Справа № 356/934/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/662/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23 02.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
02 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 19.04.2016 року, якою йому відмовлено в задоволені заяви про звільнення від відбування виправних робіт у зв`язку із зарахуванням у строк відбування покарання терміну попереднього ув`язнення та умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_8 звернувся до Березанського міського суду Київської області з заявою про звільнення від відбування виправних робіт у зв`язку із зарахуванням у строк відбування покарання терміну попереднього ув`язнення та умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права займати керівні посади,пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих повноважень, строком на 2 роки 6 місяців, яку обґрунтовує тим, що загальний термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення(з 10.04.2013 по 01.09.2013 та з 21.10.2013 по 21.03.2014) складає 9 місяців 23 дні. Таким чином йому повинно бути зараховано у відбуття покарання 2 роки 6 місяців 8 днів. В зв`язку з тим, що залишок не відбутого ним терміну виправних робіт станом на 31.03.2016 року складає 1 рік 1 місяць 16 днів то він підлягає звільненню від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 19.04.2016 року йому було відмовлено в задоволені заяви про звільнення від відбування виправних робіт у зв`язку із зарахуванням у строк відбування покарання терміну попереднього ув`язнення та умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та винести нову ухвалу про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі перевищення строку попереднього ув`язнення над фактично винесеним основним покаранням у вигляді виправних робіт а також про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права займати керівні посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих повноважень строком на 2 роки 6 місяців. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що відмова суду першої інстанції в задоволенні його клопотання як і відхилення прохання про звільнення від основного покарання суперечать вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення. Те, що він не перебуває на обліку в Березанському МВ КВІ ДПтС України по відбуванні додаткового покарання через ненадходження повідомлення з Літинської ВК № 123, де він раніше утримувався, не може бути достатнім обґрунтуванням відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання. Ненадходження матеріалів справи про його додаткове покарання є явним проявом неналежного виконання працівниками пенітенціарної служби своїх посадових обов`язків та істотним порушенням його прав та свобод, тому згідно ч.ч. 1,3 ст. 87, ст. 89 КПК України даний доказ повинен бути визнаний судом недопустимим. Крім того, вказує на порушення його права на захист, оскільки в судовому засіданні 31.03.2016 року та 19.04.2016 року та йому не було надано останнє слово.

Заслухавши суддю доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти поданої апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Яготинського районного суду Київської області від 10.04.2013 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України у редакції до набрання чинності Закону України від 07.04.2011 року. Призначено покарання за ч. 5 ст.191 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади,пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих повноважень, строком на 2 роки 6 місяців та повною конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 366 КК України 3роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади,пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих повноважень, строком на 2 роки; за сукупністю злочинів ,відповідно до ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права обіймати керівні посади,пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих повноважень, строком на 2 роки 6 місяців та повною конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.07.2013 року вирок Яготинського районного суду Київської області від 10.04.2013 року залишений без змін.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 22.12.2015 року ОСОБА_8 замінено невідбуту частину строку покарання більш м`яким у виді виправних робіт строком на 1 рік 3 місяці 16 днів із відрахуванням 10% його заробітку в дохід держави.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 31.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 11.04.2013 року 01.09.2013 року та з 21.10.2013 року по 21.03.2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по вироку Яготинського районного суду Київської області від 10.04.2013 року.

Оскаржуючи ухвалу суду від 19.04.2016 року в частині звільнення від відбування виправних робіт, засуджений фактично ставить питання про скасування ухвали від 31.03.2016 року, яка ніким з учасників судового розгляду не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відповідно до ст. 31 КВК, кримінально-виконавча інспекція веде облік засуджених до позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відповідно до ч.1,3 ст.30 КВК України виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, призначеного як основне покарання, а також як додаткове до основних покарань, покладається на кримінально-виконавчу інспекцію.

Адміністрація арештного дому, кримінально-виконавчої установи, командування дисциплінарного батальйону, військової частини або в разі умовно-дострокового звільнення чи заміни покарання більш м`яким надсилає копію вироку до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання засудженого.

Відмовляючи в задоволенні заяви в частині умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання у вигляді виправних робіт, суд послався на те, що на час розгляду заяви ОСОБА_8 не перебуває на обліку в Березанському МВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області по відбуттю додаткового покарання: позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих повноважень, строком на 2 роки 6 місяців.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, це право, а не обов`язок суду. Колегія суддів не вбачає, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення.

Що стосується посилання апелянта на порушення його права на захист у зв`язку з ненаданням йому права на останнє слово, то вони не заслуговують на увагу, оскільки розгляд вказаної категорії проваджень закінчується судовими дебатами, в яких ОСОБА_8 було надано можливість висловити свою позицію.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 19.04.2016 року, якою засудженому ОСОБА_8 відмовлено в задоволені заяви про звільнення від відбування виправних робіт у зв`язку із зарахуванням у строк відбування покарання терміну попереднього ув`язнення та умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :