АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1731/16 Справа № 185/9405/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали подання начальника Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування іспитового строку і направлення для відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року, постановлену стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Павлоград, громадянина України, не одруженого, такого, що не працює, мешканця АДРЕСА_1 ,
за участю:

прокурора - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_8

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року подання начальника Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області задоволено та направлено ОСОБА_6 в місця обмеження волі для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року у виді обмеження волі на строк три роки, іспитовий строк скасовано.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_6 протягом іспитового строку, встановленого вказаним вироком суду, систематично вчиняв правопорушення, за які неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а тому, на думку суду першої інстанції, він не став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 , не погодившись із таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції.

Вимоги своєї апеляційної скарги засуджений обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, оскільки він жодним чином не порушив покладені на нього обов`язки, а саме: жодного разу не виїжджав за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляв кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Заслухавши доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги засудженого та наполягали на їх задоволенні, думку прокурора ОСОБА_7 , яка вважала, що підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого відсутні, тому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року ОСОБА_6 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на нього було покладено обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. Також, стягнуто судові витрати та вирішено долю речових доказів.

Нормами ч. 2 ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином норми ч. 2 ст. 78 КК України передбачають дві окремі підстави для направлення засудженого для відбування покарання: невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. При цьому засуджений може бути судом направлений для відбування призначеного йому покарання за наявності хоча б однієї із вказаних підстав.

З матеріалів судового провадження наступне.

20 листопада 2015 року за постановою серія ДН № 004380 ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 178 КУпАП (поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 102 грн. (а. с. 69).

07 квітня 2016 року ОСОБА_6 письмово попереджено про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом та його буде направлено до відбування призначеного покарання (а. с. 45, 46).

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року з урахуванням постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року про виправлення описки ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 182 КУпАП (порушення правил додержання тиші в населених пунктах громадських місцях, повторно протягом року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. (а. с. 68).

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 06 червня 2016 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 178 КУпАП (поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 102 грн. (а. с. 62).

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн. (а. с. 63).

30 жовтня 2015 року, 13 січня 2016 року, 07 квітня 2016 року, 10 травня 2016 року, 13 червня 2016 року, 07 липня 2016 року в письмових поясненнях ОСОБА_6 зазначив, що його попереджено про можливість скасування судом іспитового строку та направлення до відбування призначеного покарання у разі систематичного вчинення адміністративних правопорушень (а. с. 15, 30, 44, 53, 57, 64).

На думку колегії суддів апеляційного суду, вчинення засудженим ОСОБА_6 вказаних вище систематичних адміністративних правопорушень, свідчить про те, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що подання кримінально-виконавчої інстанції підлягає задоволенню.

Доводи засудженого, викладені ним в апеляційній скарзі, та його захисника, висловлені під час апеляційного розгляду стосовно того, що ОСОБА_6 не було роз`яснено наслідки вчинення ним адміністративних правопорушень, на думку колегії суддів апеляційного суду, є необґрунтованими.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів судового провадження вбачається, що 30 жовтня 2015 року ОСОБА_6 під час постановлення його на облік в органах кримінально-виконавчої інспекції було роз`яснено його обов`язки, покладені вироком суду, та попереджений про можливість направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання у разі ухилення його від відбування покарання або систематичного порушення громадського порядку, про що свідчить його особистий підпис (а. с. 13, 15).

Окрім того, 07 квітня 2016 року в зв`язку із притягненням ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності останньому було винесено письмові попередження про можливість направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання у разі продовження порушення ним громадського порядку, про що його свідчить власноручно написане ним пояснення та підписи на попередженнях (а. с. 44-46).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року, постановлену стосовно нього, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: