ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1234/16-к
провадження № 1-кп/753/291/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта середня технічна, вдові, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , відповідно до наказу №323/М233К від 02.09.2014 року прийнята на роботу в ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» (код ЄДРПОУ - 32294926) на посаду продавця продовольчих товарів відділу свіжих продуктів магазину №233, розташованого за адресою: м.Київ, Харківське шосе, 168. В цей же день з ОСОБА_5 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність у відповідності з яким вона зобов`язана:
забезпечувати збереження матеріальних цінностей протягом всього часу від їх отримання до передачі, продажу/відпуску, в процесі та після переробки в інші види цінностей, а також вживати заходи до запобігання шкоди (втрати);
негайно повідомляти Адміністрацію про обставини, що загрожують збереженню довірених йому (їй) матеріальних цінностей або фактично завдану шкоду (втрату);
вести облік, складати і подавати в установленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки доручених йому (їй) матеріальних цінностей;
ознайомитися та додержуватись інструкцій, правил. нормативів приймання, зберігання, обробки, перевезення, передачі, продажу/відпуску матеріальних цінностей;
брати участь в регулярних інвентаризаціях, що відбуваються на підприємстві, та проводити самостійні інвентаризації довірених матеріальних цінностей.
Так, ОСОБА_5 , 03.11.2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, реалізуючи умисел на привласнення чужого майна, яке було ввірено їй, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свої посадові обов`язки в приміщенні супермаркету Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 168, перебуваючи в торговій залі з продажу продуктів харчування взяла з торгової полиці розфасовану вирізку свинну вагою 3026 кг на загальну суму 234 грн. 70 коп. (без ПДВ). Після чого, даний товар занесла в роздягальню та сховала його в свій шафі для подальшого незаконного привласнення.
В цей же день, приблизно о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на привласнення чужого майна, яке було ввірено їй, заховала свинну вирізку під куртку, в яку була одягнена та направилась до каси супермаркету «Сільпо», де сплатила лише за товар, який був у візку, а з викраденим товаром на загальну суму 234 грн. 70 коп. (без ПДВ), направилася до виходу. Однак довести до кінця свій злочинний умисел не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_5 була затримана працівниками охорони вказаного супермаркету.
Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що з вересня 2014 року вона була прийнята в магазин «Сільпо» на посаду продавця продовольчих товарів у м`ясний відділ. З нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Оскільки їй тривалий час не оплачували лікарняний листок, то вона вирішила узяти для особистого вживання м`ясну вирізку, але коли уходила з роботи, то була затримана працівниками охорони.
Інші докази по справі відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинилазакінчений замах на привласнення чужого майна , яке було ввірене особі, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України і її вина повністю доведена в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до злочину середнього ступеню тяжкості, її особу, що вину визнала повністю, щиро розкаялася, раніше не судима , формально позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і вважає необхідним призначити їй покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки на даний час обвинувачена не працює, але з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити їй покарання з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст. 366-368, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з обігом товаро-матеріальних цінностей.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання , якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в інспекцію для реєстрації.
Речові докази: документи та оптичний диск залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва з моменту його проголошення.
СУДДЯ: