У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куяльник Котовського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, працюючого на посаді інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одесі, у військовому званні «старший лейтенант поліції», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з 07 листопада 2015 року проходить службу на посаді інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області.
На посаді інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області проходить службу лейтенант поліції ОСОБА_8 .
У зв`язку з викладеним, на підставі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», останні є працівниками правоохоронного органу.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, ст.ст. 8, 18 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.ст. 1, 2, 6 Закону України «Про національну поліцію» завданням поліції, зокрема є забезпечення охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог ст. 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
В силу наявного досвіду роботи в органах внутрішніх справ та поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_4 знали та розуміли вищевикладені вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції та Присяги поліцейського.
Проте, незважаючи на це, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, вчинив злочин за наступних обставин.
У м. Одесі постійно мешкає громадянин ОСОБА_9
4 серпня 2016 року близько 23.30 години громадянин ОСОБА_9 , рухаючись на автомобілі Honda Accord днз НОМЕР_1 по автомобільній трасі сполученням «Київ-Одеса», повертався з с. Покровка Любашівського району Одеської області до м. Одеса.
На в`їзді до м. Одеси по вул. Ленінградське шосе 27а автомобіль громадянина ОСОБА_9 був зупинений працівниками патрульної поліції м. Одеси для перевірки документів. В ході бесіди з ОСОБА_9 у працівників патрульної поліції виникли підозри щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим громадянину ОСОБА_9 правоохоронцями запропоновано пройти огляд з застосуванням спецприладу «Drager».
За даними тесту було встановлено, що вміст алкоголю в організмі ОСОБА_9 вище допустимого значення та становить 1,47 проміле.
За результатами чого, об 00.10 годині 5 серпня 2016 року стосовно громадянина ОСОБА_9 працівниками патрульної поліції м. Одеси було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому окрім іншого зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 5 вересня 2016 року об 11 годині в приміщення Малиновського районного суду м. Одеси. Крім того працівниками поліції було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 .
Надалі, 8 серпня 2016 року через свою знайому громадянин ОСОБА_9 познайомився з працівником патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_8 . Останній попросив надати йому для огляду протокол про вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Надалі, переслідуючи раптово виниклий злочинний намір незаконного збагачення шляхом вимагання та одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, ОСОБА_10 вступив у злочинну змову з інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами.
При цьому, відповідно до злочинного плану, ОСОБА_10 залишив за собою безпосереднє контактування з ОСОБА_9 , доведення йому вимог щодо суми неправомірної вигоди, порядку і умов її передачі, та мав безпосередньо її одержати.
11 серпня 2016 року ОСОБА_8 у ході здійсненого ним телефонного дзвінку з власного номеру мобільного телефону НОМЕР_3 на мобільний телефон громадянина ОСОБА_9 НОМЕР_4 , поставив перед останнім вимогу надати йому, ОСОБА_8 , першу частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 800 доларів США (що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 11 серпня 2016 року складало 19 840 грн.) для нього та третіх осіб за вчинення в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища, а саме повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_9 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 5 серпня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, для схилення до виконання протиправних вимог, ОСОБА_8 пригрозив ОСОБА_9 у разі відмови вчинити дії з використанням наданої йому влади та службового становища щодо не повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_9 посвідчення водія серії НОМЕР_2 взагалі.
Не маючи іншого вибору ОСОБА_9 вимушено погодився задовольнити протиправні вимоги ОСОБА_8 .
Надалі, 13 жовтня 2016 року о 15.00 годин, ОСОБА_8 , перебуваючи на зупинці маршрутних таксі по вул. Промисловій, 36 у Малиновському районі міста Одеси, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одержав від громадянина ОСОБА_9 першу частину неправомірної вигоди, поєднану з її вимаганням, у сумі 800 доларів США (що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 13 жовтня 2016 року складало 20 640 грн.) для себе та третіх осіб старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища та наданих повноважень щодо повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_9 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 5 серпня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У подальшому, з метою доведення злочинного наміру до кінця ОСОБА_8 за погодженням з ОСОБА_4 та іншими співучасниками злочину, у ході телефонного дзвінка повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі ще 200 гривень в якості останньої частини загальної суми неправомірної вигоди та призначив ОСОБА_9 зустріч на 12 листопада 2016 року по вул. Успенській, 2 у м. Одеса. для її одержання.
12 листопада 2016 року об 11.25 годині, лейтенант поліції ОСОБА_8 , перебуваючи біля зупинки маршрутних таксі по вул. Успенська, 2 у м. Одеса, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно одержав від громадянина ОСОБА_9 останню частину неправомірної вигоди, поєднану з її вимаганням, у сумі 200 грн., а у загалом у сумі 20 840 грн., для себе та третіх осіб - лейтенанта поліції ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища та наданих повноважень щодо повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_9 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 5 серпня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Після передачі ОСОБА_9 посвідчення водія серії НОМЕР_2 та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та ОСОБА_4 були затримані працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону, а їх протиправні дії припинено.
12 листопада 2016 року лейтенанту поліції ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисники під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисників, а також вислухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до затриманого підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доказами цього, є те що, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (кримінальне правопорушення є тяжким), що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я.
Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано матеріали, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених не неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області (№ 21).
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів мінімальної заробітної плати, тобто станом на 15 листопада 2016 року 413400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень (300 Х 1378 = 413400).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень;
3)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 12 листопада 2016 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 11 січня 2017 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Копію ухвали отримав _________________________________________
дата, прізвище, підпис підозрюваного 15.11.2016