УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 16 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області

від 03 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року, в частині вирішення цивільних позовів

ОСОБА_5 і ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ратнівського районного суду Волинської області

від 03 листопада 2015 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має неповну вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено: за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді 155 (ста п`ятдесяти п`яти ) годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.

Заявлені по справі цивільні позови задоволено частково, постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_5 по 2000 грн завданої моральної шкоди кожному.

ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за те, що він

28 червня 2015 року приблизно о 12. 00 год., перебуваючи у житловому будинку на АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, які виникли під час суперечки з ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком в ліву частину обличчя, заподіявши умисне легке тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці нижньої повіки лівого ока. ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії того ж дня, близько 12 години, на ґрунті особистих неприязних відносин із

ОСОБА_6 , що виникли під час сварки та заподіяння тілесних ушкоджень її чоловікові ОСОБА_5 , умисно завдав потерпілій один удар ліктем в ліву частину її обличчя, у зв`язку з чим остання вдарилась правою частиною голови в стіну коридору, тим самим засуджений спричинив їй фізичний біль без заподіяння тілесних ушкоджень.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заявлених потерпілими по справі цивільних позовів на загальну суму 10 000 грн, суд, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та глибину заподіяних їм моральних страждань, оцінив завдану потерпілим моральну шкоду і постановив стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілих по 2000 грн кожному моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від

02 лютого 2016 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2015 року щодо засудженого ОСОБА_4 без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування судових рішень в частині, що стосується вирішення цивільних позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і призначення нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, оскільки вважає, що розмір відшкодування потерпілим моральної шкоди є занадто великим.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, дослідивши надані копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України і ч. 1 ст. 126 цього Кодексу у касаційній скарзі

не оспорюються.
Частиною 5 ст. 128 КПК передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Колегія суддів вважає, що рішення про цивільний позов прийнято з урахуванням вимог ст. 129 КПК України та згідно положень ст. 1166 ЦК України і є правильним, оскільки з мотивувальної частини вироку вбачається, що при вирішенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з принципу розумності, зокрема врахував обставини, що потерпіла ОСОБА_8 потребує лікування, водночас із потерпілим ОСОБА_5 перенесли фізичні страждання, які зумовили короткочасні негативні зміни у їх житті, емоційний стрес, який супроводжувався почуттями образи та страху за своє здоров`я. Разом із тим, при вирішенні питання про стягнення суми компенсації моральної шкоди було враховано, відношення засудженого до скоєного, а також його майновий стан.
Таким чином, цивільний позов в частині визначення розміру моральної шкоди вирішено з дотриманням вимог чинного законодавства. Переконливих підстав для скасування судових рішень в частині цивільного позову з касаційної скарги засудженого не вбачається.
Суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, переглядаючи кримінальне провадження у межах апеляційної скарги засудженого, вмотивував свої висновки та обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільних позовів.
З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року, в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3