - у вигляді 5 років позбавлення волі.

При цьому враховуючи, що у трьох вказаних випадках суд прийшов до висновку про те, що виправлення засудженого можливо без відбуття покарання, а також те, що протягом періоду з 25 листопада 2015 року засуджений сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбуття покарання у разі, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на його вказаними вироками.

Керуючись ст.ст. 7, 9, ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Подання - задовольнити.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за вчинення злочинів, передбачених частиною 1 статті 289, частиною 2 статті 185 та частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Ухвала може бути оскарженою до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

25.07.2016