справа № 488/4581/15-к
провадження № 1-кп/488/85/16
УХВАЛА
31.03.2016 року Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
секретаря:ОСОБА_4
прокурора:ОСОБА_5
обвинуваченого:ОСОБА_6
захисника обвинуваченого:ОСОБА_7
перекладача:ОСОБА_8
потерпілої:ОСОБА_9

в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в ході судового розгляду був продовжений судом до 09.04.2016 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, яке мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміни на менш суворий, обвинувачений може переховуватися від суду, чинити неправомірний вплив на свідків та продовжити злочинну діяльність.

Потерпіла підтримала заявлене прокурором клопотання, обвинувачений та його захисник заперечували проти його задоволення.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Так, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні одного тяжкого та двох особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді, у тому числі, довічного позбавлення волі.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує, що обвинувачений є громадянином іноземної держави, не має в місті Миколаєві та взагалі в Україні постійного місця проживання, легального джерела доходу. В період, до якого відноситься подія інкримінованого йому кримінального правопорушення, знаходився на території України із порушенням норм міграційного законодавства, перевищивши строк знаходження в Україні без реєстрації та не зареєструвавшись у встановленому порядку, відповідно, і на той час не мав легального заробітку, окрім того, два з інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень є насильницькими, призвели до настання смерті особи. Також суд не може ігнорувати, що обвинувачений після події злочину залишив місто Миколаїв та був затриманий співробітниками міліції у місті Києві.

Викладене, на переконання суду, свідчить про те, що обвинувачений, у випадку застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, може вчиняти тиск на свідків та ухилитися від суду з метою уникнення покарання у випадку визнання його винним. Також суд доходить висновку про неможливість запобіганню вказаним ризикам при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою до 29.05.2016 року включно.

Копію ухвали видати обвинуваченому, прокурору, направити до Миколаївського СІЗО.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3