ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-3033ск16
ПОСТАНОВА

20 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 лютого 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку зазначених судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ч. 1 ст. 398, ст. 350 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування.
Однак засуджений ОСОБА_2 у касаційній скарзі, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, цих даних не навів.
За змістом касаційної скарги засуджений, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судових рішень щодо нього, указує на неповноту та однобічність досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи. Вважає формальним розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а наявні у ній докази недостатніми для підтвердження його винуватості.
Так, ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Між тим, в скарзі не обґрунтовано незаконності судових рішень та не конкретизовано допущених судами першої та апеляційної інстанцій істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, з огляду на положення статей 370, 371 КПК України 1960 року.
Одночасно, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, неповнота та однобічність досудового та судового слідства, згідно зі ст. 398 КПК України 1960 року не є підставами для скасування або зміни судового рішення касаційним судом.
Виходячи з наведеного, касаційна скарга ОСОБА_2 як така, що не відповідає вимогам статей 350, 396, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
У зв`язку з викладеними обставинами, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених недоліків у межах передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року строку, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії даної постанови.
Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
Відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребовуванні кримінальної справи за його касаційною скаргою на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 лютого 2016 рокудля перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1