Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
н/п 1-кп/490/686/2016
ВИРОК
Іменем України
21 листопада 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000459, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні малолітню дитину, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
21 січня 2016 року, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, проходячи військову службу у військовому званні солдат на посаді номера - обслуги 4-ї аеромобільно-десантної роти 2-го аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним з умовами проходження військової служби, діючи умисно в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце несення військової служби - військову частину НОМЕР_1 та незаконно перебував за її межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у м. Кам`янському Дніпропетровської області до 09 год. 00 хв. 22 серпня 2016 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно він був призваним на військову службу за мобілізацією 28 липня 2015 року, ознайомлений з умовами проходження військової служби та станом на січень 2016 року проходив військову службу у військовому званні солдат на посаді номера - обслуги 4-ї аеромобільно-десантної роти 2-го аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 . У січні 2016 року через сімейні обставини він самовільно залишив військову частину і до серпня 2016 року перебував за місцем свого проживання - у м. Дніпродзержинську. Наприкінці серпня 2016 року він добровільно з`явився до військової частини і продовжив виконання своїх службових обов`язків. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий умисний злочин, його особу, а саме те, що він має постійне місце проживання, є раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проходження військової служби характеризуються негативно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, має певне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: