АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005967 від 24.06.2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Торканівка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 23 червня 2015 року близько 07 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-21043», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись у другій смузі проїзної частини проспекту Московського в місті Києві, поблизу будівлі № 26-В, порушив п.п. 1.5, 2.3(б) та 10.8 Правил дорожнього руху України, своєчасно не перестроївся на смугу гальмування, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також не зайнявши крайнє праве положення, розпочав маневр повороту праворуч, чим також порушив п.10.1 та 10.4 ПДР України, в результаті чого допустив зіткнення із мотоциклом «Yamaha - Virago», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: закрита травма лівої гомілки: уламковий перелом великогомілкової кістки в верхнє - середній третині зі значним зміщенням уламків (заходженням уламків), перелом малогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням, гематома м`яких тканин гомілки.

Порушення ОСОБА_6 пунктів 1.5, 2.3(б), 10.1, 10.4 та 10.8 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості злочину та особі винного внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання не врахував, що обвинувачений, керуючи транспортним засобом, не зміг забезпечити безпеку оточуючих, що призвело до настання тяжких наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого. Оскільки законом не передбачено жодних перешкод для застосування до ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення спеціального права, враховуючи, що воно не пов`язане з його професійною діяльністю та не позбавить його засобів існування, вважає, що суд першої інстанції мав всі підстави застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України.
За наслідками апеляційного розгляду просить зазначений вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва та просив її задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину у висунутому йому обвинуваченні та щиро розкаявся, потерпілого ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину, правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України, вид і розмір призначеного основного покарання учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч.1 ст.286 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав його щире каяття у вчиненому. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки вчиненого злочину, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_6 основного покарання у виді штрафу без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке не є обов`язковим у відповідності до санкції ч.1 ст.286 КК України.

Колегія суддів також враховує, що обвинувачений є особою похилого віку, має важке захворювання, що підтверджується поданими ним документами, внаслідок чого потребує користування власним транспортним засобом, а тому позбавлення його права керувати транспортним засобом поставить його та членів сім`ї у скрутне становище.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, неправильно застосував застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не призначив обвинуваченому по ч.1 ст.286 КК України додаткове покарання.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що ухвалений відносно ОСОБА_6 вирок є законним та обґрунтованим, а тому залишає його без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3