Справа №638/2862/16-к
№1- кп/638/365/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року м. Харків Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

Потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000327 від 22.01.2016 за звинуваченням : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, працюючого за трудовими договорами,військовозобовязаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 26.10.2009 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 01.04.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України.

В С Т А Н О В И В :
11.01.2016 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_6 прийшов в гості до малознайомої йому ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в квартирі за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 побачив на тумбочці в коридорі квартири, в якій проживає ОСОБА_4 , жіночу сумку, в якій, як йому було відомо, знаходились ювелірні вироби із золота, які належать останній, після чого у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних ювелірних виробів із золота.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_4 в коридорі квартири була відсутня, шляхом вільного доступу, таємно викрав ювелірні вироби із золота, які належать ОСОБА_4 , а саме: запонки із золота 585 проби, загальною вагою 10 грамів, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 665 від 08.02.2016 року 4805 гривень 40 копійок; жіночу каблучку із золота 585 проби, вагою 4,63 грами, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №665 від 08.02.2016 року оцінити не уявилось можливим, у зв`язку з чим вартість вказаної каблучки визначена зі слів потерпілої, а саме 2224 гривень 90 копійок.

Після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 7030 гривень 30 копійок.

Крім цього, ОСОБА_6 22.01.2016 року приблизно о 16 годині

00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Кооператор», розташованої за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 30, побачив свого знайомого ОСОБА_5 , після чого з корисливих намірів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, підійшов до нього та попросив його мобільний телефон, з метою здійснення дзвінку.

Далі, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 свій мобільний телефон торгівельної марки «Fly» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 666 від 10.02.2016 року 242 гривні, в якому знаходилась карта пам`яті на 4 Гб, вартість якої входила у вартість мобільного телефону, сім карта мобільного оператору «МТС», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №666 від 10.02.2016 року оцінити не уявилось можливим, у зв`язку з чим їх вартість визначена зі слів потерпілого, а саме

35 гривень та сім карта мобільного оператору «Лайф», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №666 від 10.02.2016 року оцінити не уявилось можливим, у зв`язку з чим їх вартість визначена зі слів потерпілого, а саме 10 гривень.

Після цього, отримавши від ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, скориставшись тим, що останній на нього не звертає уваги, скрився з місця скоєння кримінального правопорушення злочину, обернувши вказане майно на свою користь, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 287 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні ним кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив, що дійсно він вчинив крадіжку, так як йому потрібні були кошти, в зв`язку з тим, що він заборгував велику суму, якою оплачував проведення операції по видаленню йому селезінки. Щодо шахрайських дій, також пояснив, що вчиняв вказане кримінальне правопорушення, а саме забрав телефон у ОСОБА_5 , який є його однокласником з метою його продажу та отримання коштів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 11 січня 2016 року до неї прийшов у гості її товариш разом з ОСОБА_6 . Товариш прохав в неї кошти в борг. Вона разом з ними пішла до ломбарду, заставила свою сережку, отримала кошти, які у подальшому передала товаришу. При цьому в неї залишались при собі запонки та каблучка, які вона поклала до своєї сумочки. Всі ці її дії бачив ОСОБА_6 .. Тому, повернувшись до ОСОБА_4 до квартири ОСОБА_6 витяг з її сумки вказані речі та пішов. Потерпіла просила задовольнити її позовні вимоги.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що з ОСОБА_6 він навчався в одному класі. 22 січня 2016 року вони разом з ним знаходились на зупинці громадського транспорту « Кооператор» в м. Харкові. ОСОБА_6 попрохав у нього телефон,для дзвінка, пославшись на те, що в його телефоні розрідилась батарея. ОСОБА_5 знаючи давно ОСОБА_6 віддій йому свій телефон, не думаючи, що останній обмане його та забере його телефон. Проте ОСОБА_6 отримавши телефон пішов та більше не повернувся, залишивши телефон собі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням доказів. Обвинуваченому роз`яснено можливість оскарження вироку лише в частині призначеного покарання.

Судом встановлено, що своїми умисними і протиправними діями, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна, та кримінальне - правопорушення злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, є чистосердне каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, те, що він раніше засуджений, на обліку у обласному психоневрологічному диспансері та обласному наркологічному диспансері не перебуває, не одружений, мешкає з матір`ю пенсіонеркою, яка перебуває на його утримання, позицію потерпілих, які просили суд призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_6 на свою користь суму 7030 гривен 30 копійок. При цьому звернула увагу суду, на те, що, якщо суд призначить покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_6 навряд чи зможе компенсувати їй матеріальну шкоду.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
В судовому засіданні потерпіла довела суму позовних вимог. Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що має наміри в найкоротші терміни компенсувати потерпілій завдану матеріальну шкоду.
Суд вважає доведеними позовні вимоги, та позов таким, що підлягає задоволенню.
Потерпілий ОСОБА_5 з позовними вимогами до ОСОБА_6 не звертався.
Судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання :

за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання більш м`якого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_6 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави суму 613,80 гривен за проведення судово - товарознавчих експертиз № 665 від 08.02.2016 року та № 666 від 10.02.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму 7030 гривен 30 копійок ( сім тисяч тридцять гривен 30 копійок) матеріальної шкоди.

Речові докази : мобільний телефон та сім карти до нього, які відповідно до розписки про зберігання, знаходяться у потерпілого ОСОБА_5 , вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: