Справа № 0910/1368/2012
Провадження № 11/779/23/2016
Категорія ч.1ст.367 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_8 на вирок Косівського районного суду від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, раніше не судимого, громадянина України, -

засуджено за ч.1 ст.367 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5100 гривень, що становить 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі ДП «Кутське лісове господарство» - 84 101 грн. 08 коп. шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до вимог ст.81 КПК України 1960 року вирішено долю речових доказів. За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам.

Як встановив суд, злочин вчинено за таких обставин.

ОСОБА_8 відповідно до наказу № 49-к від 13.07.2011 року по ДП «Кутське лісове господарство» переведений з посади лісника на посаду майстра лісу Березівського лісництва і з ним укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_8 зобов`язаний здійснювати охорону лісу, вести табель обліку робочого часу, оформляти первинну документацію на виконані роботи і подавати у лісництво відповідну звітність, здійснювати державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу, що перебуває в користуванні підприємства, затримувати осіб, винних у вчиненні лісопорушень і порушень правил полювання, складати протоколи про виявлені порушення лісового законодавства, приймати та видавати лісопродукцію, браги участь у відведенні та таксації лісосік, проводити огляд місць рубок, заготівлі лісоматеріалів, тобто серед інших, виконує і адміністративно-господарські обов`язки. Однак, ОСОБА_8 , через злочинну недбалість, не забезпечив належну охорону ввірених йому під охорону лісових угідь ДП «Кутське лісове господарство», внаслідок чого, за період третьої декади жовтня - листопада 2011 року на ввірених ОСОБА_8 кварталах 1, 2, 3 майстерської дільниці № 1 Березівського лісництва ДП «Кутське лісове господарство» виявлено і обліковано 39 пнів від незаконно зрубаних дерев, чим спричинив істотну шкоду інтересам держави, заподіявши матеріальну шкоду в розмірі 84101 грн.08 коп.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає вирок місцевого суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог ст.334 КПК України 1960 року, недослідження всіх здобутих доказів по справі та невиконання вказівок апеляційного суду згідно ухвали від 05.06.2014 року. Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Засуджений у своїй апеляції покликається на неправосудність ухваленого вироку, зазначаючи, що судом порушено вимоги матеріально-кримінального права та не дотримано норм кримінально-процесуального закону. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судовий розгляд проведено неповно, необ`єктивно, без допиту заявлених ним свідків та без дослідження всіх доказів у справі. Вказує, що місцевим судом не виконано вказівок ухвали апеляційної інстанції щодо детального дослідження доказів у справі та надання їм правильної оцінки. Просить обвинувальний вирок щодо нього скасувати в повному обсязі і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях події злочину.

В запереченнях на апеляцію прокурора засуджений та захисник просять залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача та частково погодився з доводами апеляції засудженого в частині скасування вироку, пояснення представника цивільного позивача, який підтримав позицію прокурора, заслухавши пояснення ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи апеляції засудженого та просять її задовольнити, а апеляцію прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а апеляція засудженого до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст.323 КПК України 1960 року вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Всі обставини справи повинні бути розглянуті всебічно, повно і об`єктивно.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи зазначених вимог закону не дотримано, що перешкодило йому повно і всебічно розглянути справу та ухвалити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Згідно ст.367 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в апеляційному суді є однобічність та неповнота дізнання, досудового чи судового слідства. Однобічним або неповним, згідно положень ст.368 КПК України 1960 року, визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 неодноразово заявлялись клопотання про допит в судовому засіданні ряду свідків, зокрема: ОСОБА_9 , зазначаючи, що останній не брав участі в огляді місця події, проте вписаний слідчим у цей протокол і підпис не його; про призначення почеркознавчої експертизи; про витребування журналу реєстрації обліку лісопорушень та доповідних. Всі клопотання до суду викладені засудженим у письмовому вигляді та долучені до матеріалів справи.

Однак, суд першої інстанції, крім невмотивованої відмови в задоволенні клопотання засудженого про виклик свідків (а.с. 167 т.4), інших заявлених ОСОБА_8 клопотань щодо призначення експертизи та витребування документів, що, на його думку, мають значення для правильного вирішення справи (а.с.76, 77-78 т.4 ), в порушення вимог ст. 296 КПК України 1960 року, не розглянув, що є неприпустимим при здійсненні судочинства, і в такий спосіб позбавив засудженого, при відсутності у нього захисника, можливості здійснювати захист своїх інтересів.

У своєму останньому слові (а.с.184 т.4) засуджений знову ж таки наголошував на неповноту судового слідства у зв`язку з не вирішенням зазначених клопотань, однак вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

На підтвердження своїх висновків про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину суд послався на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 про те, що ними було виявлено пні від свіжозрубаних дерев, що було зафіксовано документально.

Натомість, як вбачається з наведених у протоколі судового засідання показань ОСОБА_13 він на перевірці 30.11.2011 року не був, оскільки не є членом комісії, лише готував документи. З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що він також не входив в склад комісії, лише брав участь при передачі обходу від ОСОБА_8 до ОСОБА_12 .

З огляду на зазначене доводи апеляції засудженого щодо недостовірного наведення у вироку показань свідків відносно фактичних даних, які стосуються обставини, що доказується, є обґрунтованими.

Окрім того, відповідно до ст.374 КПК України 1960 року вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов`язковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний суд Івано-Франківської області ухвалою від 05.06.2014 року скасував раніше ухвалений Косівським районним судом вирок від 30.12.2013 року щодо ОСОБА_8 та в ухвалі зазначив, що при новому розгляді слід врахувати наведені допущені порушення судом першої інстанції, детально дослідити здобуті докази, дати їм правильну юридичну оцінку і постановити законне рішення.

Проте, Косівський районний суд ухвалюючи оскаржуваний вирок, не дотримався таких вимог закону, наведених вказівок апеляційного суду не виконав та, в порушення вимог ст. 22, 64 КПК України 1960 року, справу розглянув однобічно та неповно, не з`ясував всіх істотних обставин справи, поверхнево дослідив зібрані докази і ухвалив вирок без належного та послідовного обґрунтування своїх висновків як щодо встановлених обставин справи, так і щодо оцінки перелічених доказів.

Обґрунтовуючи винність засудженого ОСОБА_8 за ч.1 ст.367 КК України місцевий суд у вироку перерахував докази, які підтверджують вину останнього, однак належно їх не дослідив, юридичну оцінку не дав, суть та зміст їх в повному обсязі не розкрив.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, ступінь участі винної особи в її заподіянні, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Тому посилання апелянта на відсутність обґрунтування суду першої інстанції при задоволенні заявлених у справі позовних вимог про відшкодування спричиненої шкоди та стягнення із засудженого на користь держави 84101 грн. 08коп. колегія суддів вважає переконливими.

У зв`язку з наведеним оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду слід врахувати зазначене, дати належну оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, також ретельно перевірити інші доводи засудженого, викладені ним в апеляції, та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване й справедливе рішення з неухильним дотриманням вимог КПК України 1960 року.

Керуючись ст.ст.365, 366, 379 КПК України 1960 року, пунктом 11 Розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити .

Апеляцію засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Косівського районного суду від 07 жовтня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати, а справу направити в той же суд на новий судовий розгляд іншим складом суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4