Справа № 554/2433/16-к
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 19.11.2016

19 листопада 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000004 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, судимого

13 січня 2003 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 69, 79 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 3 травня 2004 року відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 23 дні;

4 березня 2005 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

28 вересня 2005 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 185, 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

6 грудня 2007 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 391, 71 КК України на 1 рік 11 місяців позбавлення волі, звільненого 12 травня 2009 року по відбуттю покарання;

4 листопада 2010 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. ч. 2 і 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі;

2 листопада 2011 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 5 березня 2015 року відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 14 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :
В один із днів жовтня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в зоні проведення антитерористичної операції, перебуваючи у населеному пункті Верхньоторецьке Ясинуватського району Донецької області, діючи умисно, придбав шляхом обміну на пляшку горілки у невідомих йому осіб відповідно до висновку експерта від 22 січня 2016 № 3 гранату Ф-1 з маркуванням «386 39-80Т» з уніфікованим запалом УЗРГМ-2 з маркуванням «179-81 583», яка являється бойовим припасом, а також гранату РГД-5 з маркуванням «Дельта 182-82», яка в середині споряджена вибуховою речовиною тротилом вагою 110-115 грам, у зв`язку з чим у нього виник умисел, спрямований на зберігання та носіння даних бойового припасу та вибухової речовини, вчинивши при цьому їх придбання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 поклав гранату Ф-1 та корпус гранати РГД-5, спорядженої тротилом, до свого особистого речового мішка, який постійно перебував разом з ним до 15 грудня 2015 року.

У подальшому, з 15 грудня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, зберігав гранату Ф-1 та корпус фанати РГД-5, спорядженої тротилом, в особистому речовому мішку у розташуванні військової частини польова пошта НОМЕР_1 поруч із своїм ліжком до 31 грудня 2015 року, вчинивши зберігання бойових припасів та вибухових речовин.

Надалі, 31 грудня 2015 року він, одержавши від командира військової частини звільнення терміном на 3 доби, діючи з умисно, з метою перевезення вищевказаних бойового припасу (граната Ф-1) та вибухової речовини (корпус гранати РГД-5, спорядженої тротилом) до місця свого проживання ( АДРЕСА_2 ), не маючи на це передбаченого законом дозволу, скориставшись рейсовим автобусом за маршрутом «Дніпропетровськ - Полтава», вибув до м. Полтава, вчинивши при цьому носіння бойових припасів та вибухових речовин.

Однак, цього ж дня о 20 год. 18 хв. на автовокзалі м. ІІолтава, що по вул. Великотирновська, 7, в особистих речах обвинуваченого працівниками поліції виявлено та вилучено гранату Ф-1 маркуванням «386 39-80Т» з уніфікованим запалом УЗРГМ-2 з маркуванням «179-81 583», яка являється бойовим припасом, а також гранату РГД-5 з маркуванням «Дельта 182-82», яка в середині споряджена вибуховою речовиною - тротилом вагою 110-115 г.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність на його утриманні малолітньої дитини.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, має непогашену у визначеному законом порядку судимість за попереднім вироком, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику його особи, статус його учасника бойових дій під час проведення анти терористичної операції і вважає за необхідне призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Оскільки обвинувачений засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, то суд вважає за необхідне з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання покарання за цим вироком, обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 19 листопада 2016року.

До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на тримання під вартою, в`язавши його під варту негайно в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення по цій справі у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили.

Речові докази по матеріалах кримінального провадження знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 797,94 грн. судових витрат.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1