В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/101/2016 (130/485/16-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2016 року за №0000169 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Жмеринка Вінницької області, незаміжньої, непрацюючої, з професійно-технічною освітою, мешканки АДРЕСА_1 , не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

15.02.2016 року, близько 17 години ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Жмеринка по провул. Вінницькому, діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «ВАЗ2105» державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , а саме з шухляди салону вчинила крадіжку планшета марки «PRESTIGIO MULTIPAD 7.0 Prime Duo 3G», чим завдала останньому матеріального збитку згідно довідки, виданої 18.02.2016 року Науково-виробничою фірмою «КМТ СЕРВІС» ОСОБА_6 на суму 1400 грн. З викраденим ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як (крадіжка), таємне викрадення чужого майна.
Цивільний позов не заявлявся.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнала повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаялась. Суду показала, що 15.02.2016 року вона близько 14 години познайомилась із потерпілим ОСОБА_7 та проводила час спільно із ним та подругою ОСОБА_8 . Коли потерпілому зателефонували, що у нього зламалась машина, вони втрьох пішли до його автомобіля, де послухали музику та планшеті та потім потерпілий поклав планшет до шухлядки салону автомобіля ВАЗ. ОСОБА_8 заснула на задньому сидінні автомобіля, оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вони рухались в автомобілі потерпілого ОСОБА_5 , де по провулку Вінницькому в м.Жмеринка, він був зупинений працівниками міліції. Коли всі вийшли із автомобіля, ОСОБА_4 непомвтно викрала планшет із шухлядки та сховала присобі та вони із ОСОБА_8 пішли з місця крадіжки. Планшет вона після крадіжки показала ОСОБА_8 та та деякий час утримувала його в себе, падала із ним, чим його пошкодила. Далі обвинувачена зустріла знайому на ім`я ОСОБА_9 , якій запропоновувала купити планшет, та погодилась придбати його за 150 грн., однак сказала, що гроші віддасть завтра. Того ж дня 15.02.2016 року до обвинуваченої звернувся потерпілий, якому вона розповіла, що це вона викрала планшет та розповіла кому вона його віддала, однак не повернула. Надалі потерпілий сам повернув планшет, батьки обвинуваченої дали йому гроші на ремонт, обвинувачена просила вибачення в потерпілого, розкаялась, запевнила суд про недопущення подібного надалі. Просила призначити покарання у виді штрафу, оскільки може за допомогою батьків його сплатити. Просила врахувати, що має малолітню дитину, не є вагітною. При вчиненні злочину була тверезою, розуміла, що незаконно викрадає чуже майно. Кількість, вартість, характеристики викраденого, спосіб, умисел та мотив вчиненого, що встановлений в ході досудового розслідування не оспорила.
Потерпілим у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , який будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце проведення судового засідання у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність (а.с.17) та таке рішення було ухвалено судом з врахуванням думок присутніх учасників кримінального провадження та враховуючи обставини справи.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченму. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченою не є складним, є одноепізодним, обвинувачена не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть предявленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку; у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченої з цього питання. Обвинувачена визнає вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор не оспорив фактичні обставини справи. Йому роз`яснено та зрозуміло обмеження права на апеляційне оскарження.
Щодо особи обвинуваченої, судом встановлено наступне.
Обвинувачена ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітньою (а.с.37), раніше не судима (а.с.36), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.41); на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.38-39), проживає із батьками та має на утриманні дочку ОСОБА_10 , 2013 р.н. (а.с. 41-42), не є інвалідом першої чи другої групп.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїла злочин, що вірно кваліфікований за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та особу винної, те, що шкода, завдана злочином нею повністю відшкодована, те, що ОСОБА_4 не має стабільного заробітку, офіційно не працює, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченої, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, та вважає за можливе призначити ій покарання, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів у виді штрафу, в межах санкції інкримінуємої статті.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_11 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Наявності процесуальних витрат по справі не встановлено.
Речові докази підлягають поверненню володільцю (а.с. 43-44) відповідно до матеріалів кримінального провадження в силу ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати винуватою ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази, а саме: планшет марки «PRESTIGIO MULTIPAD 7.0 Prime Duo 3G», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_11 не обирався.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня направити потерпілому, що не був присутній при його ухваленні.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар