10.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/7433/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 1999 року за ст. 229-6 ч. 1 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі;

2)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2004 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

3)вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від20 жовтня 2005 року за ст.ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

4)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2010 року за ст.ст. 185 ч. 1, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

5)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2013 року за ст. 395 КК України до 240 годин громадських робіт;

6)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

7)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі;

8)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

проживаючого в АДРЕСА_1 , ув`язненого з 25 лютого 2016 року і тимчасово залишеного у слідчому ізоляторі на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ахтирка Сумської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 , знаходиться під домашнім арештом з 19 травня 2016 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпрі, громадянки України, маючого середню освіту, заміжньої, виховуючої неповнолітню дочку, 2009 року народження, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої в АДРЕСА_3 , проживаючої в АДРЕСА_4 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 07 вересня 2015 року, близько 10.00, знаходячись на пл. Єдності в м. Дніпрі, вступили між собою в попередню змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з квартири АДРЕСА_5 , розподіливши ролі у вчиненні злочину.

Реалізуючи умови попередньої змови, близько 13.30 того ж дня, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 прибули до будинку АДРЕСА_6 . Діючи узгоджено, в групі з іншими співучасниками, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігав, за допомогою заздалегідь приготовленої дробини піднявся до балкону квартири АДРЕСА_7 , розташованої у зазначеному будинку, розбив скло дверей балкону та проник у вказане житло, після чого відкрив двері квартири, через які у квартиру проникли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , звідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , діючи узгоджено, групою осіб, з корисливої зацікавленості, а ОСОБА_7 і повторно, таємно викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 4800 доларів США та 33 700 грн., які ОСОБА_9 дістала з верхньої шухляди шафи, а всього на загальну суму 139 025, 44 грн., що перевищило 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто заподіявши значну шкоду потерпілому, після чого з викраденим з місця злочину зникли.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 винність свою визнали частково та пояснили, що, з метою викрадення грошових коштів за пропозицією ОСОБА_9 , дійсно зазначеним чином проникли у квартиру потерпілого, звідки викрали грошові кошти у розмірі 33 700 грн., при цьому ОСОБА_7 і ОСОБА_8 переодяглись у робітничий одяг працівників комунальної служби.

Кожен з обвинувачених заперечував факт викрадення доларів США.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 винність свою визнали частково, винність кожного з них у злочині, вчиненому за викладених обставин, підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що за вказаною адресою він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та спільною малолітньою дочкою, 2013 року народження. ОСОБА_9 є їх знайомою та неодноразово була у них вдома.

05 вересня 2015 року його дружина разом з дитиною поїхала до своїх батьків в с. Краснопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області, а коли він, близько 19.00, повернувся з роботи, у квартирі все майно було на своїх місцях.

06 вересня 2015 року він знаходився за місцем проживання та збирався їхати до своїх батьків. Близько 09.00 йому подзвонила ОСОБА_9 , спитала, чи вдома він, під приводом того, що хотіла принести якісь речі. Він сказав, що вона може прийти, але так і не дочекався ОСОБА_9 .

Близько 15.00 того ж дня він вийшов із квартири, зачинивши двері (дві вхідних двері), а близько 19.00 йому знов подзвонила ОСОБА_9 , але він вже їй не відповідав та написав їй повідомлення про те, що його вже немає вдома, на що вона відповіла, що добре, вона прийде наступного разу.

07 вересня 2015 року, близько 23.00, він повернувся додому від батьків та виявив, що двері у квартиру були відчинені, і, перевіривши шафу, помітив, що були викрадені грошові кошти у розмірі 33 700 грн. та 4800 доларів США, які перед цим знаходились на верхній полиці та лежали поруч. Він викликав працівників міліції та подзвонив дружині, яка повідомила, що напередодні до неї приходила ОСОБА_9 , та під час їх розмови вона діставала з шафи гроші на дорогу до своїх батьків, що бачила остання.

Згадавши дзвінки ОСОБА_9 , які мали місце 06 вересня 2015 року, напередодні крадіжки, він зрозумів, що вона, телефонуючи йому, контролювала його місцезнаходження.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила обставини знайомства з ОСОБА_9 та її відвідування їх з чоловіком квартири, під час якого ОСОБА_9 бачила, як вона діставала гроші з шафи.

Після того, як вона уїхала від батьків, 07 вересня 2015 року від чоловіка вона дізналась про вчинення крадіжки вказаних грошових коштів у гривнях та доларах США, а також вони дізнались, що 07 вересня 2015 року матір ОСОБА_9 викупила з ломбарду закладене майно.

Останній факт також підтверджується інформацією ОСОБА_12 та Компанії «Ломбард АВК» про вилуплення ОСОБА_13 07 вересня 2015 року майна на суму 12 469 грн. (Т.2, а.с. 149).

Факт відповідного родинного зв`язку з ОСОБА_13 не заперечувала сама ОСОБА_9 , а також він підтверджується особовими документами ОСОБА_9 (раніше ОСОБА_14 ) (Т.1, а.с. 26-29).

Інформацією Національного Банку України підтверджено офіційний курс долара США станом на 07 вересня 2015 року, що у співвідношенні 100 доларів США дорівнює 2194, 28 грн. (Т.1, а.с. 49); тобто сумі у розмірі 4800 доларів США дорівнює сума у розмірі 105 325, 44 грн.

Оглядом місця події від 08 вересня 2015 року зафіксоване приміщення квартири АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено пошкодження скла на балконній двері (Т.1, а.с. 8-9).

Довідкою УІА ГУМВС України в Дніпропетровській області та копією вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року підтверджено повторність вчинення злочину за наявності у ОСОБА_7 судимостей за тотожні протиправні дії (Т.1, а.с. 35-36, 37-38).

З протоколу вилучення від 14 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_7 добровільно видав працівникам міліції шліфувальну машинку «EG10-12V» с.н. 0006103 та дріль «Matrix» с.н. НОМЕР_1 , пояснивши, що придбав ці інструменти за викрадені грошові кошти (Т.1, а.с. 80).

Оглядом від 22 вересня 2015 року досліджено робітничі речі, добровільно видані ОСОБА_7 (Т.1, а.с. 83-84).

Заявою на видачу готівки № 14633 від 21 жовтня 2014 року підтверджується зняття потерпілим ОСОБА_10 з рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» грошових коштів на суму 169 871, 03 грн. (Т.1, а.с. 88), що відповідає показанням потерпілого та свідка про наявність у них в користуванні грошей, частина яких об`єктивно могла бути переведеною у долари США.

Обставини проникнення у квартиру АДРЕСА_5 , куди ОСОБА_7 за допомогою дробини піднявся до балкону та розбив скло балконної двері, після чого відчинив двері у квартиру ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також викрадення грошових коштів із шафи у кімнаті, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вказали під час проведення слідчого експерименту з кожним з них від 24 вересня 2015 року (Т.1, а.с. 90-91, 92-95, 96-99).

Ці обставини, в свою чергу, підтверджуються переглядом у судовому засіданні відеозапису з камери спостереження, що виходить на будинок АДРЕСА_6 з подіями, які мали місце 07 вересня 2015 року, здійсненого за участі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які не заперечували свою присутність на відеозапису, з дробиною біля балконів будинку.

Враховуючи беззаперечність факту проникнення обвинувачених до квартири потерпілого з метою таємного викрадення грошових коштів, за умови послідовних показань потерпілого та свідка стосовно місцезнаходження грошових коштів, які об`єктивно бачила ОСОБА_9 та які зберігались поруч в одному й тому самому місці, у кримінальному провадженні відсутні будь-які підстави для сумніву у розмірі викрадених грошових коштів, належних потерпілому.

Таким чином, наведеними доказами, які об`єктивно узгоджуються між собою, спростовуються доводи обвинувачених про те, що вони нібито не викрадали грошові кошти у доларах США, тобто викрали майно у меншому розмірі, - а таке їх твердження можливо розцінювати лише як висунуте з метою пом`якшення відповідальності за вчинене діяння, зокрема і майнової.

Аналізуючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_7 в тому числі повторно, поєднаному з проникненням у житло, і такому, що завдало значної шкоди потерпілому.

Умисні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за вказаними відповідними ознаками правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, який є тяжким; сприяння розкриттю злочину кожним, часткове добровільне відшкодування заподіяної майнової шкоди потерпілому ( ОСОБА_8 на суму 3500 грн., ОСОБА_9 на суму 500 грн.), - що є обставинами, які пом`якшують покарання; а також особу кожного, а саме, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий та схильний до продовження протиправної поведінки, ОСОБА_8 юридично не судимий, ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності та має неповнолітню дитину.

Приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України, за наявності лише часткового визнання своєї винуватості кожним з обвинувачених, поряд з врахованими обставинами, судом не вбачається підстав для визнання щирим каяттям ставлення обвинувачених до скоєного.

Отже вищенаведені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим, є вичерпними.

З огляду на це, покарання ОСОБА_7 має бути призначене, з урахуванням особи винного, у вигляді позбавлення волі, хоч і не максимальне, але достатнє для його виправлення, з застосуванням вимог ст. 70 ч. 4 КК України стосовно попереднього вироку суду, до винесення якого вчинено злочин.

Покарання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , виходячи з обставин вчинення злочину, не максимальне, але й достатнє для їх виправлення, також має бути призначене у вигляді позбавлення волі.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної майнової шкоди на встановлену суму, моральної шкоди у розмірі 150 000 грн., а також про стягнення з обвинувачених витрат на оплату правової допомоги у розмірі 3000 грн. (Т.1, а.с. 23-26).

Позовні вимоги щодо відшкодування заподіяної майнової шкоди, з урахуванням добровільно сплаченого відшкодування на загальну суму 4000 грн., а також про стягнення витрат на оплату правової допомоги, підлягають задоволенню у зв`язку з їх доведеністю у судовому засіданні.

Позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди є обґрунтованими, так як, внаслідок злочинного посягання на власність, викрадення грошових коштів у значному розмірі, родина потерпілого протиправно на тривалий час обмежена у своїх життєвих можливостях, суттєво порушений звичний уклад родини, а зазначене посягання, пов`язане із зухвалим проникненням у житло, дійсно обумовило суттєві душевні страждання потерпілого, глибині яких відповідає сума у розмірі 100 000 грн.

Отже позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки заявлена сума моральної шкоди є підвищеною.

Всі перелічені суми підлягають солідарному стягненню з обвинувачених.

Виходячи з того, що, як встановлено у кримінальному провадженні, вилучені у ОСОБА_7 14 вересня 2015 року шліфувальна машинка «EG10-12V» с.н. НОМЕР_2 та дріль «Matrix» с.н. 00700249, визнані речовими доказами, були набуті в результаті вчинення злочину, відповідно до вимог ст. 167 ч. 2 п. 4, 170 ч. 2, 173 КПК України, суд вважає за необхідне накласти на них арешт для забезпечення цивільного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України призначеним покаранням поглинути покарання у вигляді трьох років двох місяців, призначене вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року, та остаточно ОСОБА_7 до відбування призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 10 жовтня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання час відбування ним покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року в період з 25 лютого 2016 року по 09 жовтня 2016 року включно.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту, з обмеженнями, встановленими йому ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2016 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити їй покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_15 обчислювати з моменту її затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_10 :

- у відшкодування заподіяної майнової шкоди 135 025 (сто тридцять п`ять тисяч двадцять п`ять) гривень 44 коп;

- у відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, - 3000 (три тисячі) гривень;

- у відшкодування заподіяної моральної шкоди 100 (сто тисяч) гривень.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

З метою забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 накласти арешт на шліфувальну машинку «EG10-12V» с.н. 0006103 та дріль «Matrix» с.н. НОМЕР_1 , які вилучені у ОСОБА_7 14 вересня 2015 року, визнані речовими доказами та зберігаються у камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (Т.1, а.с. 81, 82).

Інші речові докази у кримінальному провадженні:

- слід ділянки долоні, який знаходиться у камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (Т.1, а.с. 11), - знищити;

- робітничі речі, які знаходяться у камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (Т.1, а.с. 86), - конфіскувати як знаряддя злочину;

- ДВД-диск з відеозаписом з камери спостереження (Т.1, а.с. 117) зберігати при кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений і апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1