1Справа № 335/927/16-к 1-кп/335/164/2016
У Х В А Л А
21 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України.
У судовому засіданні, на підставі статті 331 КПК України, головуючий поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор у судовому засіданні зазначив про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений у судовому засіданні проти продовження строку тримання під вартою не заперечував.
Заслухавши учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 березня 2016 року.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується 23 березня 2016 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Зокрема, положеннями КПК України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України, який відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, його особу, вік та стан здоров`я, наявність судимостей, міцність соціальних зав`язків, повторність вчинення злочину.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_4 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать його належної поведінки, з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.
На переконання суду такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331, 372, КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 травня 2016 року, якого утримувати в арештному домі Запорізького слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 10.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 21 березня 2016 року. Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_1