АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/74/16-к Номер провадження 11-кп/786/438/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 122 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 та в її інтересах представника ОСОБА_8 на вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 09 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

засуджено за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням із іспитовим строком на 2 роки, з покладанням ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено повністю та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 10 тис. гривень моральної шкоди.

За змістом вироку суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що він, 05 грудня 2015 року близько 05 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку по АДРЕСА_2 , умисно наніс удари дерев`яною палицею та кулаком руки в різні частини тіла потерпілій ОСОБА_9 заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п`ясної кістки другого пальця правої кисті, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани на голові, синця на обличчі, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

У поданих апеляціях потерпіла ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_8 ставлять вимогу про скасування вироку місцевого суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання обставинам справи та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. На підтвердження своїх вимог зазначають, що обвинувачений ОСОБА_11 щиро не розкаявся, розкриттю злочину не сприяв, матеріальну шкоду відшкодував тільки під час судового розгляду кримінального провадження.

За наслідками апеляційного розгляду потерпіла та її представник просять ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 засудити за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі та стягнути з обвинуваченого 10 000 моральної шкоди.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, виступ представника потерпілої ОСОБА_8 на підтримку поданих апеляцій, заперечення проти поданих апеляцій обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав до їх задоволення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у нанесені середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Твердження потерпілої та її представника про те, що районний суд призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного наслідок м`якості, не заслуговують на увагу та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив злочин у 19 річному віці, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.51) свою провину визнав, погодився з розміром пред`явленого до нього цивільного позову потерпілою та частково відшкодував заподіяну шкоду, наразі працевлаштувався і виплачує моральну шкоду.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 умисного злочину, конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, дані про особу винного, його щире каяття. При цьому районний судом враховано також і обтяжуючу обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Даних про те, що обвинувачений ОСОБА_11 переховувався від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційних скарг потерпілої та її представника щодо невідповідності призначеного районним судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки ті обставини, які ставлять під сумнів апелянти, були враховані судом першої інстанції обґрунтовано.

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, особу винного та інші обставини справи, а також можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ст.75КК України звільнив ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

Колегія суддів не розглядає апеляційні вимоги потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_8 про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди, оскільки це питання вирішено оскаржуваним ними вироком, яким ці вимоги задоволено у повному об`ємі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та в її інтересах представника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 09 березня 2016 року відносно ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 (підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом Суддя: ОСОБА_2