11-кп/775/363/2016(м)
264/3236/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 червня 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сніжне Донецької області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

1) 15.07.2005 року Сніжнянським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 289, ст.75,76, ст. 104 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки;

2) 16.10.2007 року Сніжнянським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі, звільнений 22.06.2011 року постановою Первомайського міськрайонного суду Харьківської області від 14.06.2011 року на один рік чотири місяці двадцять два дні,

3) 23.12.2013 року Сніжнянським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 126 КК України до ста годин громадських робіт

відмовлено в задоволенні його заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 06.06.2016 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

На дану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що станом на 2014 рік вирок відносно нього не набрав законної сили, оскільки матеріали кримінального провадження знаходилися на окупованій території. Вважає рішення районного суду не справедливим, а застосування амністії до нього можливим. Просить ухвалу скасувати, застосувати ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році», частково зменшити строк покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про застосування амністії вказав, що ОСОБА_6 раніше тричі засуджений, зокрема двічі за вчинення умисних тяжких злочинів, раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково і знов вчинив умисний тяжкий злочин.

Згідно ст. 4 п. «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Згідно ст. 43 КПК України обвинувачений набуває процесуального статусу засудженого з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 19 квітня 2014 року на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, вирок відносно ОСОБА_6 законної сили не набрав. Тому у суда першої інстанції не було правових підстав для застосування ст. 6 цього Закону щодо скорочення невідбутої частини покарання засудженому.

Згідно пункту «б» статті 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_6 був засуджений 16 жовтня 2007 року вироком Сніжнянського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, звільнився 22 червня 2011 року умовно - достроково на 1 рік 4 місяці 22 дня. Злочини, за які ОСОБА_6 , було засуджено вказаним вироком згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких. 13 лютого 2014 р. ОСОБА_6 знову вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, який відноситься до категорії тяжких.

Таким чином, до засудженого не може бути застосовано положення ЗУ «Про амністію у 2014 році», отже його апеляційна скарга є необґрунтованою, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, підстави для її зміни або скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 06.06.2016 року про відмову засудженому ОСОБА_6 в застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: