ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікторівка Чемеровецького району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою військовою освітою, одруженого, не судимого, заступника командира частини головного інженера військової частини НОМЕР_1 , майора, на утриманні якого двоє малолітніх та одна неповнолітня дитина, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених
ч.1 ст. 425 КК України,
встановив:
29.12.2015 року, майор ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, на яку покладались організаційно-розпорядчі функції - заступника командира частини головного інженера військової частини НОМЕР_1 , через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків та злочинну недбалість, неналежно виконав вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1,3 ЗУ «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст. 11,16,58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 2.3, 3.1.1., 3.1.3, 3.1.9, 5.4.16 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, п.п. 1.2, 1.3, 1.23, 3.1.9, 3.1.14, 3.3.11 Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 690 від 24.12.2010 року, хоча мав реальну можливість їх виконати, а саме: не забезпечив збереження матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 виробів БДЗ-УСК (балкові утримувачі, що є комплектуючими до військової авіаційної техніки, а саме встановлюються на військові літаки марок МІГ та СУ для здійснення транспортування та скидання авіаційних бомб), належний контроль за правильним витрачанням (використанням) указаних матеріальних засобів не здійснив, дієвих заходів по запобіганню втрат, нестач та розкрадань указаного майна не вжив, та після отримання усного розпорядження від начальника органу управління військовим майном заступника начальника логістики з технічного забезпечення начальника Управління технічного забезпечення логістики командування Повітряних Сил Збройних Сил України полковника ОСОБА_6 про нібито видачу з військової частини НОМЕР_1 до іншої конкретно не визначеної військової частини через представників Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 28 виробів БДЗ-УСК, та не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_6 щодо заволодіння указаним військовим майном шляхом зловживання службовим становищем, за відсутності відповідних розпорядчих документів встановленої форми, видав з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) особам, повноваження яких не були підтверджені довіреністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інше військове майно 28 виробів БДЗ-УСК загальною вартістю 40 320,00 грн., унаслідок чого указане військове майно неправомірно вибуло з військової частини НОМЕР_1 .
Він же, 28.01.2016 року, у період з 14 год. до 15 год., будучи військовою службовою особою, на яку покладались організаційно-розпорядчі функції заступника командира частини головного інженера військової частини НОМЕР_1 , через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків та злочинну недбалість, неналежно виконав вимоги вказаних законів та нормативно-правових актів, хоча мав реальну можливість їх виконати, а саме: не забезпечив збереження матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 виробів БДЗ-УСК (балкові утримувачі, що є комплектуючими до військової авіаційної техніки, а саме встановлюються на військові літаки марок МІГ та СУ для здійснення транспортування та скидання авіаційних бомб), належний контроль за правильним витрачанням (використанням) указаних матеріальних засобів не здійснив, дієвих заходів по запобіганню втрат, нестач та розкрадань указаного майна не вжив, та після отримання усного розпорядження від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_9 , виданого на виконання усного розпорядження начальника органу управління військовим майном заступника начальника логістики з технічного забезпечення начальника Управління технічного забезпечення логістики командування Повітряних Сил Збройних Сил України полковника ОСОБА_6 про нібито видачу з військової частини НОМЕР_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) через представників Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » іншого військового майна 30 виробів БДЗ УСК, та не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_6 щодо заволодіння вказаним військовим майном шляхом зловживання службовим становищем, за відсутності відповідних розпорядчих документів встановленої форми, видав з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) за фіктивною накладною №1 від 28.01.2016 року особам, повноваження яких не були підтверджені довіреністю громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , інше військове майно 28 виробів БДЗ-УСК загальною вартістю 49 645,50 грн., унаслідок чого указане військове майно неправомірно вибуло з військової частини НОМЕР_1 .
Вказаними діями майор ОСОБА_5 спричинив істотну матеріальну шкоду державі на загальну суму 89 965,50 грн. та шкоду охоронюваним Законом державним інтересам у виді неможливості подальшого використання виробів БДЗ-УСК за призначенням, підриву боєздатності військової частини НОМЕР_1 , авторитету і бойової готовності Збройних Сил України та обороноздатності держави.
Тобто, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 425 КК України, а саме недбале ставлення військової службової особи до служби, що заподіяло істотну шкоду.
05 травня 2016 року між прокурором і підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення:
- ОСОБА_5 беззастережно та в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 425 КК України в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 05 травня 2016 року, а саме те, що він:
-вчинив недбале ставлення до військової служби, що заподіяло істотну шкоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 425 КК України;
-сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 425 КК України у виді службового обмеження на строк 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в доход держави.
-Відповідно до положень частин 1, 5 ст. 72 КК України, враховуючи строк попереднього ув`язнення підозрюваного ОСОБА_5 у Хмельницькому слідчому ізоляторі у період з 03 по 04 лютого 2016 року згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, сторони узгодили остаточне покарання ОСОБА_5 у виді службового обмеження строком на 1(один) рік 11 (одинадцять) місяців 18 (вісімнадцять) днів з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцять) відсотків в дохід держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 425 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 є особою не судимою, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно та повно відшкодував завданий збиток, має на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який за місцем роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, як грамотний та старанний військовослужбовець, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді службового обмеження строком з відрахуванням із суми його грошового забезпечення відсотків в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 05 травня 2016 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст. 425 КК України у виді службового обмеження на строк 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в доход держави.
Відповідно до положень частин 1, 5 ст. 72 КК України, враховуючи строк попереднього ув`язнення підозрюваного ОСОБА_5 у Хмельницькому слідчому ізоляторі у період з 03 по 04 лютого 2016 року згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, сторони узгодили остаточне покарання ОСОБА_5 у виді службового обмеження строком на 1(один) рік 11 (одинадцять) місяців 18 (вісімнадцять) днів з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцять) відсотків в доход держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя: