АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/657/16 Справа № 201/7822/16-к Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
Іменем України
06 червня 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2016 року про продовження строків тримання під вартою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Новомосковську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , працюючий на посаді старшого слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-
31 березня 2016 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у парку відпочинку ім. А.М. Сучкова у м.Новомосковську, розташованому по вул.Комсомольська, 9 у м.Новомосковську Дніпропетровської області, отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 2500 доларів США за перекваліфікацію злочинних дій ОСОБА_10 у рамках попередньо висунутої підозри у вищевказаному кримінальному провадженні з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України, після чого ОСОБА_8 було викрито у вчиненні злочину правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.
ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, вчинив спробу втечі з місця скоєння кримінального злочину, але був затриманий співробітниками правоохоронних органів поруч із БК «Металургів», розташованого по вул.Комсомольській, 6.
31 березня 2016 року о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст.208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у сумі 1 240 200 грн.
27 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , погодженого прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 , про продовження строку тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду в провадженні яких перебуває кримінальне провадження за їх вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд щодо зміни місця свого проживання.
Датою закінчення дії ухвали встановлено 25 червня 2016 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя врахував ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_8 сприяє слідству у розкритті злочину, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, малолітню дитину на утриманні.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , погоджене процесуальним керівником, задовольнити та продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до трьох місяців, тобто до 29 червня 2016 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. На його думку, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні іншим чином.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, керуючись п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
На підставі ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», в якому було висловлено низку позицій, що мають значення для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема:
?що особлива тяжкість окремих злочинів може викликати таку реакцію у суспільстві та соціальні наслідки, що роблять виправданим попереднє ув`язнення принаймні на протязі певного часу. За виключних обставин цей момент має бути врахований в світі Конвенції, принаймні тою мірою, якою внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок вчинення злочину. Разом з тим, цей факт можна вважати виправданим та необхідним тільки якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, і якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою;
?що попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що клопотання про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 є ідентичним до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Очікування результатів експертиз не є процесуальними діями, які треба вчинити за обов`язковим триманням підозрюваного під вартою, так як всі вихідні дані вже отримані, що значно зменшує ризик впливу підозрюваного на експерта.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в своїй ухвалі правомірно та обґрунтовано зазначив, що прокурор у клопотанні про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ніяким чином не виклав обставин про те, що заявлені ним раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдали тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, або перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і такою, що не підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 405,407,419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2016 року про продовження строків тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2016 року, якою застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду в провадженні яких перебуває кримінальне провадження за їх вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд щодо зміни місця свого проживання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: