Справа №490/8179/16-к 22.08.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, офіційно не працює, не має визначеного місця проживання.
Підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 259 ч. 2 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу. Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.08.2016 р. підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09.10.2016 року. Визначено заставу в розмірі 150000 грн., у разі внесення якої підозрюваний підлягає звільненню з-під варти, з покладенням обов`язку прибувати за усіма викликами слідчого, прокурора та суду.
Узагальнені доводи захисника ОСОБА_5 .
Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні
_____________________________________________________________провадження № 11-сс/784/317/16 слідчий суддя ОСОБА_8
категорія: оскарження доповідач в апеляційній інстанції
запобіжного заходу ОСОБА_1
вагомі докази вини підозрюваного ОСОБА_6 . Посилається на 85,86 КПК України щодо належності та допустимості доказів; на презумпцію невинуватості відповідно до ст. 17 КПК України, на положення ст. 62 Конституції України стосовно того, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Вважає, що відсутність у ОСОБА_6 місця постійного проживання не може бути підставою для застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує на відсутність доказів ризиків переховування підозрюваним від органів досудового розслідування або суду та вчинення інших злочинів.
За змістом апеляційної скарги вважає розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного через відсутність у нього постійного заробітку.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що 10.08.2016 р., о 13 год. 29 хв., з мобільного телефону ОСОБА_9 зателефонував за номером «102» та здійснив завідомо неправдиве повідомлення про заминування житлового будинку АДРЕСА_1 .
Його діям надана правову оцінка за ст. 259 ч.2 КК України.
Прийнявши рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.
Врахував те, що підозрюваний раніше судимий, звільнився з місць позбавлення волі лише у серпні 2015р., підозрюється у вчиненні тяжкого аналогічного злочину, не має постійного місця роботи та проживання, міцних соціальних зв`язків.
За такого, є достатні підстави вважати, що він буде переховуватися від слідства та вчиняти аналогічні злочини. Таким чином встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.п. 1, 5 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_6 затримано порядку ст. 208 КПК України 12.08.2016 року о 16 год. 02 хв.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 259 ч.2 КК України, здійснено 12.08.2016 р.
В апеляційній скарзі захисником ОСОБА_5 зроблено наголос на недоведеності вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ст. 259 ч.2 КК України.
Однак, з положень ст. 194 ч.1 п.1 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний серед іншого встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Таким чином, предметом судового розгляду у провадженні про застосування запобіжного заходу не є оцінка доказів обвинувачення за правилами ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що здійснюється при розгляді кримінального провадження по суті.
Згідно з визначеним Європейським судом поняттям, обґрунтована підозра це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
З урахуванням викладеного, доводи апелянта в цій частині не є безпосередньо предметом апеляційного розгляду.
Разом з тим, обґрунтованість підозри в достатній мірі підтверджена наявними в матеріалах кримінального провадження поясненнями свідка ОСОБА_9 про здійснення ОСОБА_6 дзвінку з її мобільного телефону, повідомлення ним про замилування багатоповерхового будинку та подальше знищення ним сим-картки її мобільного телефону. Останню обставину не заперечував і сам підозрюваний в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Є доведеними й передбачені ст. 177 ч.1 п.п. 1, 5 КПК України встановлені слідчим суддею ризики переховування ОСОБА_6 від слідства, вчинення ним аналогічних злочинів, враховуючи відсутність у підозрюваного, який лише 03.08.2015 р. звільнився з місць позбавлення волі, де він відбував покарання у томі числі за вчинення аналогічного злочину, визначеного місця проживання, постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відсутні правові підстави для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання, про що просить апелянт.
Разом з тим, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ст. 183 ч. 3 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Серед вимог до ухвали слідчого судді також передбачено обґрунтування обраного розміру застави.
Відповідно до ст. 182 ч. 5 КПК України розмір застави особі, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальних заробітних плат. Визначення застави в розмірі, який перевищує 80 мінімальних заробітних плат, може бути застосовано лише у виключних випадках.
Підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею визначено розмір застави, у разі внесення він підлягає негайному звільненню з-під варти, 150000 гр., що перевищує 100 мінімальних заробітних плат. Однак, обґрунтування обраного розміру застави або встановлення виключного випадку в оскаржуваній ухвалі не наведено.
Апеляційний суд вважає, що застава у вказаному розмірі є завідомо непомірною для підозрюваного.
Враховуючи обставини тяжкого злочину, передбаченого ст. 259 ч.2 КК України, про вчинення якого ОСОБА_6 повідомлено підозру, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, встановлені ризики, передбачені ст. 177 ч.1 п.п. 1, 5 КПК України, апеляційний суд вважає, що застава у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат, зможе достатньою мірою забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.
За таких обставин, виходячи з вимог ст. 407 ч.3 п. 2 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого, застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення йому розміру застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, з числа передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2016 року про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 09 жовтня 2016 року, з визначенням застави у розмірі 150000 грн., з покладенням обов`язку прибувати на усі виклики слідчого, прокурора та суду у разі звільнення під заставу - скасувати.
Постановити нову ухвалу. Клопотання слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09 жовтня 2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі звільнення його під заставу обов`язок прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, суду відповідно до ст. 194 ч.5 п.1 КПК України на строк до 09 жовтня 2015 року.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію даної ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і скарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: