Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3840/16-к
Провадження № 1-кп/644/352/16
ВИРОК
іменем України
17 червня 2016 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0001319 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногвардійськ Астраханського району Целіноградської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не працюючого, що зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 13.03.2016 року о 15-00 годині, виходячи з під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , побачив на лавці раніше знайомого йому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ґрунті неприязних відносин з останнім, діючи з необережності, не передбачаючи, що в результаті його дій настануть суспільно небезпечні наслідки, хоча повинен був та міг їх передбачити, зважаючи на вік потерпілого, підійшов до останнього, та штовхнув його рукою в ліве плече, від чого останній впав на землю на правий бік. В результаті вказаних дій ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 811-С/16 від 29.03.2016 року спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма правого плеча у вигляді осколкового перелому плечової кістки в верхній третині із зміщенням. За ступенем тяжкості це ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочинів, як про то викладено у вироку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень ніким не заперечуються.
З відповідним порядком дослідження матеріалів обвинувачена та інші учасники кримінального провадження погодилися. 3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, неодружений, не працює, по місцю проживання характеризується не задовільно, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також судом встановлено, що ОСОБА_3 хворіє на ряд хронічних захворювань, а саме : дисциркулярну енцефалопатію II ст. з лікворно венозною дисциркуляцією, вестибо атактичним, астенічним синдромом, вегето - судинними пароксизмами , гіпертонічну хворобу II ст., атеросклеротичний атеросклероз, виразкову хворобу, хронічними: гастродуоденітом, гепатитом, безкам`яним холециститом, фарінгітом, ларігнітом. Початковою катарактою правого ока, гіпертонічною ангіопатією сітчатки очей, остеохандрозом пояснично кресового відділу хребта у стадії загострення. Також, ОСОБА_3 є інвалідом II групи та користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни та інвалідів війни; крім того, ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок ЧАЕС, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_1 ( категорія I).
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують його покарання відсутні.
Вирішуючи питання при постановленні вироку, суд враховує ступень важкості та ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого. Крім того, всі перелічені вище обставини, які характеризують особу ОСОБА_3 , а саме хронічні хвороби, інвалідність, непрацездатність обвинуваченого, виключають можливість призначення судом покарання, які передбачені ст. 128 КК України, а саме громадські роботи, виправні роботи та обмеження волі, т.я. не можуть бути застосовані до обвинуваченого, як то передбачено ст.ст. 56, 57, 61 КК України. Тому суд, керується положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), відповідно абз.7 п.8 яких передбачено, що суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які, з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 слід звільнити від покарання за ст. 128 КК України внаслідок того, що відносно нього не можуть бути застосовані види покарань, передбачені санкцією цієї статті.

При цьому суд не може прийняти до уваги посилання прокурора, який просив суд, звільняючи від покарання ОСОБА_3 застосувати ч.4 ст. 74 КК України, виходячи із наступного. Згідно ч.4 ст.74 КК України особа , яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною. При цьому лише наявність двох умов, передбачених ст. 74 ч 4 КК України, що вказані в даній статті, дають суду підставу для звільнення обвинуваченої особи від покарання. Як встановлено судом, під час розгляду справи ОСОБА_3 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 зарекомендував себе з негативного боку, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки з сусідами, порушує громадський порядок. Крім того, протягом тривалого часу ОСОБА_3 є інвалідом, та за станом здоров`я не працює. Також, згідно ч.1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання ( крім здійснення його на підставі закону про амністію чи акта про помилування) може застосовуватися судом у випадках, передбачених законом. Таким чином, відповідно, до даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , відсутні підстави для звільнення останнього від покарання відповідно до вимог ч.4 ст. 74 КК України.

Судові витрати у провадженні відсутні.
Цивільний позов в провадженні відсутній.
Керуючись ст.ст. 373 ч.2 , 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та звільнити від покарання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :