Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5677/13-к
Провадження №: 1-в/332/60/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Леніського ВДВС Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4 про розшук боржника ОСОБА_5 - ,

ВСТАНОВИВ:
Леніський ВДВС Запорізького міського управління юстиції Запорізької області звернувся до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_5 . В обґрунтування свого подання, старший державний виконавець зазначила, що на виконанні в Ленінському ВДВС перебуває виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа №332/5677/13-к, виданого 13.02.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя щодо речових доказів по справі. Оскільки на виклик державного виконавця ОСОБА_5 не з`явився, а за місцем реєстрації не мешкає, у зв`язку із чим встановити його місцезнаходження не виявляється можливим, просять оголосити у розшук останнього у розшук.

Прокурор у судовому засіданні просила у задоволенні подання відмовити, оскільки державний виконавець не використав усі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення, втому числі, державний виконавець не звертався до відповідного відділу поліції з метою здійснення приводу боржника. Крім того, факт отримання судової повістки безпосередньо ОСОБА_5 , яка була направлена за адресою реєстрації та фактичного проживання боржника, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, ставить під сумнів акт державного виконавця від 13.01.2016 року.

Старший державний виконавець Леніського ВДВС ЗМУЮ Запорізької області ОСОБА_4 до суду не з`явилась, в поданні міститься клопотання про розгляд зазначеного подання без участі державного виконавця.
ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 539 ч. 4 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження №45530760, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2013 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 213 ч. 1 КК України. За вироком суду речові докази, а саме: ваги та лом чорного металу, загальною вагою 700 кг., передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , конфісковано в дохід держави. На підставі вироку було видано виконавчий лист (а.с. 3), у зв`язку із чим, 20.11.2014 року постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження (а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не зазначив строк для самостійного виконання рішення, тим самим позбавив боржника можливості добровільно виконати вирок суду.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилається адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, в матеріалах виконавчого провадження №45530760 відсутні будь-які відомості про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження, оскільки докази щодо надіслання та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

В своєму поданні державний виконавець ОСОБА_4 посилається на те, що за місцем свого мешкання боржник не мешкає, що підтверджує доданим актом від 13.01.2016 року, але судом не може братись до уваги вищезазначений документ як належний доказ, оскільки він складений з порушенням вимог, які зазначені у п. 1.5.2. «Інструкції з організації примусового виконання рішень», а саме в акті не зазначено місце його складання, статусу ОСОБА_6 , яка підписала цей акт, та які підстави послужили для встановлення того факту, що боржник не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, факт отримання судової повістки безпосередньо ОСОБА_5 , яка була направлена за адресою реєстрації та фактичного проживання боржника, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 21), ставить під сумнів зазначений акт.

В матеріалах виконавчого провадження міститься вимога державного виконавця від 06.11.2015 року, яка не відповідає вимогам п. 1.8.1. «Інструкції з організації примусового виконання рішень», оскільки в ній не зазначені такі відомості, як дата відкриття та номер провадження та реквізити виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, а тому цей документ судом також не може братись до уваги.

Крім цього, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження державний виконавець в порушення вимог п. 2.1 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» не використав усі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення, як приклад відсутні будь-які запити щодо з`ясування наявності майна у боржника, отримання останнім зарплатні, пенсії, тощо, а також державним виконавцем не було винесено постанову про привід ОСОБА_5 відповідно до вимог п. 11 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку із вищезазначеним, суд вважає, що подання державного виконавця про розшук боржника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, у зв`язку із його недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання старшого державного виконавця Леніського ВДВС Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4 про розшук боржника ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1