Справа № 369/6089/16-к
Провадження № 1-кп/369/355/16
В И Р О К
іменем України
01.11.16 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плесецьке Васильківського району Київської області, який має базову середню освіту, не одружений, працює водієм в компанії «М-інтер», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:
27.02.2016 року близько 09 години водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «AUDI 90», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі автодороги «Київ-Одеса» в напрямку м. Київ. На 16км + 600м вказаного автошляху в селищі Чабани Києво-Святошинського району Київської області, порушуючи вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» визначеного розділом 33 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові», перевищуючи вказану на знакові швидкість 50 км/год, рухався із швидкістю близько 90 км/год, порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не урахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, виконуючи маневр випередження з правого боку попереду їдучого автопоїзда, в складі сідлового тягача «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «KASSBOHRER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу розгону праворуч від основних смуг, де допустив зіткнення з задньою частиною напівпричепа «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що транспортувався сідловим тягачем «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснив вимушену зупинку на смузі розгону. Після цього некерований автомобіль «AUDI 90», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зіткнувся із боковою частиною напівпричепа «KASSBOHRER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у складі із сідловим тягачем «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок зіткнення транспортних засобів, пасажир переднього сидіння автомобіля «AUDI 90», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці ДТП.

Смерть ОСОБА_8 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у виді забійної рани та синця лобної ділянки, крововиливу в м`які покриви та багатоуламкового перелому кісток правої лобно- тім`яно-скроневої ділянки з переходом на основу черепа, крововиливів під м`яку мозкову оболонку, в шлуночки та в речовину головного мозку.

Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» визначеного розділом 33 ПДР, п.п. 10.1, 12.1 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав суду, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин вчинив даний злочин, а саме 27.02.2016 приблизно о 09-й годині він керував автомобілем «AUDI 90», реєстраційний номер НОМЕР_1 та їхав в сторону м. Києва. Перед ним їхав вантажний автомобіль. Він хотів його обігнати, але на узбіччі не побачив інший вантажний автомобіль і здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого загинула його дівчина ОСОБА_8 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні та з якою у них були наміри одружитись. Шкоду матері загиблої - потерпілій ОСОБА_9 він відшкодував за домовленістю. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм і це його єдине джерело доходу. У вчиненому кається.

Потерпіла звернулась до суду з заявою, де зазначила, що з`являтись до суду не бажає, претензій до обвинуваченого не має, просить суд його суворо не карати.

Суд визнає, що обвинувачений давав правдиві показання, які відповідають встановленим обставинам справи і ці фактичні обставини ніким не оспорюються.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не оспорюють ся на підставі положень ст. 349 КПК України.

Суд вважає, що органом досудового слідства дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди завданої злочином.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з необережності, враховуючи особу обвинуваченого, який вчинив злочин уперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, реєстрації та проживання, де характеризуються позитивно, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочини у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки іншого виду покарання цим законом не передбачено.

Враховуючи, що робота водія є єдиним джерелом доходу обвинуваченого, суд дійшов до висновку про недоцільність застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлені обставини справи, враховуючи думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого немає, просила суд його суворо не карати, суд дійшов до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 7311 (сім тисяч триста одинадцять) грн. 78 коп.

Речові докази у справі:

- автомобіль «АUDІ 90» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити у його користуванні;

-автопоїзд у складі сідлового тягача «МАN» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «КАSSВОНRЕR» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_10 , залишити у його користуванні;

-автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_5 , та напівпричепа «SСНWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який переданий на зберігання власнику ТОВ «Ель-макс», залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1