Справа №345/3395/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2016 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_6 08.08.2016 року подав суду клопотання про зміну ОСОБА_5 попередньо обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 порушено обов`язки, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді від 21.06.2016 року, зокрема повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування, не відлучатися за межі Калуша та Калуського району без дозволу прокурора чи суду. Так ОСОБА_5 не з`явився в судові засідання 21.07.2016 року, 28.07.2016 року, 01.08.2016 року без поважних причин. Крім того, ОСОБА_5 вчинено новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. Оскільки жодних даних про зменшення ризиків, які були встановлені під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не встановлено, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування та суду, вчинив інше правопорушення під час дії щодо нього запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, в разі обрання запобіжного заходу у виді застави, розмір застави просив визначити у максимальному розмірі.
Захисник заперечив проти задоволення даного клопотання, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосування електронного браслету. Крім того, в разі застосування судом щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 просив визначити обвинуваченому мінімальний розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді від 21.06.2016 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 21.07.2016 року, 28.07.2016 року, 01.08.2016 року не з`явився в судові засідання та не повідомив суд про причини своєї неявки, 08.08.2016 року Калуським міськрайонним судом була винесена ухвала про надання дозволу на його затримання (а.с. 77).
На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.08.2016 року в справі 345/303/16-к 17.10.2016 року о 09год. 55 хв. обвинуваченого ОСОБА_5 було затримано та поміщено в ІТТ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.
Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
П.5 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.3 ст.185 КК України, санкція частини 3 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів,
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочинів, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність цих ризиків підтверджується тими обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, також, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, натомістьвчинив новий злочин проти власності, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість. Крім того, на даний час ОСОБА_5 не працює та стабільного заробітку немає.
При обранні запобіжного заходу слід врахувати стан здоров`я підозрюваного, те, що має постійне місце проживання, не працює, не одружений, перебуває на «Д» обліку в нарколога, раніше судимий.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
У відповідності до п.«с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що клопотання слід задоволити і змінити обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою на строк 60 днів.
Заставу слід визначити відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків.
У разі внесення застави, слід зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198, КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді від 21.06.2016 року, на запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів,
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 09год. 55хв. 17.10.2016 року.
Обвинуваченого ОСОБА_5 взяти під варту в залі судових засідань.
Заставу визначити відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 25 мінімальних заробітних плат, що становить 36 250,00 грн., яку може бути внесено у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя