Провадження № 1-кп/534/12/16
Справа № 534/917/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
- в скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1ст.289, ч.1 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в :
16 лютого 2015 року, в період часу з 08 годин 30 хвилин до 11 годин 00 хвилин , у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні вищевказаної квартири, працівниками міліції було виявлено, оглянуто та вилучено: полімерний пакет з сухими гілками та листям рослинного походження, зеленого кольору, які відповідно до висновку експерта №353 від 21.02.2015 року мають ботанічні ознаки частин рослини коноплі, містять тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 46,3 г.
Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_9 незаконно придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах та зберігав за місцем свого проживання, без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні злочину, передбаченому ч.1ст.309 КК України визнав частково і показав суду, що він на добровільних засадах займався волонтерською справою , щоб допомогти бійцям АТО , постійно відвозив до зони АТО з м. Комсомольська все необхідне для підтримки воїнів, з`ясував на місці їх потреби і доставляв все необхідне в чому вони потребували . Під час цих поїздок декілька разів попадав під обстріли, приходилось сутками не спати , в зв`зку з чим був виснажений морально і на цьому грунті курив коноплю , оскільки знаходився в стресовому стані. Підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені у обвинувальному акті щодо незаконного придбання та збігання наркотичного засобу канабісу , однак вважає, що більшість вилученого наркотичного засобу належить йому , але допускає , що можливо частина вилученого наркотичного засобу належить іншим особам чи підкинута працівниками міліції ,зазначивши, що не пам`ятає , коли і де саме ним було придбано наркотичний засіб, який вилучили з квартири , де він проживав з дружиною, оскільки наркотичні засоби вживає давно. При цьому зазначив, інші особи з ними в квартирі не проживали , а дружина наркотичні засоби не вживає. Обвинувачений також показав, що на даний час він пройшов курс лікування від наркоманії, а тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України. Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України ОСОБА_9 не визнав повністю і показав , здійснював допомогу бійцям , що знаходяться в зоні АТО. Проходячи повз будинок №5 по вул. Гірників в м. Комсомольську побачив на приміщенні ДОСААФ вивіску «Товариство сприяння обороні України » , він зайшов туди , оскільки бажав створити волонтерський центр, щоб об`єднати цей рух в м. Комсомольську. З дозволу керівництва ДОСААФ в цьому приміщенні почали збиратися активісти волонтерського руху. На зборах ОСОБА_11 виступила з пропозицією передати свій автомобіль йому на благо, щоб він використав його у волонтерській діяльності. Ніяких домовленостей про те , що йому необхідно повернути гроші за автомобіль між ними не було. При передачі автомобіля ОСОБА_11 сказала , що цю машину вони з чоловіком дарять на користь волонтерського руху . Зазначений автомобіль він показав ОСОБА_10 , але автомобіль був в дуже поганому технічному стані і останній не захотів ставити його на облік. В той час для нього дуже актуально стояло питання ремонту його автомобіля ВАЗ -2107 на якому він доставляв допомогу від волонтерів в зону АТО, ОСОБА_11 не заперечувала проти продажу її автомобіля. Через приватну газету він вийшов на перекупщиків, розглядаючи різні варіанти, в тому числі і обміну автомобілів . До цього рішення він прийшов не сам , а вирішували це питання з іншими волонтерами. За автомобіль ОСОБА_11 з ним розрахувались частково запасними частинами приблизно на суму 1500грн та грошима в сумі приблизно 1500грн , з яких приблизно 500 грн пішло на ремонт автомобіля , придбання росходника та двох балонів.
Свідок ОСОБА_6 показав суду , що потерпілий по справі це його рідний брат , він передав йому автомобіль і він на ньому їздив декілька років, потім стояв , потім в 2013р. вони передали автомобіль в користування ОСОБА_11 . Потім брат сказав ,що необхідно допомогти волонтерському центру . Передачею автомобіля займалась ОСОБА_11 . Згодом він отримав інформацію про те , що автомобіль не переданий волонтерському центру . Автомобіль передавався ними , як благодійний внесок , як допомога для настання перемоги . Цей автомобіль передавався для збору речей і перевезення їх до зони АТО.
Свідок ОСОБА_11 показала суду, що з ОСОБА_9 була знайома через центр волонтерської допомоги в м. Комсомольську , а ОСОБА_6 це чоловік її рідної сестри. З червня 2014р. вона почала займатися в центрі волонтерської допомоги , що знаходився в приміщенні ДОСААФ , 25.07.2014р. зі згоди власника ОСОБА_15 було прийнято рішення про передачу автомобіля центру волонтерської допомоги, щоб їздити по підприємствам і збирати допомогу для бійців АТО. 27.07.2014р. вона передала ОСОБА_9 автомобіль , ключі від нього , технічний паспорт , страховку . Автомобіль знаходився у відмінному технічному стані. Автомобіль вони ніяким чином не оформлювали , а вирішили передати ОСОБА_9 , оскільки в нього було посвідчення водія і він відвозив волонтерську допомогу на своєму власному автомобілі в АТО. Потім вона поїхала відпочивати в Карпати . 30.07.2014р. їй телефонували з волонтерського центру , що ОСОБА_9 показував автомобіль директору ДОСААФ ОСОБА_10 , але центру автомобіль не був переданий. У волонтерському центрі сталися непорозуміння між ОСОБА_9 та іншими волонтерами щодо звітності та з інших питань . ОСОБА_9 кинув документи та з частиною волонтерів пішли з центру і продовжували займатися волонтерською діяльністю окремо. В жовтні , листопаді , грудні 2014р. вона спілкувалась з ОСОБА_9 з приводу повернення автомобіля , оскільки свій автомобіль вона передавала , щоб ним користувались волонтери для збору допомоги. Така мета була і в потерпілого , він не казав передавати автомобіль бійцям АТО, а передавав тільки для того , щоб їздити збирати речі. Потім вона писала в міліції заяву , що не має претензій до ОСОБА_9 , так як автомобіль передали на металобрухт. ОСОБА_9 почав її уникати , але раніше нею були витрачені кошти , щоб переварити кузов автомобіля приблизно 500 доларів , до того ж на ньому був новий акумулятор . Вона передавала автомобіль безкоштовно , але слідкувала за цим автомобілем . ОСОБА_9 пішов з центру волонтерської допомоги , оскільки не повертав автомобіль і не надавав чеки за витрати на бензин.
Свідок ОСОБА_16 показала суду , що займається волонтерською діяльністю з 2014р. разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . В липні 2014р. були проблеми з автомобілем білого кольору , який належав ОСОБА_9 і на якому останній щонеділі возив до зони АТО все необхідне для бійців . Автомобіль ОСОБА_9 необхідно було ремонтувати і в цей час з ДОСААФ йому передали старий автомобіль синього кольору , який був повністю вбитий . Щоб відремонтувати свій автомобіль ОСОБА_9 здав старий автомобіль на металобрухт і на виручені кошти придбав запчастини , відремонтував свій власний автомобіль і продовжував на ньому здійснювати поїздки до зони АТО. Потім проводились якісь прокурорські перевірки в ДОСААФ і з`ясувалось , що там не вистачає автомобілів , тому і виникло питання про повернення автомобіля, який передавався ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_19 показала суду , що влітку 2014р. збиралися активісти для організації допомоги бійцям АТО. ОСОБА_11 вирішила добровільно безкоштовно передати свій автомобіль синього кольору ОСОБА_9 для поїздок в зону АТО і допомоги волонтерам . Цей автомобіль вона бачила два рази в липні 2014р., один раз ОСОБА_9 на ньому її підвозив. Автомобіль був ржавий , під час їзди в ньому щось стукало.
Свідок ОСОБА_20 показав суду , що його жінка ОСОБА_11 в 2014р. активно займалась волонтерською діяльністю. Вона запропонувала безоплатно передати старий автомобіль, яким вони користувались волонтерам, оскільки вони купили новий автомобіль, а старий постійно ламався і був їм не потрібен . Це питання вони узгодили із власником автомобіля ОСОБА_6 в телефонному режимі. Вони були вдячні потерпілому за розуміння ситуації. ОСОБА_6 хотів побачити результат і вони зробили відповідні знімки передачі автомобіля, коли вони з ОСОБА_11 передали ОСОБА_9 автомобіль , технічний паспорт , ключі від автомобіля , страховку, повідомили про код на паливному бачку. При передачі вони забули в автомобілі свої речі . І на їх прохання вечором того ж дня ОСОБА_9 приїхав на автомобілі із своїми друзями , і вони з багажника забрали свої речі, більше цього автомобіля він не бачив. ОСОБА_9 казав , що завдяки цьому автомобілю, за рахунок цього автомобіля будуть здійснені поїздки до зони АТО. Автомобіль був старий і не годився для поїздок на дальні відстані, тому вони були раді тому , що завдяки їх автомобілю здійснилось декілька поїздок волонтерів до зони АТО, оскільки ОСОБА_9 використав автомобіль так , як треба. Чому ОСОБА_11 написала заяву до міліції йому невідомо , потім вона вирішила відкликати свою заяву на прохання ОСОБА_9 , оскільки автомобіль зі слів ОСОБА_10 , це був просто «Хлам», але не захотів відкликати свою заяву ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_21 показав суду , що він перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_9 , якому влітку 2014р. передали дуже старий в поганому стані автомобіль ВАЗ (копійуку)синього кольору для того, щоб він розпоряджався ним на власний розсуд , а потім з`ясувалось , що особи що передали автомобіль виявили незадоволення тим , як останній розпорядився їх автомобілем. Автомобіль передавався ОСОБА_9 , щоб він використав на користь волонтерської справи. Один раз він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_22 їздили до бару «Давинчи » в м. Комсомольську, де на них чекали чоловік та жінка , які забрали деякі речі з багажника , оскільки раніше користувались цим автомобілем. Потім він це декілька разів бачив зазначений автомобіль , останній раз на початку серпня 2014р. Йому відомо ,що це автомобіль був проданий щоб спорядити іншу поїздку до зони АТО. Потім від ОСОБА_9 йому стало відомо , що автомобіль був проданий.
Свідок ОСОБА_22 показав суду , що обвинувачений є його знайомим ,він бачив транспортний засіб , який передали ОСОБА_9 і їздив на ньому в якості пасажира до бару «Давинчи » в м. Комсомольську, разом з ОСОБА_9 та іншим хлопцем. По дорозі автомобіль тричі ламався, оскільки був дуже старий в поганому стані. Біля бару «Давинчи » в м. Комсомольську на них чекали чоловік та жінка , які забрали якісь речі з багажника. ОСОБА_9 скаржився їм на автомобіль , що автомобіль в несправному стані , на що вони сказали : «Автомобіль тепер твій , хочеш вкладай в нього гроші , хочеш ні ». Під час цієї поїздки автомобіль тричі ламався, його проблематично було завести . Цей автомобіль потребував великих вкладень в ремонт . Йому відомо , що ОСОБА_9 з цього автомобіля та із свого ВАЗ -2107 , фактично зробив один автомобіль ВАЗ-2108, щоб продовжувати займатись волонтерською діяльністю.
Свідок ОСОБА_23 показала суду , що вона та ОСОБА_24 , ОСОБА_9 активно займались волонтерською діяльністю в м. Комсомольську . ОСОБА_9 з самого початку фактично був організатором та координатором цього руху . ОСОБА_11 так як у неї був новий автомобіль влітку 2014р. віддала свій старий автомобіль безкоштовно ОСОБА_9 для потреб волонтерського руху, оскільки обвинувачений їздив по підприємцям і підприємствам міста збирав допомогу та речі для бійців в зоні АТО. В вересні 2014р. їй стало відомо , що ОСОБА_9 , якого вона знає , як чесну і порядну людину звинувачують в крадіжці старого «вбитого» автомобіля.
Їй відомо , що ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_9 зробити з двох автомобілів один, оскільки використовувати такий автомобіль було неможливо. Куди подівся автомобіль ОСОБА_11 їй невідомо, але вона зрозуміла , що автозапчастини з одного автомобіля пішли на інший автомобіль, оскільки ОСОБА_9 часто , раз в неділю їздив до зони АТО. Пізніше, коли їх допитували в міліції вона дізналась, що автомобіль , який передавала ОСОБА_11 назавжди і безоплатно як благородний жест на потреби волонтерської діяльності належить іншим людям. Також їй стало відомо , що проводилась прокурорська перевірка в ДОСААФІ і автомобіль , який передавався ОСОБА_9 хотіли підставити замість тих автомобілів, що не вистачало. Вважає, що це було зроблено , щоб опорочити честь ОСОБА_9 , оскільки він розпочинав волонтерську діяльність в м. Комсомольську , а всі заслуги щодо цієї діяльності згодом присвоїли собі інші люди, і внаслідок конфлікту між волонтерами більшість з них залишили приміщення ДОСААФ і працюють тепер окремо з ОСОБА_9 , ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_25 показала суду , що влітку 2014р. на зборах волонтерів ОСОБА_11 запропонувала безоплатно свій автомобіль старий автомобіль ,який був на ходу передати для потреб волонтерів . Через неділю ОСОБА_9 прийняв цей автомобіль , але автомобіль не був придатний для їзди на дальні відстані і ОСОБА_9 запропонував з двох автомобілів зробити один, але в цей час відсутня була ОСОБА_11 . Вона пропонувала ОСОБА_9 дочекатись ОСОБА_11 . Пізніше вона довідалась , що ОСОБА_9 без згоди власника автомобіля з двох автомобілів зробив один і вони написали заяву в міліцію про пропажу автомобіля ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_26 показала суду , що працює заступником голови Товариства сприяння оборони України в м. Комсомольську, влітку 2014р. вона була присутня на зборах волонтерів, де ОСОБА_11 оголосила про передачу свого автомобіля ОСОБА_9 на потреби волонтерського центру, оскільки саме він мав посвідчення водія і возив допомогу та речі бійцям в зону АТО . Через деякий час вона запитала в ОСОБА_10 про цей автомобіль, він відповів , що автомобіль знаходиться в поганому технічному стані, він на ходу, але в ньому необхідно замінювати деякі деталі і такий автомобіль їм не потрібен.
Вина ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченому ч.1ст.309 КК України підтверджується також письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні :
- витягом з ЄРДР від 29.04.2015р. (т.1 а.с.135);
- протоколом обшуку від 16.02.2015р. з фототаблицями до нього , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду від 14.02.2015р., в ході якого за місцем проживання ОСОБА_9 було виявлено і вилучено сухі гілки з листям рослинного походження , два кухонних сита на поверхні яких маються залишки речовини рослинного походження , двадцять полімерних пакетиків із залишками речовини невідомого походження, дві пляшки з нашаруваннями речовини невідомого походження (т.1 а.п.155-163);
- висновком експерта № 353 від 21.02.2015р. з ілюстративним додатком , згідно вилучена за місцем проживання ОСОБА_9 речовина рослинного походження має ботанічні ознаки частин рослин коноплі , містить тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом , маса канабісу в перерахунку на суху речовину , становить 46,3г.(т.1 а.п.178-180);
- висновком експерта № 351 від 22.02.2015р. з ілюстративним додатком , згідно якого на поверхнях двох металевих сит вилучених за місцем проживання ОСОБА_9 виявлено залишки особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, маса канабісу не визначалась у зв`язку з малою кількістю (т.1 а.п.182-184);
- висновком експерта № 343від 22.02.2015р. з ілюстративним додатком , згідно якого на внутрішніх поверхнях пластикової пляшки вилученої за місцем проживання ОСОБА_9 виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракт канабісу , маса екстракту канабісу становить 0,028 г.(т.1 а.п.185-188);
- висновком експерта № 344 від 22.02.2015р. з ілюстративним додатком , згідно якого на внутрішніх поверхнях пластикової пляшки, вилученої за місцем проживання ОСОБА_9 виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракт канабісу , маса екстракту канабісу становить 0,110 г.(т.1 а.п.190-192);
- висновком експерта № 352 від 23.02.2015р. з ілюстративним додатком , згідно якого в наданих на дослідження дев`ятнадцятьох полімерних пакетах вилучених за місцем проживання ОСОБА_9 виявлені залишки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу , (т.1 а.п.194-196);
- речовими доказами : полімерним пакетом з сухими гілками та листям рослинного походження, зеленого кольору, які відповідно до висновку експерта №353 від 21.02.2015р. є канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 46, 3 г.; двома металевими ситами , на поверхнях яких відповідно до висновку експерта № 351 від 22.02.2015р. , виявлено залишки канабісу, масу якого не визначили у зв`язку з малою кількістю; фрагментом полімерної пляшки, на внутрішній поверхні якої, згідно висновку експерта № 343 від 22.02.2015 р. виявлено нашарування екстракту канабісу, масою 0,028 г.; фрагментом полімерної пляшки , на внутрішній поверхні якої, згідно висновку експерта №344 від 22.02.2015р. виявлено нашарування канабісу, масою 0,110 г. та двадцять полімерних пакетиків в дев`ятнадцяти із яких, відповідно до висновку експерта № 352 від 23.02.2015р. виявлені залишки канабісу. (т.1а.п.197-198);
Вина ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченому ч.1ст.289 КК України підтверджується також письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні :
-витягом з ЄРДР з правовою кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст.289 КК України (т.1 а.с.134)
-витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців , згідно якого Комсомольська міська організація Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) знаходиться в м. Комсомольськ Полтавської області, особою, яка уповноважена представляти зазначену організацію є її керівник відповідно до статуту ОСОБА_10 (т.1а.с.142-145);
-Статутом Комсомольської міської організації Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) (т.1а.с.146-149);
-довідка Комсомольської міської організації Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) про те, що ОСОБА_28 не є і не був членом міської громадської організації ТСОУ м. Комсомольська (т.1а.с.150);
Відповідно до примітки 1 ст.289 КК України, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Документами, що підтверджують право власності на транспортний засіб є:
а) на придбані (отримані) у фізичних чи юридичних осіб, - нотаріально засвідчені в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України в країні придбання договори купівлі-продажу чи дарування;
б) на придбані у юридичних осіб або інших організаціях та установах (або оформлені через юридичних осіб), - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур та інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно зі змістом відповідного бланка, повинні зазначатися дата продажу, номери шасі, кузова, двигуна транспортного засобу, його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано транспортний засіб;
в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на транспортний засіб, видані уповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника транспортного засобу.
Смерть особи, яка видала доручення є однією із законодавчих підстав, коли представництво за довіреністю припиняється (п.6, ст.248 Цивільного кодексу України). Тобто, з моменту смерті власника автомобіля доручення втрачає чинність. Власниками (власником) автомобіля в в разі смерті ОСОБА_13 є її спадкоємці, які можуть вирішувати подальшу долю автомобіля після отримання свідоцтва про права на спадщину.
Посилання сторони захисту щодо смерті ОСОБА_13 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні .
Відповідно до положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Межі судового розгляду визначаються виходячи із висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор має право змінити обвинувачення в суді як щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення, так і щодо обсягу обвинувачення; висунути додаткове обвинувачення щодо вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, якщо окремий їх розгляд неможливий; відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Судом задовольнялись клопотання сторони захисту щодо встановлення обставин , що мають значення для кримінального провадження , однак згідно відповіді Комсомольського міського управління юстиції №147/03-18 від 28.04.2015р. , актовий запис про смерть на ОСОБА_27 , 1980 р.н. зареєстрований за № 3167 від 22.12.2009р. по відділу ДРАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актового запису про смерть на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено (т.1 а.с. 224).
Суд вважає, що винність ОСОБА_9 доказана і його дії суд кваліфікує за ч.1ст.289 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, вина обвинуваченого встановлена і доведена.
Суд вважає, що винність ОСОБА_9 доказана і його дії суд кваліфікує за ч.1ст.309 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, вина обвинуваченого встановлена і доведена.
ОСОБА_9 згідно статті 89 КК України не судимий, вчинені ним злочини є злочинами середньої тяжкості, свою вину за ч.1 ст.309 КК України визнав частково , за ч.1 ст.289 КК України не визнав повністю , за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарги та нарікання від мешканців будинку до КЖЕП №1 не надходили.
Згідно характеристики уповноваженого представника організації волонтерів Комсомольська , ОСОБА_9 неодноразово надавав допомогу волонтерській організації м. Комсомольська, особисто їздив в зону проведення антитерористичної операції для передачі гуманітарного вантажу військовим . Зарекомендував себе сміливим ,чесним , добросовісним виконавцем загальних рішень , направлених на виконання задач по транспортуванню вантажів солдатам.
Згідно відповіді Комсомольської міської лікарні ОСОБА_9 на обліках у лікаря нарколога , лікаря психіатра не знаходиться (т.1 а.п.244).
Згідно заяви ОСОБА_9 від 28.04.2015р., посилаючись на ст.28 Конституції України , він відмовляється від проходження медичної комісії, стан свого здоров`я вважає задовільним , примусового лікування не потребує .(т.1 а.п. 245).
Згідно довідки № 1401 від 24.03.2015р. Полтавського обласного наркологічного диспансера , ОСОБА_9 пройшов лікування в стаціонарному відділенні №4 з 23.02.2015р. по 23.03.2015р.(т.1 а.п. 225).
Згідно сертифікату серія 10ААД №570749 від 19.01.2016 р. про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_9 , наркологічні протипоказання до виконання обов`язків кокельника збірника відсутні.
Згідно довідки № 517 від 05.02.2016р. Полтавського обласного наркологічного диспансера , ОСОБА_9 пройшов лікування в стаціонарному відділенні №4 з 23.02.2015р. по 23.03.2015р. з діагнозом : «Психічні та поведінкові розлади внаслідлк вживання каннобіноідів. Синдром залежності , в даний час утримання , але в запобіжних умовах ».
Згідно до вимог ч.4 ст.309 КК України, звільненню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України, підлягає особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.
Підстава звільнення від кримінальної відповідальності за злочин , передбачений ч.1 ст.309 КК України , складається з двох елементів , а саме: добровільного звернення цієї особи до лікувального закладу і початку її лікування від наркоманії.
Суб`єкт звернення до лікувального закладу збігається із суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, тобто ним є особа, яка досягла 16-річного віку і вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК, і, крім того, захворіла на наркоманію і потім добровільно звернулася до лікувального закладу.
Особою, хворою на наркоманію, визнається така особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного у визначеному законом порядку, встановлено діагноз «наркоманія» (ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»). Під наркоманією у цьому Законі розуміють психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.
Здача наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів визнається добровільною, якщо відбулася за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість продовжувати протиправну діяльність, але не побажала цим скористатися. Якщо особа звертається до лікувального закладу у зв язку із викриттям її участі у цьому злочині, таке звернення вважається не добровільним, а вимушеним.
Відповідно до вимог п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 року вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Обставини , що пом`якшують покарання обвинуваченого та не встановлено .
Обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, що здійснює догляд за дитиною ( т.1 а.с.83,86), на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується, як особа на яку скарг та нарікань не надходило, враховуючи думку потерпілого щодо міри покарання, приходить до переконання про можливість і необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч.1ст.289,ч.1ст.309 КК України і вбачає підстави для застосування ст.75 КК України звільнення від покарання з випробуванням . Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_9 страждав чи страждає на наркоманію і потребує чи не потребує лікування від наркоманії. Той факт, що ОСОБА_9 після його викриття у незаконному зберіганні наркотичних засобів з 23.02.2015р. по 23.03.2015р. пройшов курс лікування у стаціонарному відділенні №4 Полтавського обласного наркологічного диспансеру свідчить про те, що його звернення до лікаря-нарколога не було добровільним, а було зумовлене саме викриттям його участі у вчиненні злочину та мало на меті уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди , суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.
Таким чином суд бере до уваги, що потерпілому ОСОБА_6 діями обвинуваченого нанесена моральна шкода, у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_9 , які полягали у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із незаконним заволодінням транспортним засобом . При цьому суд приймає характер і об`єм фізичних, душевних і психічних страждань потерпілого , заподіяних протиправними діями обвинуваченого .
При цьому суд оцінює і матеріальне положення обвинуваченого , який є молодою людиною , має на утриманні неповнолітня дитину і дружину , яка здійснює догляд за новонародженою дитиною , розумність заявленої потерпілої суми з урахуванням реальної можливості її виплати обвинуваченим і вважає , що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди є значно завищеним.
Розглядаючи питання про суму моральної шкоди, заявленої потерпілим ОСОБА_6 , суд бере до уваги, що злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості згідно ст.12 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині компенсації моральної шкоди, суд керується нормами ст.ст. 28, 328 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Враховуючи характер вчиненого відносно потерпілого злочину, їх наслідків, характеру, глибини та тривалості моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , пов`язаних із незаконним заволодінням транспортного засобу , суттєвості негативних змін в його житті, негативних переживань та спогадів, виходячи при цьому з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 2000 грн .
Речові докази по справі підлягають знищенню.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави (368грн 28 коп + 368грн 28 коп +368грн 28 коп +368грн 28 коп +491 грн 04коп = 1964 грн 16 коп). (т.1 а.с.177,181,185,189,193 ).
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
- ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст.289, ч.1ст.309 КК України, і по цим статті призначити йому покарання:
- - за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 років обмеження волі;
- - за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року обмеження волі .
На підставі ч.1 ст.70 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 покарання у виді 3 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_9 не обирати .
Стягнути з ОСОБА_9 на прибуток держави 1964 грн 16 копійок на відшкодування процесуальних витрат.
Речові докази по справі: полімерний пакет з сухими гілками та листям рослинного походження, зеленого кольору, які відповідно до висновку експерта №353 від 21.02.2015р. мають ботанічні ознаки частин рослини коноплі, містять тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом , обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 46, 3 г.; два металевих сита, на поверхнях яких відповідно до висновку експерта № 351 від 22.02.2015р. , виявлено залишки особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, масу якого не визначили у зв`язку з малою кількістю; фрагмент полімерної пляшки, а саме її нижньої частини, на внутрішній поверхні якої, згідно висновку експерта № 343 від 22.02.2015 р. виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу, масою 0,028 г.; фрагмент полімерної пляшки , а саме її верхньої частини, на внутрішній поверхні якої, згідно висновку експерта №344 від 22.02.2015р. виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу , обіг якого заборонено екстракту канабісу, масою 0,110 г. та двадцять полімерних пакетиків в дев`ятнадцяти із яких, відповідно до висновку експерта № 352 від 23.02.2015 р. виявлені залишки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, які є предметами кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом - знищити.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1