АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №645/3482/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2112/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець, Тростянецького району, Сумської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 11.10.2005 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

2. 08.02.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1020грн.;

3. 29.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

В обґрунтування своєї ухвали, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КК України, оскільки при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла. Однак, обвинувальний акт до суду надійшов лише щодо ОСОБА_7 , жодних суджень щодо дій ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження, не містять.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено викладення фактичних обставин в обвинувальному акті, а вимоги щодо їх конкретики законодавство не містить.

На думку прокурора, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, в ньому містяться всі необхідні дані та реквізити, що передбачені кримінальним процесуальним кодексом України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

При цьому, суд постановляючи рішення зобов`язаний керуватися вимогами ст.370 КПК України, яка визначає, що судове рішення наряду з іншими вимогами, повинно бути вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд повинен чітко навести підстави з яких він вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України та викласти ці мотиви таким чином, щоб можливо було зрозуміти, які саме недоліки допущено прокурором та що їх виправлення надасть суду можливість призначити справу до розгляду.

Невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Проте вказаних вимог закону під час постановлення ухвали суд в повному обсязі не дотримався.

Так, підстави для повернення обвинувального акту, зазначені в ухвалі суду, не відповідають вимогам кримінального-процесуального закону, на що правильно звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі.

Крім того, повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції не навів обґрунтованих підстав, які б не давали змогу розглянути дане кримінальне провадження у суді.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст.291 КПК України. Зокрема, частиною 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Наряду з іншими відомостями, які передбачені ч.2 вказано статті, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000273, він в цілому відповідає вимогам статті 291 КПК України, оскільки в ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація цих правопорушень з посиланням на положення КК України. В обвинувальному акті сформульовано обвинувачення, зазначено фактичні обставини щодо дати та часу, коли обвинувачений ОСОБА_7 відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 ..

Окрім цього, судом першої інстанції зазначено, що жодних суджень з приводу ОСОБА_8 з матеріалів кримінального провадження не вбачається, однак, як видно з матеріалів кримінального провадження, а саме з реєстру матеріалів досудового розслідування, вбачається, що матеріали щодо ОСОБА_8 виділені в окреме провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про необхідність додержання вимог передбачених ч.2 ст.28 КПК України, а саме розумних строків є обґрунтованими, а також на думку колегії суддів, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.291 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали з направленням кримінального провадження до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити, а ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків - скасувати, та призначити новий судовий розгляд в тому ж суді.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: