справа №176/1335/15-к
провадження №1-кп/176/8/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року

Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості в якому про злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2015 року за №0000050, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовте, П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, студента 2-го курсу «Західно-Дніпровського центру професійно-технічної освіти», не працюючого, не одруженого, дітей не має, опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого 24.04.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст.75 КК України до позбавлення волі 2 роки з іспитовим строком 2 роки, до затримання зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 3 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, студента 2-го курсу «Західно-Дніпровського центру професійно-технічної освіти», не працюючого, не одруженого, дітей не має, опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого 27.06.2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1, 75, 104 КК України до позбавлення волі 5 років з іспитовим строком 2 роки, до затримання зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 3 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не має, опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого 12.10.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі 4 роки, звільнився 06.06.2014 року по відбуттю строку покарання, до затримання зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурорів в кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_15 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_16 , представника органу опіки і піклування ОСОБА_17 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , який на момент вчинення кримінального правопорушення являвся неповнолітнім, 05.01.2015 року приблизно о 20 годині, проходячи повз гаража № НОМЕР_1 , що розташований на гаражному масиві шахти «Вільхівська», район «Перемоги», по вул. Вільхівській в м. Жовті Води Дніпропетровської області, проник в середину вказаного гаража через отвір у стіні, де побачив автомобіль марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , після чого вирішив незаконно ним заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, неповнолітній на той час ОСОБА_4 відразу ж, тобто 05.01.2015 року приблизно о 20 годині 05 хвилин, перебуваючи в зазначеному гаражі, за допомогою ключів, які були в бардачку автомобіля, привів в дію двигун вказаного автомобіля та виїхав з гаражу. Таким чином неповнолітні на той час ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку авто-товарознавчої експертизи №7.2015 від 09.02.2015 року становить 39135 гривень 66 копійок.

Крім того, 27.03.2015 року приблизно о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , який на момент вчинення цього кримінального правопорушення являвся неповнолітнім, ОСОБА_5 , який на момент вчинення кримінального правопорушення також являвся неповнолітнім, та ОСОБА_6 знаходилися за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 запропонував присутнім проникнути до буд. АДРЕСА_6 , в якому мешкають престаріла ОСОБА_9 та її син ОСОБА_18 , звідки викрасти будь-яке цінне майно, яке належить потерпілій, на що всі присутні погодились, тобто вступили у попередній зговір групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, неповнолітні на той час ОСОБА_4 з ОСОБА_5 та разом з ними ОСОБА_6 27.03.2015 року о 20 годині 30 хвилин, прибули до буд. АДРЕСА_6 , де скориставшись темним часом доби та довірливістю власників житла, проникли до вказаного будинку, в якому мешкають престаріла ОСОБА_19 та її син ОСОБА_18 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_6 та неповнолітні на той час ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , знаходячись в буд. АДРЕСА_6 , усвідомлюючи, що їх дії помічені свідком ОСОБА_18 та потерпілою ОСОБА_20 , з метою подолання опору зі сторони вказаних осіб, почали їх утримувати, а саме ОСОБА_4 залишився разом з ОСОБА_18 у веранді вищевказаного будинку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пройшовши у кімнату будинку АДРЕСА_6 , штовхнувши потерпілу, яка опираючись на пристрій для ходьби намагалася пройти вперед, від чого потерпіла впала на ліжко в положенні сидячи, після чого попередили потерпілу не рухатися та почали вимагати від неї повідомити де знаходяться гроші, та не дочекавшись відповіді від ОСОБА_21 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали шукати гроші серед речей в кімнаті, в якій вони знаходилися.

В результаті на дивані, де сиділа потерпіла ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_22 знайшли гаманець з грошовими коштами в сумі 37 грн., та на тумбочці, розташованій в цій же кімнаті, телевізійний тюнер Т2 «Strong», вартістю 490 гривен, які відкрито, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 та неповнолітні на той час ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відкрито викрали.

Заволодівши таким чином викраденим, неповнолітній на той час ОСОБА_4 з неповнолітнім на той час ОСОБА_5 , а також з ОСОБА_23 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілій ОСОБА_24 матеріальну шкоду в сумі 527 гривен.

30.03.2015 року приблизно об 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4 , який на цей час являвся неповнолітнім, разом з ОСОБА_5 , який на цей час також являвся неповнолітнім, та з ОСОБА_6 знаходилися за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 запропонував присутнім проникнути до кв. АДРЕСА_7 , в якій мешкають престарілі ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , звідки викрасти будь-яке цінне майно, яке належить потерпілому, на що неповнолітні на той час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились, тобто вступили у попередній зговір групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите потворне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які на той час були неповнолітні, і ОСОБА_6 30.03.2015 року об 00 годин 50 хвилин прибули до буд. АДРЕСА_8 , де скориставшись темним часом доби, через відчинену кватирку, проникли до кв. АДРЕСА_7 , в якій мешкають престарілі ОСОБА_10 та ОСОБА_25 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, неповнолітній на цей момент ОСОБА_4 , знаходячись в кв. АДРЕСА_7 , усвідомлюючи, що їх дії помічені потерпілим ОСОБА_26 , з метою припинення опору потерпілого, наніс один удар рукою стислою в кулак у область обличчя останнього, тобто застосував до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто спричинив тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №18 від 07.04.2015 року мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2 «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відноситься до категорії легких, після чого з співучасниками злочину ОСОБА_6 та неповнолітнім на момент вчинення злочину ОСОБА_5 відкрито заволоділи паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_25 , ідентифікаційним кодом на ім`я ОСОБА_25 , пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_25 , посвідченням «ветеран труда» на ім`я ОСОБА_25 та пластиковою карткою ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_10 , на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5000 гривен.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які на той час являлись неповнолітніми, та ОСОБА_23 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

ОСОБА_5 , який на момент вчинення злочину являвся неповнолітнім, 27.03.2015 року приблизно о 20 годині 10 хвилин разом з ОСОБА_4 який на той час також являвся неповнолітнім, та ОСОБА_6 знаходилися за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 запропонував присутнім проникнути до буд. АДРЕСА_6 , в якому мешкають престаріла ОСОБА_9 та її син ОСОБА_18 , звідки викрасти будь-яке цінне майно, яке належить потерпілій, на що всі присутні погодились, тобто вступили у попередній зговір групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , які на той час були неповнолітніми, та ОСОБА_6 27.03.2015 року о 20 годині 30 хвилин, прибули до будинку АДРЕСА_6 , де скориставшись темним часом доби та довірливістю власників житла, проникли до вказаного будинку, в якому мешкають престаріла ОСОБА_19 та її син ОСОБА_18 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_6 та неповнолітні на той час ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_6 , усвідомлюючи, що їх дії помічені свідком ОСОБА_18 та потерпілою ОСОБА_20 , з метою подолання опору зі сторони вказаних осіб, почали їх утримувати, а саме ОСОБА_4 залишився разом з ОСОБА_18 у веранді вищевказаного будинку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пройшовши у кімнату будинку АДРЕСА_6 , штовхнувши потерпілу, яка опираючись на пристрій для ходьби намагалася пройти вперед, від чого потерпіла впала на ліжко в положенні сидячи, після чого попередили потерпілу не рухатися та почали вимагати від неї повідомити де знаходяться гроші, та не дочекавшись відповіді від ОСОБА_21 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали шукати гроші серед речей в кімнаті, в якій вони знаходилися.

В результаті на дивані, де сиділа потерпіла ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_22 знайшли гаманець з грошовими коштами в сумі 37 грн., та на тумбочці, розташованій в цій же кімнаті, телевізійний тюнер Т2 «Strong», вартістю 490 гривен, які відкрито, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 та неповнолітні на той час ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відкрито викрали.

Заволодівши таким чином викраденим, неповнолітній на той час ОСОБА_5 з неповнолітнім на той час ОСОБА_4 , а також з ОСОБА_23 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілій ОСОБА_24 матеріальну шкоду в сумі 527 гривен.

30.03.2015 року приблизно об 00 годин 10 хвилин ОСОБА_5 , який на момент вчинення цього злочину являвся неповнолітнім, разом з ОСОБА_4 , який на момент вчинення злочину також являвся неповнолітнім, та ОСОБА_6 знаходилися за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 запропонував присутнім проникнути до кв. АДРЕСА_7 , в якій мешкають престарілі ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , звідки викрасти будь-яке цінне майно, яке належить потерпілому, на що неповнолітні на той час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились, тобто з вступили у попередній зговір групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите потворне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , які на той час були неповнолітніми, і ОСОБА_6 30.03.2015 року об 00 годин 50 хвилин прибули до буд. АДРЕСА_8 , де скориставшись темним часом доби, через відчинену кватирку, проникли до кв. АДРЕСА_7 , в якій мешкають престарілі ОСОБА_10 та ОСОБА_25 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, неповнолітній на той момент ОСОБА_4 , знаходячись в кв. АДРЕСА_7 , усвідомлюючи, що їх дії помічені потерпілим ОСОБА_26 , з метою припинення опору потерпілого, наніс один удар рукою стислою в кулак у область обличчя останнього, тобто застосував до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто спричинив тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №18 від 07.04.2015 року мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2 «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відноситься до категорії легких, після чого з співучасниками злочину ОСОБА_6 та неповнолітнім на момент вчинення злочину ОСОБА_5 відкрито заволоділи паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_25 , ідентифікаційним кодом на ім`я ОСОБА_25 , пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_25 , посвідченням «ветеран труда» на ім`я ОСОБА_25 та пластиковою карткою ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_10 , на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5000 гривен.

Заволодівши викраденим, неповнолітній на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з неповнолітнім на той час ОСОБА_4 , та з ОСОБА_23 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

ОСОБА_6 27.03.2015 року приблизно о 20 годині 10 хвилин разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які на момент вчинення кримінального правопорушення були неповнолітніми, знаходилися за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 запропонував присутнім проникнути до буд. АДРЕСА_6 , в якому мешкають престаріла ОСОБА_9 та її син ОСОБА_18 , звідки викрасти будь-яке цінне майно, яке належить потерпілій, на що всі присутні погодились, тобто вступили у попередній зговір групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_6 та неповнолітні на цей момент ОСОБА_4 з ОСОБА_5 27.03.2015 року о 20 годині 30 хвилин прибули до буд. АДРЕСА_6 , де скориставшись темним часом доби та довірливістю власників житла, проникли до вказаного будинку, в якому мешкають престаріла ОСОБА_19 та її син ОСОБА_18 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_6 та неповнолітні на той час ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , знаходячись в буд. АДРЕСА_6 , усвідомлюючи, що їх дії помічені свідком ОСОБА_18 та потерпілою ОСОБА_20 , з метою подолання опору зі сторони вказаних осіб, почали їх утримувати, а саме ОСОБА_4 залишився разом з ОСОБА_18 у веранді вищевказаного будинку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , пройшовши у кімнату будинку АДРЕСА_6 , штовхнув потерпілу, яка опираючись на пристрій для ходьби намагалася пройти вперед, від чого потерпіла впала на ліжко в положенні сидячи, після чого попередили потерпілу не рухатися та почали вимагати від неї повідомити де знаходяться гроші, та не дочекавшись відповіді від ОСОБА_21 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали шукати гроші серед речей в кімнаті, в якій вони знаходилися.

В результаті на дивані, де сиділа потерпіла ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_22 знайшли гаманець з грошовими коштами в сумі 37 грн., та на тумбочці, розташованій в цій же кімнаті, телевізійний тюнер Т2 «Strong», вартістю 490 гривен, які відкрито, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 та неповнолітні на той час ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відкрито викрали.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_23 та неповнолітні на той час ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілій ОСОБА_24 матеріальну шкоду в сумі 527 гривен.

30.03.2015 року приблизно об 00 годин 10 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які на цей момент були неповнолітніми, знаходилися за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 запропонував присутнім проникнути до кв. АДРЕСА_7 , в якій мешкають престарілі ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , звідки викрасти будь-яке цінне майно, яке належить потерпілому, на що неповнолітні на той час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились, тобто з вступили у попередній зговір групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите потворне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_6 з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 30.03.2015 року об 00 годин 50 хвилин прибули до буд. АДРЕСА_8 , де скориставшись темним часом доби, через відчинену кватирку, проникли до кв. АДРЕСА_7 , в якій мешкають престарілі ОСОБА_10 та ОСОБА_25 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, неповнолітній на той момент ОСОБА_4 , знаходячись в кв. АДРЕСА_7 , усвідомлюючи, що їх дії помічені потерпілим ОСОБА_26 , з метою припинення опору потерпілого, наніс один удар рукою стислою в кулак у область обличчя останнього, тобто застосував до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто спричинив тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №18 від 07.04.2015 року мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2 «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відноситься до категорії легких, після чого з співучасниками злочину ОСОБА_6 та неповнолітнім на той момент ОСОБА_5 відкрито заволоділи паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_25 , ідентифікаційним кодом на ім`я ОСОБА_25 , пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_25 , посвідченням «ветеран труда» на ім`я ОСОБА_25 та пластиковою карткою ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_10 , на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5000 гривен.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_6 з неповнолітніми на той час ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені злочину, що передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, визнав частково. Вину у вчиненні злочину, що передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, як за епізодом заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 так і за епізодом заволодіння майном ОСОБА_10 , не визнав.

Показав, що 05.01.2015 року біля 19 години він зустрівся у парку Слави м. Жовті Води з ОСОБА_27 , звідки попрямували до масиву гаражів «Вільхівський», що розташовані біля будівлі старої поліклініки, де в цей час мав працювати охоронцем їх спільний знайомий, який навчався разом з ними. Проходячи вздовж гаражів, в стіні одного з них помітили отвір розміром приблизно 0,9х1 м, через який проникли всередину гаражу, в гаражі знаходився автомобіль «Опель Омега». Після чого розкрили двері, які не були зачинені, ОСОБА_27 сів за кермо, вони завели двигун та поїхали геть. По дорозі за залізничним переїздом зустріли ОСОБА_28 , якого підвезли до заправки, що біля базару, він їм позичив 50 гривен на пальне та пішов геть, звідки взявся автомобіль, не розповідали. Потім з його телефону дзвонили ОСОБА_29 , який погодився поставити в себе автомобіль, коли під`їхали, то розповіли йому що автомобіль вкрали та яким саме чином, автомобіль полишили біля двору, а у двір автомобіль ОСОБА_29 заганяв сам.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчинені кримінальних правопорушень не визнав повністю.

Показав, що 05.01.2015 року біля 19 години він йшов до знайомого випалювати мідь, щоб потім здати на металобрухт. По дорозі на автомобілі його зустріли ОСОБА_27 з ОСОБА_4 , перший був за кермом, які підвезли та висадили біля базару напроти автозаправки, він їм позичив 50 гривен на пальне, більше в цей день він з ними не бачився. Інших показань не дав.

Обвинувачений ОСОБА_23 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінальних правопорушень також не визнав у повному обсязі.

Проказав, що 27.03.2015 року у період часу з 16-00 год. по 24-00 год. він постійно перебував разом з знайомими на квартирі по АДРЕСА_9 .

29.03.2015 року біля 20 год 30 хв біля школи №1 він зустрів ОСОБА_30 , з яким потім пішли до ОСОБА_28 щоб попоїсти, прийшли приблизно о 23-00 год. Коли прийшли в нього була ОСОБА_31 , потім прийшов ОСОБА_4 з незнайомим йому раніш хлопцем, які почали готувати їжу. Він в цей час перебував у кімнаті ОСОБА_28 та слухав музику. Потім ОСОБА_32 кудись пішов і вони сіли їсти без нього. Приблизно об 00 год 30 хв наступної доби він пішов ночувати додому. Біля 4 ранку його брат ОСОБА_33 впустив до квартири ОСОБА_30 , який попросив його впустити переночувати оскільки його вигнав ОСОБА_34 , і вони лягли спати. Він прокинувся від того, що міліція забирала ОСОБА_35 . Коли працівники міліції в нього запитали звідки банківська картка, яка була в квартирі, він відповів що це напевне стипендіальна ОСОБА_35 . В їх з братом квартирі були дві маски одна біла, друга чорна з отворами для очей і носу, і інколи ці маски ОСОБА_36 брав щоб фотографуватись. Після того як працівники міліції увели ОСОБА_35 , брат йому розповів, що коли той прийшов до них о 4 ранку, то з собою приніс ці дві маски, тюнер та банківську картку.

Окрім часткового визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 , та незважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , вина кожного з обвинувачених в обсязі, що встановлений цим вироком, підтверджується наступними доказами.

За епізодом заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який показав, що з жовтня минулого року він поставив в гаражі № НОМЕР_1 на масиві Вільхівській автомобіль «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_2 , періодично ходив прогрівати двигун, останній раз навідувався одразу після Нового року, про крадіжку авто дізнався після Нового року, коли навідався до гаражу, коли разом з працівники ДАІ навідались до гаражу, то в одній стіні не було 6 шлакоблочин, ключі від машини він зберігав у гаражі.

Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_27 , допитаного в порядку ст. 354 КПК України, який показав, що в один з днів 5-го - 6-го січня 2015 року в проміж часу 17 год 18-30 год йому на мобільний зателефонував ОСОБА_37 та просив прийти на масив гаражів. Коли прийшов, то побачив, що біля гаража стояв автомобіль «Опель Омега», а біля машини були ОСОБА_37 з ОСОБА_28 . Тоді ОСОБА_37 передав йому ключі від автомобіля, пояснивши що це автомобіль його дядька, який просив перегнати автомобіль. Оскільки у ОСОБА_38 були ключі від авто, то він повірив, що той каже правду. Він сів на водійське місце і вони всі разом поїхали, на шляху на автозаправці заправили пальне, на прохання він дав 50 грн, потім під`їхали до магазину, а потім направились через міст, де в снігу автомобіль застряв, там він залишив і пішов геть. Через декілька днів йому телефонував ОСОБА_39 , пояснивши що не може з`єднатись з ОСОБА_40 , просив вивести автомобіль з гаражу і повернути ОСОБА_41 , оскільки в нього є сумніви, що цей автомобіль є викрадений.

Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_39 , допитаного в порядку ст. 354 КПК України, який показав, що в цей день йому зателефонував ОСОБА_37 , який просив допомогти поставити автомобіль, на що він сказав, що передзвонить, після чого по телефону розмовляв з ОСОБА_42 , який дозволив поставити авто в його гаражі, після чого він передзвонив ОСОБА_41 і вказав, що слід під`їхати за адресою АДРЕСА_10 , там він його буде чекати. Коли підійшов, то біля гаражу стояв «Опель Омега», а поряд був ОСОБА_43 , який вказав, що це авто його дядька, просив щоб автомобіль постояв кілька днів та передав ключі, в гараж авто він заганяв сам. Через кілька днів ОСОБА_37 , та пропонував знайти покупця, після чого маючи намір придбати авто він кілька разів частинами передавав гроші, які збирав на планшет. Але згодом в нього виникла підозра, і розмовляючи з ОСОБА_40 той йому зізнався, що авто викрадене.

Показаннями свідка ОСОБА_44 , який показав, що у вечері цього дня йому телефонував ОСОБА_39 та просив на деякий час поставити авто друга, на що він погодився, через деякий час біля гаражу він побачив авто, в якому сидів ОСОБА_37 , а ще через деякий час підійшов ОСОБА_39 , який завів машину в гараж. Автомобіль в гаражі стояв приблизно п`ять-шість днів, коли довідався, що автомобіль викрадений, то викотив з гаражу, звідки потім його забрав ОСОБА_45 .

Протоколом огляду від 16.01.2015 року, з доданим до протоколу фото таблицями, в ході якого в присутності понятих було оглянуто та встановлено місце кримінального правопорушення, яким являється гараж в ряді гаражів, що знаходиться зі східної сторони по пров. Дальному у м. Жовті Води, в ході огляду виявлено в тильній стороні гаражу біля лівої стіни приблизно на висоті 1,1 м отвір розміром приблизно 0,9х0,6 м, гараж зроблений з шлакоблоку, гаражні двері металеві.

Протоколом огляду від 19.01.2015 року, з доданим до протоколу фото таблицями, в ході якого в присутності понятих та в присутності ОСОБА_46 було оглянуто та встановлено місце перебування автомобіля після його протиправного заволодіння, яким являється гараж по АДРЕСА_10 , в якому виявлено, що знаходиться відламана двері передня ліва від вказаного автомобіля.

Протоколом огляду від 16.01.2015 року, з доданим до протоколу фото таблицями, згідно якого в присутності потерпілого ОСОБА_11 , та за участю понятих був оглянутий автомобіль «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_2 , в ході якого були оглянуті та встановлені зовнішні видимі ознаки та стан автомобіля на момент огляду.

Висновком авто-товарознавчої експертизи №7.2015 від 09.02.2015 року, а якому експертом виведена ринкова вартість автомобіля марки, моделі «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був предметом незаконного заволодіння, станом на 05 січня 2015 року, яка склала 39135,66 грн

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , кожного, підтверджується:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.03.2015 року, яким підтверджується звернення в цей день об 21 год. 00 хв. потерпілої ОСОБА_9 з заявою про вчинене відносно неї цього дня об 20 год 30 хв кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що невідомі проникли до її будинку та заволоділи грошима, що у сукупності з іншими доказами підтверджує день і час вчинення злочину.

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка показала, що в цей день увечері коли на вулиці вже було темно і в їх будинку світло було вимкнено, до її кімнати зайшло двоє людей в масках, штовхнули її на ліжко, коли вона спробувала знову піднятись, то почула «сиди», вони забрали в її кімнаті 37 гривен та тюнер.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав, що мешкає разом з матір`ю ОСОБА_9 в будинку по АДРЕСА_6 , було вже темно, світло він не вмикав, коли постукали і він відчинив двері, то його штовхнули і від поштовху він впав на підлогу, почув «мовчи, не сіпайся», один лишився з ним але обличчя його добре не розгледів, ще двоє чоловіків були в масках, одна маска на чоловікові була біла, ці чоловіки в масках пішли до кімнати, де перебувала його мати, в кімнаті були нетривалий час, а потім вийшли і пішли геть з будинку, після коли він зайшов до матері, то виявилось, що ці чоловіки взяли тюнер та гроші.

Протоколом огляду від 27.03.2015 року місця події, з доданими до протоколу фото таблицями, відповідно до якого в цей день в присутності потерпілої ОСОБА_9 , за участю понятих було оглянуто та встановлено місце кримінального правопорушення, яким являється будинок АДРЕСА_6 , та зокрема кімната, в якій були викрадені гроші та тюнер, в якій убачаються розкидані речі.

Заявою ОСОБА_6 за особистим підписом, згідно якої добровільно видає працівникам міліції дві пластикові маски, одну білого, іншого чорного кольору, а також телевізійний тюнер, які зберігав в себе вдома за адресою АДРЕСА_5 .

Протоколом огляду від 30.03.2015 року, відповідно до якого за участю понятих ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_6 були оглянуті та визначені родові та індивідуальні ознаки оглянутих речей: тюнера Т2 «Strong» чорного кольору, що виготовлений з полімерного матеріалу, двох масок білого і чорного кольору з вирізами для очей, рота і носа, які були добровільно видані ОСОБА_6 за розпискою працівникам міліції.

Безпосередньо оглянутими судом в судовому засіданні речовими доказами тюнером Т2 «Strong» чорного кольору, який виготовлений з полімерного матеріалу, двох масок білого і чорного кольору з вирізами для очей, рота і носа, видимі зовнішні індивідуальні ознаки яких співпадають з такими ж ознаками, що були встановлені при огляді цих речей згідно протоколу огляду цих речових доказів від 30.03.2015 року в присутності обвинуваченого ОСОБА_6 після їх добровільної видачі останнім працівникам міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_48 , який показав, що приймав участь у якості понятого при огляді у тому числі двох масок, тюнеру, який проводився за участю ОСОБА_6 . В ході проведення цієї слідчої дії будь-який тиск з боку працівників міліції на ОСОБА_6 не вчинявся. В ході огляду чув, як ОСОБА_6 вказував, що тюнер не його, а маски вони одягали при пограбуванні, всього їх було троє.

Показаннями свідка ОСОБА_47 , який надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_49 .

Відповідно до ст. 97 КПК України суд визнає як допустимі докази показання свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_47 в частині, які дані зі слів обвинуваченого ОСОБА_6 , які останній висловлював в присутності цих осіб як понятих під час огляду тюнеру, який відкрито спільно з обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 викрав у потерпілої ОСОБА_9 , а потім за розпискою добровільно видав працівникам міліції, та двох масок, які також добровільно за розпискою видав працівникам міліції, та при цьому вказав, що дійсно грабіж вчинили втрьох та ці маски були використані ним з ОСОБА_28 при цьому грабіжу, оскільки дані висловлювання кожен із свідків чув особисто у якості понятого під час огляду безпосередньо від ОСОБА_6 , ці показання є допустимі згідно з іншими правилами допустимості доказів, відповідно до вимог ч. 6 ст. 97 КПК України узгоджуються між собою та з сукупністю зібраних і досліджених доказів за цим епізодом, у тому числі з даними слідчого експерименту, в ході якого сам обвинувачений на уточнення і відтворення обставин події вказував і пояснював хто з обвинувачених та які саме дії вчиняв при грабіжу майна ОСОБА_9 .

Відеозаписом слідчого експерименту, відтвореного в судовому засіданні, який проводився згідно протоколу від 06.04.2015 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , який з виїздом на місце події, в присутності понятих, вказав і пояснив про обставини діяння, як він спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиняли пограбування потерпілої ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_6 , а саме вказав на будинок, яким чином входили через ворота на подвір`я, як він постукав у двері, куди саме в яку кімнату пройшли разом з ОСОБА_5 після того як ОСОБА_4 залишився з сином потерпілої, де перебував та які дії вчиняв ОСОБА_28 , де саме в якому місці з під подушки він особисто витяг гроші, вказав на тумбочку, з якої вони взяли та заволоділи ТВ-тюнером.

Висновком судово-товарознавчої експертизи №133 від 0.04.2015 року, в якому виведена середньо-ринкова вартість ТВ-тюнера Т2 «Strong», з урахуванням зносу станом на 27.03.2015 року, тобто на момент викрадення, яка складає 490 грн.

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , кожного підтверджується доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що раніш 30.01.2015 року о першій годині було посягання невідомих осіб проникнути до квартири, в якій проживає з дружиною, тому він добре пам`ятає, як знов того ж дня у березні 2015 року приблизно о 1 годині ночі не менше двох невідомих осіб, поникли через кватирку до квартири, було темно, він відчув як його стали давити до долу, пхати піжаму в рота, йому вдалося вивернутися, стягти з одного шапку та ногою ввімкнути ліхтар на підлозі, в цей момент чоловік, з якого він стягнув шапку, завдав йому удар в обличчя, після чого втратив свідомість, прокинувся приблизно о 5 ранку від крику дружини, та звернулись до міліції, виявили, що були викрадені його паспорт, посвідчення, банківську картку, на якій були гроші приблизно до 10000 грн. Шапка, яку стягнув, лишилась у нього.

Протоколом від 30.03.2015 року прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яким підтверджується, що цей самий день 30.03.2015 року об 8 годині 40 хвилин ранку потерпілий ОСОБА_10 звернувся з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення в ніч того числа близько об 01 годині за місцем його мешкання по АДРЕСА_11 та завдали йому тілесні ушкодження, чим у сукупності з іншими доказами підтверджується час доби вчинення діяння.

Показаннями свідка ОСОБА_50 , яка показала, що напередодні 29.03.2015 року о 19 год 30 хв зустрілась зі своїм знайомим ОСОБА_4 , вони прийшли на квартиру ОСОБА_28 , після чого до квартири прийшли ОСОБА_6 з ОСОБА_51 , які від неї про щось розмовляли в іншій кімнаті, потім з квартири по черзі виходили та повертались, о півночі її знайомий ОСОБА_4 викликав їй таксі і вона повернулась до себе на квартиру, що було після цього часу, їй не відомо.

Протоколом від 30.03.2015 року огляду місця події, з доданими до протоколу фото таблицями, яким підтверджується як в присутності потерпілого ОСОБА_10 , за участю понятих того дня було встановлено та оглянуте місто вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_10 , яким являється квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_11 . В ході якого зокрема було встановлено та оглянуте місце проникнення до квартири будинку через кватирку вікна на кухні.

Протоколом огляду від 31.03.2015 року, відповідно до якого в присутності потерпілого ОСОБА_10 , за участю і в присутності понятих на місці події за місцем мешкання потерпілого була виявлена та оглянута спортивна шапка біло чорного кольору з написом «adidas», яку йому вдалося зняти з одного з грабителів в момент вчинення кримінального правопорушення, в ході якого були виявлені та зафіксовані зовнішній вигляд та індивідуальні ознаки цієї шапки. В ході огляду ця шапка вилучена та розміщена в пакет, скріплений надписом та печаткою.

Оглянутим в судовому засіданні речовим доказом спортивною шапкою біло чорного кольору з логотипом на одному боці «adidas», видимі зовнішні індивідуальні ознаки якої співпадають з такими ж ознаками, що були встановлені при огляді цієї шапки згідно протоколу огляду цього речового доказу від 31.03.2015 року в присутності потерпілого ОСОБА_10 , який безпосередньо зняв цю шапку з одного з грабителів під час вчинення діяння.

Завою ОСОБА_6 за його особистим, згідно якої добровільно видає працівникам міліції пластикову картку Дельта Банку №687343 на ім`я ОСОБА_52 , яку зберігав в себе вдома за адресою АДРЕСА_5 .

Оглянутою в судовому засіданні пластиковою карткою Дельта Банку з комбінацією цифр на ОСОБА_52 , видимі зовнішні індивідуальні ознаки яких співпадають з такими ж ознаками, що були встановлені при огляді цих речей згідно протоколу огляду цих речових доказів від 30.03.2015 року в присутності обвинуваченого ОСОБА_6 після їх добровільної видачі останнім працівникам міліції.

Відеозаписом слідчого експерименту, відтвореного в судовому засіданні, який проводився згідно протоколу від 31.03.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , який з виїздом на місце події, в присутності потерпілого та понятих на місці вказав і пояснив про обставини діяння, яке ним спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було вчинено відносно потерпілого, зокрема вказав напрямок звідки йшли та проникли на подвір`я будинку, в якому розташована квартира потерпілого, показав на місце біля вікна, яке веде на кухню квартири, через кватирку в якому разом спільно проникли до квартири, де потім вчинили діяння.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи №187к від 09.04.2015 року, в якому виведений висновок про те, що за зразком крові ОСОБА_53 його кров належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи №479 від 23.04.2015 року, в якому виведено, що на поверхні спортивної шапки з логотипом «adidas», яку відповідно до показань потерпілого ОСОБА_10 останньому вдалося зняти з одного з грабителів, вилученої в ході огляду на місці вчинення кримінального правопорушення за місцем мешкання останнього, маються потожирові сліди у вигляді поту. При визначенні групової приналежності поту в слідах на шапці виявлено антиген А і Б, що не виключає можливості походження даних слідів або від однієї особи (осіб) групи АВ, або у разі змішування слідів поту від декількох осіб, а саме: групи А з ізогемаглютиніном анти-В, групи В з ізогемаглютиніном анти-А та групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи групову приналежність крої ОСОБА_4 не виключається можливість походження слідів поту на зазначеній шапці у якості домішку,при умові присутності потожирових слідів від особи (осіб), виділенням яких властивий антиген А.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи №206 від 02.06.2015року, в кому зазначено, що із біологічних слідів на шапці, вилученої з огляду місця події 31.03.2015 року, отримані препарати ДНК та встановлені їх генотипічні характеристики. ДНК біологічних слідів на шапці походить від обвинувченого ОСОБА_4 з ймовірністю не менше 99,9936%, що поширення частоти подібної комбінації генетичних ознак у 6,4 чоловіків на квадрильйон.

Висновком судово-медичної експертизи №18 від 07.04.2015 року, згідно якого на підставі даних, отриманих при судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при огляді та за даними медичних документів у нього виявлені 3-и синці на шкірі передньої та передньо-внутрішньої поверхонь середньо та нижньої третини правого плеча та садно на тлі одного з синців, синець на шкірі лівої половини спинки носу.

Тілесне ушкодження - синець на шкірі лівої половини спинки носу могло бути спричинено при дії (ударі) твердого предмету, індивідуальні особливості якого не знайшли відображення в цьому ушкодженні. Не можна виключати, що це ушкодження могло бути причинено при обставинах діяння, та на які посилається потерпілий, тобто при ударі кулаком.

Тілесні ушкодження 3 синці на шкірі передньої та передньо-внутрішньої поверхонь середньо та нижньої третини правого плеча та садно на тлі одного з синців могли бути спричинені при 3-х діях предмету (предметів) пів жорсткої або жорсткої конструкції . Характерна овальна і близька до неї форма, ділянки просвітлення в центрі синців та садно в центрі одного з синців дозволяють припустити, що вони могли бути спричинені при стисканні плеча пальцями руки.

Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, яка відповідає обставинам діяння, та на яку вказує потерпілий, тобто 30 березня 2015 року, що підтверджується характерними особливостями ушкоджень (колір синців, стан їх країв, стан поверхні та країв садна) та даними медичних документів на його ім`я.

Всі зазначені тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_10 , мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2 «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відноситься до категорії легких.

Оцінюючи зібрані та досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що основане на всебічному, повному та неупередженому розгляді усіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинувачених, кожного, в указаному в цьому вирокові обсязі. Докази, що наведені вище, є відносними і допустимими. Кожен з вище вказаних доказів окремо чи в своєї сукупності підтверджує факт вчинення встановлених у вироку протиправних дій обвинуваченими.

Так, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази за епізодом заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 у вигляді показань обвинуваченого ОСОБА_4 , який показав що 05.01.2015 року через отвір він проникав до гаражу та заволодів автомобілем потерпілого, свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_39 , ОСОБА_44 , які в цей день кожен окремо були свідками перебування в користуванні і розпорядженні у обвинуваченого цього автомобіля, починаючи з моменту фактичного його заволодіння, показання яких узгоджуються між собою та з показаннями потерпілого та обвинуваченого в цій частині, у сукупності з іншими доказами, зокрема протоколами огляду місця події, наступного місця перебування автомобіля в гаражі ОСОБА_44 , в якому лишилась відламана передня двері від автомобіля, суд вважає, що такі співвідносяться між собою щодо обставин діяння стосовно дати, часу, місця події , стосовно фактичних обставини, пов`язаних з способом вчинення злочину, формою умислу, та в сукупності з іншими доказами доводять зазначені обставини.

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 суд розцінює як послідовні, правдиві, такі які збігаються та узгоджуються між собою показання потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала на обставини відкритого заволодіння її майном, з показаннями свідка ОСОБА_18 , який також перебував в будинку в момент вчинення цього злочину та являвся очевидцем, та двох з трьох грабіжників бачив в масках, показання яких співвідносяться з даними слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , який на місці вказав яким чином потрапили до будинку, вказав на дії кожного з учасників під час заволодіння грошима і тюнером потерпілої, які в свою чергу збігаються з показаннями потерпілої та цього свідка, які в сукупності з іншими доказами за цим фактом протиправного відкритого викрадення майна потерпілої, зокрема з протоколом прийняття в цей день заяви від потерпілої про злочин невдовзі після його вчинення, яким встановлюється та підтверджується час вчинення діяння, добровільно виданими ОСОБА_6 викраденого ним спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . ТВ-тюнеру, двох масок, які використали, у сукупності з показаннями свідків понятих ОСОБА_48 , ОСОБА_47 , які кожен однаково чули про одні й ті самі обставини діяння, про які вказував ОСОБА_6 в їх присутності, які в сукупності між собою та в сукупності з усіма зібраними та дослідженими доказами доводять вчинення діяння, яке містить ознаки злочину за цим епізодом, та вину обвинувачених, кожного, у вчинені цього діяння.

Оцінюючи докази за епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 у вигляді показань свідка ОСОБА_50 , як була свідком перебування обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 за часом напередодні вчинення злочину в одному місці в квартирі ОСОБА_5 , та яка спостерігала як ті вели розмову, у вигляді показань потерплого ОСОБА_10 , який повідомив про обставини відкритого викрадення обвинуваченими його майна - документів та пластикової картки, в ході якого йому були завдані легкі тілесні ушкодження, та в ході якого йому вдалося зняти шапку з одного з обвинувачених, даних слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , який в присутності понятих на місці події показав місце, з якого прямували до будинку, в якому розташована квартира потерпілого, вказав в якому саме місці та яким чином потрапили на територію будинку, біля якого самого вікна та яким чином проникали у квартиру, що кватирку у вікні, що веде на кухню, відчиняв ОСОБА_5 , коли потрапили до квартири, то робили спробу утримати потерпілого і при цьому ОСОБА_4 наніс удар в обличчя потерпілому, як з полу він підібрав пластикову картку та яким чином після як заволоділи майном всі троє покинули місце злочину, коли він боровся з потерпілим, з голови злізла та була полишена шапка, яку йому дав носити брат, суд приходить до висновку, що ці докази співвідносяться між собою стосовно дати, часу, місця події , стосовно фактичних обставини діяння, пов`язаних з способом вчинення злочину, формою умислу, та які в сукупності з іншими зібраними та дослідженими доказами за цим епізодом, зокрема з об`єктивними даними судово-медичної експертизи щодо характеру, механізму та локалізації нанесених легких тілесних ушкоджень потерпілому в ході відкритого викрадення майна, з об`єктивними даними судово-медичних імунологічних експертиз відносно ймовірної належності потожирових та біологічних слідів ДНК на шапці, яка була на голові ОСОБА_6 в момент вчинення грабіжу сумісно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та полишена на місці вчинення злочину, доводять встановлені обставини діяння щодо кожного з обвинувачених.

При цьому суд вважає органом досудового розслідування дана неправильна кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом заволодіння ним транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 , та не доведено вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 за ст. 289 ч. 2 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_4 , з проникнення у інше сховище, з наступних підстав.

Даючи показання про заволодіння автомобілем марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , шляхом проникнення до гаражу № НОМЕР_1 , що розташований по пров. Дальному у м. Жовті Води на гаражному масиві шахти «Вільхівська», ОСОБА_4 визнав і підтвердив, що дійсно вчинив це діяння 05.01.2015 року, але заперечував, що це діяння він вчиняв з ОСОБА_5 , при цьому вказував на те, що вчинив з іншою особою - ОСОБА_27 . Відносно ОСОБА_5 вказав лише те, що той сів до машини у якості пасажира на шляху слідування, та його лише підвезли від залізничного переїзду й до автозаправки навпроти базару.

ОСОБА_27 у якості свідка показував на те, що увечері в цей день за телефоном ОСОБА_4 просив його підійти на гаражі для того щоб допомогти перегнати авто, яке належить його дядькові в інше місце, і коли він підійшов, то вже побачив як біля гаражу стоїть «Опель Омега», а біля авто були ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , з яким потім вони поїхали по місту. Тобто зустрівся з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вже після заволодіння автомобілем і обставини заволодіння цим автомобілем йому не відомі, у тому числі щодо участі в заволодінні автомобілем ОСОБА_5 .

Свідки ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , до яких після ОСОБА_4 звертався щоб поставити на деякий час в інший гараж цей автомобіль, також коли зустрічались не бачили разом з ним ОСОБА_5 .

Будь-яких відносних і допустимих доказів, які б вказували і підтверджували повною і достатньою мірою обставини участі ОСОБА_5 у спільному заволодінні групою осіб разом з ОСОБА_4 05.01.2015 року автомобілем «Опель Омега», що належить ОСОБА_11 , стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано. Таким чином, визнати причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за ст. 289 ч. 2 КК України при вищезазначених обставинах суд вважає неможливим, оскільки вчинення кримінального правопорушення, який інкримінується ОСОБА_5 за ст. 289 ч. 2 КК України, усіма зібраними доказами у справі у їх сукупності повною і достатньою мірою є не доведена.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 373 КПК України передбачено, що суд ухвалює виправдувальний вирок у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність визнати ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та виправдати останнього через недоведеність вчинення кримінального правопорушення.

Про вчинення незаконного заволодіння автомобіля ОСОБА_4 разом з іншою особою - ОСОБА_27 витікає лише з показань самого обвинуваченого та спростовуються показаннями ОСОБА_27 , який показав, що прийшов на прохання ОСОБА_4 допомогти перегнати автомобіль і участі в його незаконному заволодінні не приймав. Всі ці суперечності в доказах викликають сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину групою осіб та згідно закону тлумачаться на користь останнього.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тому суд не дає оцінку і не встановлює обставини за показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 про заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 разом з ним іншою особою ОСОБА_27 .

Згідно з положеннями ст. 337 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, але прокурор в кримінальному провадженні наданим правом не скористався, на протязі розгляду справи перешкод в цьому не мав.

За таких обставин суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за епізодом заволодіння ним транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 за ст. 289 ч. 2 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, з проникненням у інше сховище, виключив таку кваліфікуючу ознаку як за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що органом досудового розслідування також дана неправильна кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , дії якого за цим епізодом слід кваліфікувати за ст. 186 ч. 3 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла. Кваліфікуючу ознаку вчинений повторно слід виключити, оскільки являвся раніше засуджений 24.04.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст.75 КК України, тобто не був раніше засуджений за злочин передбачений в примітки до ст.185 КК України.

За тих самих підстав так само слід кваліфікувати дії ОСОБА_4 за епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 , тобто за ст. 186 ч. 3 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла та з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, виключивши кваліфікуючу ознаку вчинений повторно.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного, органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, за епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 - за ст. 186 ч. 3 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла, а крім того за епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 за ст. 186 ч. 3 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла та з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд не приймає як відносний і допустимий доказ за епізодом заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 роздруківку інформації з`єднання абонентів у зоні дії базової станції за місцем вчинення злочину, оскільки така виготовлена і являється копією інформації, отриманої в оригіналі в електронному вигляді. На підставі ухвали слідчого судді за протоколом тимчасового доступу до речей і документів ця інформація була отримана в електронному вигляді на носії інформації, який був розміщений у пакет з надписом та скріплений печаткою, але при зшиванні слідчим проткнутий, відтворити і звірити роздруківку з оригіналом на носії в електронному вигляді виявилось не можливим. Подання такої інформації в цілому як доказу на підтвердження алібі ОСОБА_27 який являється свідком у справі, а не обвинуваченим, виходить за межі розгляду справжньої справи.

Показання свідка під вигаданими ім`ям та даними ОСОБА_54 , до якого застосовані заходи безпеки, які були дані ним в судовому засіданні з чужих слів, та який показав, що сидів в камері разом з ОСОБА_55 та Видутою, від яких чув, що вони вчинили злочин, в ході якого трохи не вбили пенсіонера, суд не визнає допустимими і відносними доказами, оскільки не вказав, в якій саме установі попереднього ув`язнення перебував разом з обвинуваченими та в який саме період часу, показання, які дав, не являються конкретними, вказує на обставини з чужих слів про вчинення замаху на вбивство, що виходить за межі та не охоплюється обвинуваченням у цій справі.

Суд не врахував як доказ показання неповнолітнього свідка ОСОБА_56 , допитаної в присутності законного представника, за епізодом викрадення майна ОСОБА_9 , про те, що 28.03.2015 року приблизно о 7 7-30 ранку ОСОБА_57 за телефоном пропонував їй придбати тюнер, так само неповнолітнього свідка ОСОБА_58 , допитаної в присутності законного представника, про те, що 28.03.2015 року між 12 та 15 годинами ОСОБА_57 за телефоном пропонував їй придбати тюнер, оскільки такі собою як не доводять так і не спростовують винуватість обвинувачених, кожного, у відкритому заволодінні речей потерпілої ОСОБА_9 , оскільки не надані інші докази у сукупності з якими можливо прийняти і врахувати, чи велась розмова саме про той тюнер, який був предметом викрадення, яким чином потрапив в розпорядження ОСОБА_59 , та інше.

Оцінюючи показання свідка сторони захисту за цим епізодом ОСОБА_60 , яка вказала на те, що вранці наступного дня 28.03.2015 року її донці телефонував ОСОБА_57 та пропонував купити тюнер, вона була поряд і чула це, суд приходить до висновку і вважає, що ці показання не спростовують той факт, що тюнером Т2 «Strong», який є предметом злочину, що встановлений цим вироком за епізодом викрадення майна ОСОБА_9 , фактично відкрито, за попередньою змовою групою осіб сумісно заволоділи ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 . До того, свідок ОСОБА_60 вказала, що з донькою мешкає за адресою АДРЕСА_12 , є сусідкою по площадці в житловому будинку, де мешкає ОСОБА_28 і неодноразово бачила його в компанії ОСОБА_61 .

Також, суд вважає, що показання свідка ОСОБА_50 за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 не доводять алібі обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в ніч з 29.03.2015 року на 30.03.2015 року, оскільки вказала, що в 00 годин її знайомий ОСОБА_4 викликав їй таксі і вона повернулась до себе на квартиру, що було після того як вона поверталась на таксі додому, їй не відомо.

Показання, що були дані ОСОБА_62 у якості свідка, який показав, що о 4 ранку 30.03.2015 року до квартири, в якій проживав з братом ОСОБА_6 , з`явився ОСОБА_57 , у якого в руці був пакет, та спеціально підкинув у штани брата пластикову картку, на вішалку поклав тюнер та на шафу маски, суд оцінює критично, з метою уникнути близьким родичем кримінальної відповідальності, оскільки такі спростовуються перш за все показаннями самого ОСОБА_6 який показав, що це вони з ОСОБА_5 використовували маски під час грабіжу потерпілої ОСОБА_9 , заявами про добровільну видачу цих масок та пластикової картки, які перебували саме у ОСОБА_6 , вказівками і поясненнями ОСОБА_6 під час слідчого експерименту.

Також критично суд розцінює показання ОСОБА_6 про алібі в день 27.03.2015 року у період часу з 16-00 год. по 24-00 год, які є надумані, нічим не підтверджені, та які спростовуються показаннями самого ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту та сукупністю зібраних доказів у справі, які доводять вчинення останнім злочину відносно потерпілої ОСОБА_9 .

Посилання сторони захисту на не встановленність обставин під час проведення слідчого експерименту по АДРЕСА_6 , оскільки під час відеозапису слідчим в ході проведення слідчого експерименту не була названа адреса місця події куди прибули і ОСОБА_6 , показуючи де він вчинив злочин, також не назвав адресу, суд вважає не спроможними, оскільки обвинувачений знаходячись на місці події візуально вказав саме на те місце, на той будинок де він фактично вчинив злочин відносно ОСОБА_9 сумісно з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , і далі на місці демонстрував обстановку і обставини події, яким фактично являється будинок потерпілої АДРЕСА_6 , про що зазначено в протоколі слідчого експерименту, підписаного усіма учасниками слідчої дії, які зауважень з цього приводу не внесли, відеозапис являється невід`ємною частиною слідчого експерименту.

Суд вважає неспроможними посилання захисту на те, що під час проведення слідчих експериментів 06 квітня 2015 року та 31 березня 2015 року за участю ОСОБА_6 з виїздом на місце події на нього чинився тиск, його спонукали вказувати на обставини, оскільки такі спростовуються відтвореними в судовому засіданні відеозаписами цих слідчих експериментів, в ході яких вказівки і пояснення про обставини подій давав добровільно.

Суд також приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що було суттєво порушено право ОСОБА_6 перед проведенням 06 квітня 2015 року слідчого експерименту за його участю, з виїздом на місце події на АДРЕСА_6 у зв`язку з тим, що на нього чинили фізичний тиск оперуповноважені ОСОБА_63 , ОСОБА_64 та начальник карного розшуку ОСОБА_65 шляхом завдання йому ударів руками та ногами, вимагаючи при цьому щоб він виїхав на проведення слідчого експерименту та надав показання, а також 31 березня 2015 року в ході слідчого експерименту за його участю, коли перед його запрошенням до кабінету слідчого у Жовтовдському відділу міліції до нього в кімнату ізолятору тимчасового тримання у цьому міському відділі, в якій в цей час він перебував один, зашли слідчий ОСОБА_66 разом з начальником сектору кримінального розшуку ОСОБА_65 , оперуповноваженим ОСОБА_67 та співпрацівником міліції ОСОБА_68 , при цьому слідчий ОСОБА_66 вказувала, що йому слід казати на слідчому експерименті, а названі працівники міліції при цьому словесно погрожували йому, про що вказує і запевняє ОСОБА_6 , оскільки такі не підтверджуються і спростовуються постановою від 29 грудня 2015 року слідчого в особливо важливих справах СВ управління прокуратури Дніпропетровської області про закриття кримінального провадження, в якому відомості про ці обставини були внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань, та в ході перевірки в рамках кримінального провадження ці обставини не встановлені. Дана постанова на цей час набрала законної сили та є чинною. Зібрані докази по цим слідчим експериментам є відносними і допустимими.

Діяння, яке вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 та кваліфікується за ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Діяння, яке вчинене сумісно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та кваліфікується за ст. 186 ч. 3 КК України, також відноситься до тяжких злочинів.

ОСОБА_4 як особистість як особистість за місцем проживання і навчання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення, яке встановлене цим вироком, ним вчинене в період іспитового строку.

На момент вчинення кримінального правопорушення являвся неповнолітнім та проживав у неповній родині разом з матір`ю, мав конфлікти в родині, пропуски занять потребував додаткового контролю.

ОСОБА_5 як особистість за місцем проживання і навчання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності, кримінальне правопорушення, встановлене цим вироком, ним вчинене в період іспитового строку.

ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №109 від 07.05.2015 року будь-якими хронічними захворюваннями психічними захворюваннями не страждав та на цей час не страждає. Виявляв раніш та виявляє на цей час емоційно нестійкий розлад особистості. Під час вчинення діяння не мав ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, в наслідок яких не міг би звітувати свої дії та керувати ними. На цей час за своїм психічним станом може віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру не потребує

На момент вчинення кримінального правопорушення не досяг повноліття , мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування, перебував на обліку в службі в справах дітей з моменту призначення опікуна, мешкав окремо від опікуна в кватирі, яку знімав, опікун контролювала його поведінку шляхом дзвінків, але не завжди піддавався впливу, перебував на обліку дітей, які вчинили правопорушення.

ОСОБА_6 як особистість за місцем проживання характеризується посередньо,

раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності, кримінальне правопорушення, встановлене цим вироком, ним вчинене в період погашення судимості.

ОСОБА_6 перебував на обліку у лікаря невролога та психіатра дитячої поліклініки з 11.07.2001 року з діагнозом легка розумова відсталість з розладами поведінки. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №108 від 08.05.2015 року будь-якими хронічними захворюваннями психічними захворюваннями не страждав та на цей час не страждає. Під час вчинення діяння не мав ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, в наслідок яких не міг би звітувати свої дії та керувати ними. На цей час за своїм психічним станом може віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 за кожен із злочинів, у тому числі додаткової, що передбачена ст. 289 ч. 2 КК України, суд враховує в сукупності ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відноситься до тяжких злочинів, його характеристику як особистості, умови життя і виховання, вчинення злочинів у неповнолітньому віці враховує як пом`якшувальну покарання обставину, рецидив як обтяжуючу покарання обставину та як обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку враховує при визначенні виду та міри покарання за ст. 186 ч. 3 КК України, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів обрати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі, в межах суворішої санкції статті кримінального закону за злочини, за які засуджується, та вважає можливим застосувати додаткову міру покарання у вигляді конфіскація майна обвинуваченого.

Зважаючи, що ОСОБА_4 , до якого було застосовано звільнення з випробуванням за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2015 року, вчинив до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який він засуджується цим вироком, то за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує в сукупності ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його характеристику як особистості, умови життя і виховання, вчинення злочину у неповнолітньому віці як пом`якшувальну покарання обставину, рецидив та вчинення злочину щодо особи похилого віку як обтяжуючу покарання обставину, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів обрати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного за даним вироком, не відбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.06.2014 року.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_69 суд враховує в сукупності ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його характеристику як особистості, рецидив та вчинення злочину щодо особи похилого віку як обтяжуючу покарання обставину, пом`якшувальні покарання обставини у справі суд не убачає, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів обрати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених солідарно на користь держави судові витрати, понесені згідно звіту на проведення судово-товарознавчої експертизи №133 від 07.04.2015 року в сумі 130 гривен та з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати, понесені згідно квитанції на проведення судової автотоварознавчої експертизи від 09.02.2015 року, в сумі 500 гривен.

При вирішенні долі речових доказів по справі у відповідності до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України суд вважає доцільним після набрання вироку законної сили пластикову картку ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_10 , тюнер Т2 «Strong», який належить потерпілій ОСОБА_9 , та які зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області повернути за належністю останнім; автомобіль «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 та зберігається в нього за розпискою про зберігання, повернути за належністю останньому; диски з інформацією вхідних і вихідних дзвінків, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах; дві пластикові маски, шапку чорного кольору з надписом «adidas», які зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, знищити.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 3 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 186 ч. 3 КК України у вигляді 5 (п`яти) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_4 , виконувати самостійно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України врахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення до винесення вироку за період з 30 березня 2015 року по 24 березня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за вказаний період як за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 30 березня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Визнати ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

Виправдати ОСОБА_5 за ст. 289 ч. 2 КК України через недоведеність вчинення кримінального правопорушення.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ст. 186 ч. 3 КК України покарання 5 (п`ять) років 10 (десять) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупності вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.06.2014 року у вигляді 5 років позбавлення волі, та остаточно до відбування ОСОБА_5 призначити 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України врахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення до винесення вироку за період з 30 березня 2015 року по 24 березня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за вказаний період як за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 30 березня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України.

Призначити ОСОБА_6 за ст. 186 ч. 3 КК України покарання 5 (п`ять) років 11 (одинадцять) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України врахувати ОСОБА_6 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення до винесення вироку за період з 30 березня 2015 року по 24 березня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за вказаний період як за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 30 березня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на користь держави судові витрати, понесені на проведення судово-товарознавчої експертизи №133 від 07.04.2015 року в сумі 130 (сто тридцять) гривен т

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати, понесені на проведення судової автотоварознавчої експертизи від 09.02.2015 року, в сумі 500 (п`ятсот) гривен.

Пластикову картку ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_10 , тюнер Т2 «Strong», який належить потерпілій ОСОБА_9 , та які зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області повернути за належністю останнім; автомобіль «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 та зберігається в нього за розпискою про зберігання, повернути за належністю останньому; диски з інформацією вхідних і вихідних дзвінків, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах; дві пластикові маски, шапку чорного кольору з надписом «adidas», які зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1