1-кс/381/640/16
381/4001/16-к
У Х В А Л А

м.Фастів Київська область 11.10.2016 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_3
за участю ст.слідчого Фастівського ВП ВВ ГУНП в Київській області ОСОБА_4
розглянув клопотання слідчого Фастівського відділення поліції Васильківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001662 від 19.09.2015 року, -

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу

в с т а н о в и в :

10.10.2016 року до Фастівського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого Фастівського відділення поліції Васильківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні Фастівського відділення поліції Васильківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001662 від 19.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 09.09.2016 року спільно з заступником начальника СВ Фастівського ВП, слідчим під час перевірки журналістського звернення журналіста ОСОБА_6 , щодо діяльності на території м. Фастів, Київської області закладів з надання послуг в азартній сфері, було перевірено заклад зазначений в зверненні, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було проведено огляд місця події та встановлено, що в приміщенні розташовано 8 комп`ютерів за допомогою яких здійснювалися азартні ігри, та один комп`ютер був розташований в залі касира. Будь-які дозвільні документи на здійснення фінансово-господарської діяльності в приміщенні грального закладу були відсутні.

В ході проведення вказаного огляду було вилучено: в залі 7 комп`ютерів в зборі (системний блок, мишка, клавіатура, монітор) та два монітори окремо, а також в кімнаті касира (пособному приміщенні) було вилучено 1 комп`ютер в зборі та різні папери з записами.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч.5 ст.171 КК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання та пояснень слідчого в судовому засіданні, слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, 13 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду надано слідчому дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, які належать ФОП ОСОБА_7 та зберігаються в Фастівському відділенні поліції Васильківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області і які були вилученні під час огляду місця події 09.09.2016 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештовувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 06.10.2016, вищевказані вилучені речі, визнано слідчим, як речовим доказом у кримінальному провадженні №0001662 від 19.09.2015 та передано на зберігання відповідальній особі Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП України в Київській області.

Частина друга ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі збереження речових доказів.

Також, однією з підстав накладення арешту на вилучене майно слідчий зазначає, що дане майно підлягає спеціальній конфіскації, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування і т.д.

Вищезазначені норми статті КПК України передбачають арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації але арешт накладається в даному випадку на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (ч.4 ст.170 КПК України).

Як зазначив слідчий в своїх поясненнях та наданих рапортів в ході досудового розслідування встановити власників вказаного вилученого майна на даний час не надалося можливим, підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України предявлено не було.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя вважає подане клопотання про арешт майна є необгрунтованим, подане з не дотриманням норм чинного кримінального законодавства, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.98, 100,171,159,167,171 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання старшому слідчому Фастівського відділення поліції Васильківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна, яке було вилученно під час огляду приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1