Справа № 132/1015/16-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 р.

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 07.11.2015 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середньо - спеціальна, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 129 КК України визнається судом доведеним.

03.04.2015 року, ОСОБА_3 . Сумським ОМВК призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для її подальшого проходження до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді електрозварювальника-вулканізаторника відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти у військовому званні «старший солдат», де він проходить службу по теперішній час.

В цій же військовій частині на посаді номера обслуги вогневого розрахунку 2-го мінометного взводу мінометної батареї 1-го батальйону оперативного призначення проходить військову службу за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_5 , який з старшим солдатом ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 32 Статуту внутрішньої служи Збройних Сил України, у відносинах підлеглості не перебуває.

07.11.2015 року, приблизно в 21 год. 15 хв., старший солдат ОСОБА_3 , будучи у неприязних відносинах з солдатом ОСОБА_5 , перебуваючи у спальному приміщенні казарми № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вищевказаних вимог законодавства, дістав із власної шафи ножа, сховав його за поясним ременем та почав рухатись у напрямку солдата ОСОБА_5 , який в той час відпочивав на другому ярусі власного ліжка у спальному приміщенні казарми № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, старший солдат ОСОБА_3 підбіг до солдата ОСОБА_5 , який в цей момент перебував у лежачому положенні на другому ярусі власного ліжка у спальному приміщенні казарми, усвідомлюючи, що виражена ним погроза здатна викликати у солдата ОСОБА_5 побоювання її реалізації і бажаючи цього, дістав із-за поясного ременя і обхопив обома руками ножа, який відповідно до висновку експерта №435 від 30.11.2015 є мисливським ножем спеціального призначення, та здійснив замах ножем над верхньою частиною тулуба ОСОБА_5 погрожуючи цим самим вбивством останньому, на що ОСОБА_5 сприйняв дану погрозу як реальну, оскільки в нього були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, викликавши цим у нього почуття тривоги і неспокою.

Таким чином, ОСОБА_3 , порушив вимоги ст. ст. 11, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, дотримуватись зазначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу один до одного, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, якими повинен був керуватись під час проходження військової служби

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 03.04.2015 року, його ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для її подальшого проходження до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді електрозварювальника-вулканізаторника відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти у військовому званні «старший солдат», де він проходить службу по теперішній час. В цій же частині проходить військову службу за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_5 з яким він у відносинах підлеглості не перебуває.

07.11.2015 року, приблизно в 21 год. 15 хв., він, будучи у неприязних відносинах з солдатом ОСОБА_5 , перебуваючи у спальному приміщенні казарми № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, дістав із власної шафи ножа, сховав його за поясним ременем та почав рухатись у напрямку солдата ОСОБА_5 , який в той час відпочивав на другому ярусі власного ліжка. Підбігши до солдата ОСОБА_5 , який в цей момент перебував у лежачому положенні на другому ярусі власного ліжка у спальному приміщенні казарми, усвідомлюючи, що виражена ним погроза здатна викликати у солдата ОСОБА_5 побоювання її реалізації і бажаючи цього, дістав із-за поясного ременя і обхопив обома руками ножа та здійснив ним замах над верхньою частиною тулуба ОСОБА_5 погрожуючи цим самим вбивством останньому, на що ОСОБА_5 сприйняв дану погрозу як реальну.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 , згідно поданої заяви, просить проводити судове засідання без його участі, притензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, просить суворо не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, є вірною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачені ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачені ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, по місцю проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за можливим застосувати відносно ОСОБА_3 ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 129 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в дохід держави.

В ході судового розгляду справи встановлено, що витрати на залучення експерта складають 920,70 грн., цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 420 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 7140 грн.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави 920 грн. 70 коп. на відшкодування витрат за проведення експертиз.

Речовий доказ в кримінальному провадженні № 0000265, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Вінницького гарнізону, а саме мисливський ніж спеціального призначення - повернути поналежності засудженому ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: