н/п 1-кс/640/1327/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,

встановив:
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Власник майна до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив.
Слідчий суддя, вислухавши міркування слідчого, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить наступного:
У відповідності до положень ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк підлягає поновленню за клопотанням заінтересованої сторони.
В обґрунтування поновлення строку слідчий послався на первісну подачу клопотання про арешт майна наступного дня після проведення обшуку, а саме 05.02.2016р., подальше повернення клопотання прокурору в порядку ст. 172 КПК України ухвалою слідчого судді від 08.02.2016р., фактичне отримання ухвали прокурором о 0915 15.02.2016р. та наступну подачу клопотання після усунення недоліків у 72-годинний термін.
Перевіривши вищевикладені доводи, слідчий суддя вважає причину пропуску строку поважною, а тому поновлює строк звернення із клопотанням.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.02.2016р. слідчим на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова проведений обшук у кв. АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_5 , в ході якого виявлене та вилучене майно, що слідчий просить арештувати.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя враховує можливість використання тимчасово вилученого майна, як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала підлягає виконанню згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами відсутніми під час проголошення ухвали в той же строк з моменту отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: