Справа №590/409/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/829/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 21 липня 2016 року яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орлівка Ямпільського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 185 , ч.1 ст. 122 КК України,-

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга від захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 в якій ставиться питання про пом`якшення призначеного покарання.

Як встановив суд, 04.03.2016 року близько 01-00 год. ОСОБА_9 незаконно проник до домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ., що належить ОСОБА_10 і викрав майно потерпілої на загальну суму 483 грн.

06.03.2016 року близько 02-00 год. ОСОБА_9 незаконно проник до будинку домогосподарства, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 ., що належить ОСОБА_10 , звідки викрав майно на суму 410 грн.

Також, 09.03.2016 року близько 02-30 год. ОСОБА_9 незаконно проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ., що належить ОСОБА_10 звідки викрав майно потерпілої на суму 625 грн.

Крім цього, 14.03.2016 року близько 02-30 год. ОСОБА_9 незаконно проник до подвір`я господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , звідки викрав майно потерпілої на суму 2294 грн.

07.05.2016 року близько 21-00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у дворі свого домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно заподіяв ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесних ушкодження.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень і йому призначене покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначає, що судом допущена однобічність і неповнота судового слідства, вісновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Заслухавши доповідача про суть кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які прохають задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважає вирок суду законним і обгрунтованим, прохає залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що вона задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 122 КК України та правильність юридичної кваліфікації в апеляційній скарзі не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо однобічності і неповноти судового слідства, та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи , то вони є безпідставними.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, в тому числі і обвинуваченим та його захисником. Суд першої інстанції з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції. При цьому обвинуваченому та його захиснику було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні погодились на такий порядок визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 про те, що обвинуваченому ОСОБА_9 призначене надто суворе покарання, то на думку колегії суддів вони є необгрунтованими.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції в повної мірі дотримався вимог ст. 65 КК України щодо основних засад призначення покарання.

При цьому суд першої інстанції враховав ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив три єпізоди тяжкого злочину та злочин середньої тяжкості; визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.

Доводи захисника про те, що суд не визнав пом`якшуючими обставинами те, що ОСОБА_9 визнав себе винним, його стан здоров`я, те що він мешкає із співмешканкою та малолітньою дитиною і фактично є єдиним годувальником у сім`ї є є безпідставними, оскільки ці дані є даними про особу обвинуваченого і не є обставинами, які пом`якшують покарання, даних про те, що ОСОБА_9 є єдиним годувальником у сім`ї стороною захисту суду не надано, відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_9 не працює, не має постійного джерела прибутку, даних про те, що обвинувачений є батьком малолітньої дитини своєї співмешканки в матеріалах кримінального провадження не має, діти мають інше призвище та по батькові. Навпаки, ОСОБА_9 має шість не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей, також і за корисливий тяжкий злочин, звільнився з місць позбавлення волі в травні 2015 року і в березні 2016 року знову вчинив чотири нових злочину, три з яких є тяжкими і корисливими.

Є безпідставними і доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції в якості обставин, що обтяжують покарання визнав те, що обвинувачений раніше судимий і не бажає ставати на шлях виправлення та не працює.

Відповідно до вироку суду обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено, хоча органом досудового розслідування така обставина і була встановлена це рецидив злочину. Дані про те, що обвинувачений раніше судимий і не бажає ставати на шлях виправлення та не працює, на думку колегії суддів є даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 і суд першої інстанції мав законні підстави враховувати такі дані про особу обвинуваченого при визначенні виду та міри покарання.

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, при призначенні покарання врахував ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 після заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень зателефонував до правоохоронних органів та голови сільради, оскільки призначив йому покарання за цей злочин у мінімальних межах, передбачених загальною частиною Кримінального кодексу України, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про неврахування судом даного факту.

Тому, на думку колегії суддів, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , що дало суду можливість призначити обвинуваченому покарання, яке є мінімальнім у санкції закону про якому він засуджений та правильно визначити вид покарання. Призначене обвинувченому ОСОБА_9 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, не є надто суворим і підстав для застосування вимог ст. 69 КК України і пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 21 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Міру запобіжного заходу залишити без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.07.2016 року по 18.10.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4