АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/329/16 Справа № 203/1033/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 березня 2016 р., щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 4 квітня 2016 р. відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Міхачев, Брестської області, Республіки Білорусь, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15; ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановила:
Відповідно до наданих матеріалів, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 5 березня 2016 р. приблизно о 22 год. 30 хвил., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , діючи за попередньої змовою, групою осіб відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме інвалідний візок, вартістю 1200 грн., але довести свій злочинний намір до кінця не змогли, оскільки були викриті з викраденим.

Дані злочинні дії підозрюваного ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15; ч. 2 ст. 186 КК України.

Приймаючи рішення про застосування щодо останнього запобіжного заходу - тримання під вартою, суд своє рішення вмотивував наявністю обґрунтованої підозри. Даними про його особу, який не має постійного місця проживання в Дніпропетровській області, а за місцем реєстрації в Одеській області не проживає, що не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного з застосуванням насильства.

Відсутність місця мешкання, міцних соціальних зв*язків привела суд до висновку про наявність ризику ухилитись від суда і слідства і виключили можливість застосування щодо ОСОБА_10 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Захисник оскаржує рішення суду. В апеляції просить його скасувати, постановити нове, яким обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що органом слідства та судом не надано доказів щодо існування заявлених ризиків.

Не надано оцінки тому, що ОСОБА_10 визнає вину у скоєному злочині, що має намір проживати в центрі соціальної допомоги та працевлаштуватись, що на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків вважає безпідставним, оскільки місце проживання останніх не відоме, а вину у скоєному ОСОБА_10 визнає.

Зазначає, що знищити, сховати чи спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрюваний не може, оскільки усі документи знаходяться в матеріалах справи, а об`єкт посягання повернутий потерпілому.

Підозрюваний в апеляції також просив ухвалу скасувати.

В обгрунтування своєї позиції посилався на те, що інкримінуємого злочину не скоював, був свідком відповідних подій. Вважає, що без достатніх підстав було застосовано самий суворий запобіжний захід.

Вказує на те, що повідомлення про підозру йому не вручено.

Під час судового розгляду захисник і підозрюваний уточнили свої вимоги. Останній наголошував, що провину визнав в повному обсязі. Підтримав доводи скарги захисника. Просили задовольнити їх вимоги.

Прокурор вважав необгрунтованими доводи, викладені в скаргах, тому просив рішення суду залишити без змін.

Заслухав суддю-доповідача, дослідивши та перевіривши надані матеріали, вислухавши думки учасників судового процессу, та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК.
Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині

Вбачається, що цей висновок грунтується на даних, які містяться:

- в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 про те, що в день події двое невідомих скинули його з інвалідного візку і відкритим шляхом заволоділи ним, потім були затримані, а візок повернуто;

- в протоколах допиту в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про затримання в день події невідомих, які викрали у потерпілого ОСОБА_9 інвалідний візок;

- в протоколі огляду місця події, про те, що 5 березня 2016 р. інвалідний візок було вилучено поряд з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які були затримані ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Посилання слідчого в клопотанні на наявність ризиків перешкоджати провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків, вчинити інший злочин, і твердження суду про їх відсутність, та про наявність тільки ризику ухилитись від суду та слідства, колегія находить обгрунтованим.

Тому підтвердженням являються дані про реєстрацію ОСОБА_10 , відповідно до яких його зареєстровано в Одеській області. Більш того, як встановлено слідство, і про шо не заперечував підозрюваний за вказаною адресою він не проживає, а в м. Дніпропетровську постійного місця проживання не має.
Наявність вказаного ризику і сукупність даних про особу підозрюваного, обставин, на які послався слідчий суддя свідчать про неможливість в застосуванні менш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегія вважає, що суддя достатньо вмотивовано обгрунтував свої висновки про наявність ризику ухилитись від суду та слідства. Тяжкість злочину і передбачене за нього покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв*язків, роботи, місця мешкання можуть спонукати підозрюваного ухилитись від слідства.

Доводи захисту, щодо перебування на утриманні підозрюваного неповнолітніх дітей та бажання останнього працевлаштуватися, ніякими фактичними даними не підтверджено, а отже судом не можуть бути взяті до уваги.
Таким чином, рішення слідчого судді про обрання вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 у виді його тримання під вартою було прийнято з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України.

Підстав для зміни судового рішення і обрання менш суворого запобіжного заходу, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційні скарги підозрюваного та його захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2016 року, щодо застосованої міри запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою до 04 квітня 2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4