Провадження №1-кп/748/52/16
Єдиний унікальний № 748/210/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2015 року за № 0000973, відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мньов Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-технічною освітою, раніше судимого: вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.03.2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Славутицького міського суду Київської області від 25.06.2009 року за ч. 2 ст. 185, 71,72 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі; вироком Славутицького міського суду Київської області від 10.09.2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.01.2014 року після закінчення строку відбування покарання; вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18.01.2016 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.122, 70 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:
03 листопада 2015 року близько 00 год 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_9 не менше восьми ударів руками і ногами в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-черепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, переломами кісток лицевого черепа, субдуральним та субарахноїдальними крововиливами, крововиливами в м`які тканини голови, синцями, саднами та забитою раною обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 925 від 07.12.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок яких ОСОБА_9 помер на місці події.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням по ч.2 ст. 121 КК України визнав частково та показав, що 02.11.2015 року він йшов додому до своєї співмешканки ОСОБА_10 , яка проживає у с. Мньов, Чернігівського району та області. Приблизно між 20.00-21.00 годинами, біля магазину він зустрів потерпілого, якого знав наглядно на кличку «Бухгатлер», який попросив провести його додому, на що він погодився, так як останній перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. До будинку потерпілого вони йшли 30-60 хвилин, так як потерпілий був дуже п`яний і не міг пояснити, де він живе, а сам він не знав. Підійшовши до будинку потерпілого, останній попросив його відкрити двері, а потім запросив в будинок, випити, пом`янути його матір, по якій було дев`ять днів з дня смерті, на що він погодився. На кухні, потерпілий поставив на стіл закуску, налив йому горілки, а собі вина. Випивши декілька чарок, він хотів піти додому, але потерпілий попросив почекати декілька хвилин і пішов до іншої кімнати. Через 5-10 хвилин потерпілий вийшов з кімнати. З одягу на ньому була лише футболка. Наближаючись, потерпілий став до нього словесно приставати. На що він вдарив потерпілого правою рукою в обличчя, а саме в щелепу. Від чого потерпілий похилився на стіл. Після цього він одразу вийшов з будинку і пішов додому до співмешканки. Посварившись із співмешканкою, пішов до себе додому, де виявив відсутність ключів від будинку. Повернувшись до господарства співмешканки, він намагався там знайти ключі. Так як ключів не знайшов, він пішов додому до потерпілого. Підійшовши до господарства потерпілого, побачив, що в будинку та на подвір`ї горіло світло. Зайшовши в будинок, він покликав господаря, але йому ніхто не відповів. Після цього він підійшов до стола, де раніше сидів з потерпілим, біля якого і знайшов свої ключі та хотів йти додому. В цей час на виході побачив потерпілого, в руках якого були коса і рогачі. Потерпілий почав наближатися і замахуватися на нього косою. Рогачі в цей час знаходилися на підлозі. Забравши у потерпілого косу, він кинув її на підлогу. Потім потерпілий взяв бутилу вина, яка знаходилася неподалік від нього, та почав нею замахуватися. Так як потерпілий закрив собою вихід з будинку, він вибіг до іншої кімнати. Коли біг відчув легенький удар в спину. Повернувшись він наніс потерпілому правою рукою 2-3 удари в ліву частину голови і можливо 1 удар лівою рукою в праву частину голови. Після цих ударів потерпілий відступив назад, а потім продовжив йти на нього. Далі він наніс прямою ногою удар потерпілому в область грудей та 1 удар ногою зверху вниз в область голови, шиї чи затилку, точно вже не пам`ятає. Після цього потерпілий впав на підлогу та втратив свідомість. Намагаючись потерпілого привести до тями, він вилив йому на обличчя воду, після чого потерпілий відкрив очі та почав щось нерозбірливо говорити. Побачивши, що потерпілий прийшов до свідомості, він пішов додому до співмешканки так як у нього була розсічена голова, оскільки потерпілий вдарив його пляшкою по голові, від чого пляшка розбилася і розбитою горловиною від пляшки вдарив його в лоб. Коли виходив з будинку помилково забрав пакет потерпілого, який стояв біля столу, оскільки думав, що забирає свій пакет, з яким він прийшов до потерпілого, коли проводив. Про те, що взяв не свій пакет, виявив коли підходив до будинку співмешканки. Після цього пакет потерпілого викинув, а його пакет, в якому знаходився його реглан, так і залишився в будинку потерпілого. Співмешканка вдома надала йому першу медичну допомогу, викликала таксі, і вони поїхали у лікарню у м. Славутич, де йому надали медичну допомогу. Після лікарні він пішов додому до батьків, які проживають у м. Славутич. Позбавляти ОСОБА_9 життя у нього на меті не було. Вину визнає частково, оскільки вважає, що він таким чином захищався від потерпілого. Заявлений по справі позов не визнає.

Далі, відповідаючи на запитання захисника ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 показав, що на даний час, в зв`язку з травмою голови, яку завдав йому ОСОБА_9 , він не все пам`ятає, а тому стверджує, що всі події відбувалися так як він розповідав під час слідчого експерименту.

Як вбачається з дослідженого в суді протоколу проведення слідчого експерименту від 05.01.2016 року, ОСОБА_5 , у присутності захисника повідомив та на місці показав про обставини заподіяння ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , зокрема розповів,що він з 02.11. на 03.11.2015 р направляючись із центру села Мньов до своєї співмешканки ОСОБА_10 зустрів потерпілого, який попросив його провести додому. Після того як вони розпили деяку кількість спиртних напоїв, у потерпілого була спроба його домагатися, тому він його вдарив один раз та направився до своєї співмешканки, з якою посварився і пішов до свого дому, де з`ясував, що втратив свої ключі. Через деякий час він знову прийшов до господарства потерпілого, де побачив, що всюди горить світло. Він зайшов у будинок, але там нікого не було. В будинку він знайшов ключі і направився до виходу, де в дверях зустрів господаря з косою, з якою останній накинувся на нього. Після того як він забрав косу, потерпілий накинувся на нього з пляшкою, яку в ході бійки розбив об його голову та горловиною якої розрізав йому голову. Після цього він наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя, від чого потерпілий посунувся назад, але продовжував наступати. Тоді він наніс потерпілому удар прямою ногою в тулуб, від чого потерпілий посунувся назад, але знову продовжував йти на нього та замахувався розбитою горловиною пляшки. Тоді він наніс потерпілому удар ногою зверху вниз в голову, від чого потерпілий впав на підлогу. Потім він взяв 2-х літрову пляшку з водою, полив на потерпілого, від чого той відкрив очі та щось незрозуміле почав бурмотати та намагався піднятися. Після цього він забрав пакет з документами потерпілого, оскільки думав, що то його пакет в якому знаходився його реглан та покинув приміщення. Під час проведення слідчого експерименту, здійснювалась фіксація на відеокамеру( а.п.215-219 т.1).

Відповідаючи на запитання суду, обвинувачений показав, що допускає, що від його дій могли бути спричинені потерпілому тілесні ушкодження, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи № 925 від 07.12.2015 року, і свою вину у нанесені тяжких тілесних ушкоджень визнає, але зазначає, що він діяв в стані необхідної оборони так як відчував загрозу своєму життю.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, обвинувачений підтримав свою версію, що він діяв в межах необхідної оборони, попросив вибачення у потерпілої та зазначив, що в скоєному щиро кається.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами.

Так, допитана у суді потерпіла ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_9 був її громадським чоловіком, разом вони прожили 15 років, є спільна дитина. З 2013 року по 2015 рік її громадський чоловік проживав у с. Мньов і доглядав за своєю матір`ю, яка померла за декілька днів до його смерті, а вона проживала у м. Славутич, але кожний вихідний приїжджала до чоловіка. 03.11.2015 року приблизно о 09-00 годині ранку до неї зателефонував ОСОБА_11 та повідомив про смерть чоловіка. Коли вона приїхала в с. Мньов, об 11-00 годині чи на початку дванадцятої години, вже були працівники міліції, голова сільської ради ОСОБА_12 , сусід ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Після проведення слідчої дії, вона зайшла у будинок о 14.00 14.30 год., та помітила, що на столі знаходився битий посуд, розбита скляна банка, в якій були помідори, чарка, стакан, дві чашки, пустий пакет з під вина та тарілка з попелом від сигарет. При цьому її чоловік взагалі не курив. На підлозі акуратно лежали рогачі, а коса була засунута під двері, які ведуть у коридорчик. Зазвичай коса знаходиться у сараї. На тумбочці лежала куртка чоловіка, яку він носив. У спальні був розстелений диван. На дивані знаходилися розкиданий одяг. Біля дивану на підлозі лежала жіноча білизна. Стінка, антресоль, шафа були відкриті, а всі речі перевернуті. Також вона помітила, що з вхідних дверей був вирваний гачок. Цивільний позов, який заявлений нею в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_16 підтримує та просить задовольнити.

Стосовно показів обвинуваченого, що останній переплутав пакети, потерпіла зазначила, що на місці злочину вона була наступного дня і ніякого пакету з регланом, про який розповідає обвинувачений, вона не бачила і не знаходила. Також такий пакет не був виявлений і працівниками міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що 03.11.2015 року, приблизно о 9.00 год., вона разом з ОСОБА_14 проходили повз господарство ОСОБА_9 та помітили, що у будинку горіло світло, а двері були розкриті, що було дивно і вони вирішили зайти в будинок. В будинку побачили розбитий посуд, скляну банку. На підлозі знаходилися в складеному стані коса та рогачі, а на килимі лежав ОСОБА_9 . Біля нього була розбита бутила. Про виявлене вони одразу повідомили голову сільської ради, яка повідомила фельдшера, який констатував смерть потерпілого та сказав викликати міліцію, що вони і зробили. Щодо схильності ОСОБА_9 до нетрадиційної сексуальної орієнтації, їй нічого не відомо.

Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_14 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 , який працює завідуючим фельдшерсько-акушерським пунктом с. Мньов, показав, що до нього зателефонувала голова сільської ради і повідомила про те, що ОСОБА_19 та ОСОБА_12 виявили тіло ОСОБА_9 без ознак життя. Коли він зайшов в будинок ОСОБА_9 , помітив, що там був безлад, біля котла лежала розбита чашка чи чарка, на столі стояла на половину розбита скляна банка з під огірків чи помідорів, на підлозі лежала коса та вили. У другій кімнаті лицем до дверей знаходився труп ОСОБА_9 . Неподалік від нього лежало горлечко від пляшки. Констатувавши смерть ОСОБА_9 , сказав викликати міліцію. Раніше в домогосподарстві ОСОБА_9 був, так як останній доглядав за матір`ю, до якої часто його викликав. Схильності у ОСОБА_9 до нетрадиційної сексуальної орієнтації не помічав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого. 02.11.2015 року близько 21-00 години до неї прийшов обвинувачений та розповів, що він проводив додому чоловіка на прізвисько « ОСОБА_20 » ОСОБА_9 , який був п`яний і попросив його провести додому. Оскільки обвинувачений прийшов до неї в стані алкогольного сп`яніння, то вони посварилися і він пішов до себе додому. Близько 24-00 години чи на початку першої години ночі, до неї знову прийшов обвинувачений з розбитою головою, на лобі у нього була глибока рана. Вона промила рану, викликала таксі, і поїхала разом з ним в лікарню у м. Славутич, де йому надали медичну допомогу. Після лікарні, він пішов до своїх батьків, які проживають у м. Славутич, а вона поїхала додому. Пакет, який обвинувачений помилково забрав у потерпілого, оскільки думав, що то його пакет, він залишив на вулиці біля її двору. Цей пакет вона віднесла в інше місце, щоб мали змогу його знайти, так як там були документи. Після лікарні обвинувачений їй розповів, що він побився з ОСОБА_9 , який вдарив його перший. Також говорив, що ОСОБА_9 пропонував йому інтимні стосунки. Про те, що ОСОБА_9 схильний до нетрадиційної сексуальної орієнтації знає все село, тому це її не здивувало. Про смерть ОСОБА_9 дізналася від працівників міліції. З обвинуваченим мешкали разом з літа 2014 року. Він допомагав їй по господарству. Може охарактеризувати його як спокійного, уважного, доброзичливого.

З дослідженого у судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи №925 від 07.12.2015 року ( а.п.106-113 т.1) вбачається, що на тілі трупу ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-черепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, переломами кісток лицевого черепа, субдуральним та субарахноїдальними крововиливами, крововиливами в м»»які тканини голови, синцями, саднами та забитою раною обличчя; Закритою травмою грудної клітки з саднами грудної клітки та переломами ребра зліва, садно лівого плеча та правого стегна, що утворились від дії тупих предметів, по давності утворення можуть відповідати строку в ніч з 02.11 на 03.11.2015 року.

Внутрішньо-черепна травма з переломом кісток склепіння та основи черепа, переломами кісток лицевого черепа, субдуральним та субарахноїдальними крововиливами, крововиливами в м»»які тканини голови, синцями, саднами та забитою раною обличчя оцінюються експертом в комплексі, оскільки кожен із наступних ударів може обтяжувати перебіг черепно-мозкової травми та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті і за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Закрита травма грудної клітки з переломами ребер має ознаки середнього ступеню тяжкості. Закрита травма черевної порожнини з крововиливами в діафрагму, нирку мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Садна тулубу, лівого плеча та правого стегна мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Виявленні тілесні ушкодження могли виникнути від дії руками та ногами (обутих у чоботи).

Згідно морфологічних властивостей тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , він міг піддаватися не менше ніж 13 травматичних дій, а саме - 8 травматичних дій в ділянку голови, 3 в ділянку тулубу, 1- в ділянку лівого плеча та 1 в ділянку лівого стегна.

На думку експерта, вищеперераховані тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту.

Характер та локалізація ушкоджень на різних поверхнях тіла та різних його ділянках, не дають змоги однозначно висловитись щодо послідовності їх утворення.

Взаєморозташування потерпілого та нападника і положення ОСОБА_9 по відношенню до нападника, у момент заподіяння ушкоджень могло змінюватись, оскільки локалізація ушкоджень знаходиться на різних поверхнях тіла та різних ділянках.

Після отримання всього комплексу тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , міг здійснювати цілеспрямовані рухи, в тому числі рухатись на протязі доволі короткого проміжку часу, що вимірювався від хвилин до десятків хвилин, до втрати свідомості.

Смерть ОСОБА_9 після отримання ним всього комплексу тілесних ушкоджень, настала через відносно короткий проміжок часу, що може вимірюватись від кількох хвилин до десятків хвилин. Навіть за умов надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_9 , експерт вважає, що прогноз щодо життя його був би сумнівним.

Експерт вважає, що причиною смерті ОСОБА_9 є набряк головного мозку, що є ускладенням внутрішньо-черепної травми з переломом кісток основи та склепіння черепа, перелому кісток лицевого черепа, субдуральним та субарахноїдальними крововиливами, крововиливами в м»»які тканини голови, синцями, саднами та забитою раною обличчя. Даний висновок, щодо причини смерті підтверджується наявністю наступних патологічних проявів: крововиливів у м`які тканини голови правої лобної, правої тім`яної ділянки, лівої скроневої ділянки, синців обличчя та забитої рани обличчя, переломів основи та склепіння черепа, багато уламкового перелому кісток носа та перелому нижньої щелепи, субдуральної гематоми над випуклими поверхнями правих лобної, тім`яної, над випуклими та базальними поверхнями правої скроневої долей, субарахноїдальних крововиливів правої та лівої лобної, правої тім`яної та лівої скроневої долей; крововиливи в речовину стовбура; набряку м`якої мозкової оболонки; набряку мозку: на основі мозку наявні виражені полоси втиснення від країв великого потиличного отвору та верхівок пірамід скроневих кісток, а також великих крил клиновидної кістки.

Виходячи з результатів дослідження трупних явищ, експерт вважає, що смерть ОСОБА_9 настала приблизно за 14-18 годин до початку судово-медичної експертизи трупа в приміщенні моргу, тобто від 22:00 години 02.11.2015 року до 02:00 години 03.11.2015 року.

У крові ОСОБА_9 виявлений етанол у концентрації: в крові - 0,7 г/л, в гематомі-1,0 г/л, що по відношенню до живої людини може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Учасниками судового провадження не спростовано достовірність отримання даного доказу, суд вважає його достовірним і кладе в обґрунтування вироку.

Крім показань потерпілої, свідків та вищевказаного висновку експертизи, слідчого експерименту, винність ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні, також підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 04.11.2015 року, згідно якого оглядалось господарство по АДРЕСА_4 , вилучені три змиви речовини бурого кольору, які були виявлені в кімнаті №2 біля дверей, що ведуть до кімнати №3 та в кімнаті №3 біля крісла, що розміщується справа від входу (а.п. 89-92 т.1);

-висновком судово-медичної експертизи №235 від 25.11.2015 року, відповідно до якого змиви з підлоги, з підлоги біля крісла, з підлоги біля плінтусу, вилучених під час огляду господарства АДРЕСА_5 , знайдена кров людини і походження її від потерпілого ОСОБА_9 не виключається. Даних за присутність крові підозрюваного ОСОБА_5 не отримано ( а.п. 118-121 т.1);

- протоколом огляду місця події та ілюстрованою фототаблицею до нього від 04.11.2015 року, згідно якого, за місцем реєстрації ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено чоловіче взуття чорного кольору 44 розміру, чоловічий одяг: светр світлого кольору розміру «М» , коричневий реглан із білим воротом розміром «L» марки «Coton traders», куртка чорно-сірого кольору з капюшоном розміру «М», військовий квиток на ім.»я ОСОБА_9 (а.п.94-98 т.1);

- висновком судово-медичної експертизи №283 від 05.01.2016 року, відповідно до якого, на куртці, светрі та джемпері, вилучених у підозрюваного ОСОБА_5 , плям схожих на кров не знайдено ( а.п.128-130 т.1);

- протоколом огляду від 03.11.2015 року з фототаблицею до нього ( а.п.79-83 т.1), згідно якого слідчим в приміщенні моргу був вилучений одяг зі слідами РБК та взуття ОСОБА_9 ;
-протоколом огляду речей від 19.12.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого проводився огляд жіночої білизни трусів, що підтверджує покази потерпілої про наявність в будинку її громадського чоловіка чужої жіночої білизни;

-протоколом освідування обвинуваченого ОСОБА_5 від 04.11.2015 року з ілюстрованою фото таблицею до нього, яким зафіксовано на голові ОСОБА_5 в тім`яно-лобній частині з лівої сторони перемотану білим бинтом рану та на правій руці на щиколотці між середнім та безіменним пальцем дві рани близько по 0,5 мм. Інших тілесних ушкоджень не виявлено ( а.п.213-214 т.1);

- висновком експерта № 1062 від 13.11.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лоба, саден тильної поверхні правої кисті, котрі виникли від дії тупих предметів або при ударі об таки. Забита рана лоба відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садна тильної поверхні правої кисті, як усі в сукупності так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, які мінімуму трьох травмуючих дій. По давності утворення можуть відповідати даті 03.11.2015 р. Тілесні ушкодження, виявленні у ОСОБА_5 знаходяться в зонах досяжних для власної руки. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту на площину, експерт вважає неможливим. Експерт не виключає можливості, що тілесні ушкодження могли утворитися за обставин на які вказував ОСОБА_5 , а саме, забита рана лоба від одного удару пляшкою з під вина зверху вниз по голові в районі лівої сторони тім`яної частини та лоба, а на руці від двох ударів кулаком правої руки в голову в область обличчя потерпілого ОСОБА_9 ( а.п.115-116 т.1);
- відеозаписом проведення слідчого експерименту, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив учасникам експерименту про обставини вчинення злочину.
Вирішуючи питання допустимості доказів наданих стороною обвинувачення, а саме протоколів огляду місця події від 03.11.2015 року, речових доказів, які були вилучені з місця події 03.11.2015 р. та висновків експертів проведених по даним речовим доказам, то суд погоджується з доводами захисту та зобов`язаний визнати ці докази недопустимими з наступних підстав.
За нормами ч.7 ст.223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Враховуючи вимоги ст.86 КПК України, суд вважає за необхідне визнати недопустими доказами протоколи огляду місця події від 03.11.2015 року та речові докази, які були вилучені з місця події, та висновки експертів по вилучених речових доказах, оскільки в порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України огляд місця події, а саме господарства АДРЕСА_3 та території, що розташована на відстані 75 метрів від даного господарства, де був знайдений поліетиленовий пакет з документами потерпілого ОСОБА_9 , були проведені без участі понятих, що було встановлено в судовому засіданні під час допиту як свідків, понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_21 .
Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_10 щодо схильності ОСОБА_9 до нетрадиційної сексуальної орієнтації та відноситься до них критично, оскільки її покази ніким із односельців, які добре знали ОСОБА_9 , і були допитані судом як свідки, підтвердженні не були. До того ж свідок ОСОБА_10 є співмешканкою обвинуваченого, і своїми показами вона сприяє обвинуваченому уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи обвинуваченого, що потерпілий ОСОБА_9 його домагався за що він його вдарив, не знайшли свого підтвердження в суді і є непереконливими, розцінюється судом як прагнення уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. До того ж, в своїх показах ОСОБА_5 вказував, що він повернувся до будинку потерпілого за своїми ключами, один, у дуже пізній час, незважаючи на те, що потерпілий його домагався. Яка була необхідність повертатися при таких обставинах у будинок потерпілого, в той час коли в цьому ж населеному пункті жила його співмешканка, до якої він і пішов, коли знайшов ключі від свого будинку, обвинувачений так і не назвав.

Доводи обвинуваченого, що він помилково забрав пакет з документами потерпілого ОСОБА_9 , так як думав, що то його пакет, в якому був його реглан, також є непереконливими, і розцінюється судом як прагнення уникнути кримінальної відповідальності за скоєне та спростовуються показами потерпілої, в яких вона стверджувала про відсутність в будинку її цивільного чоловіка чужого чоловічого одягу. До того ж про наявність в будинку ОСОБА_9 пакету з регланом обвинуваченого не було встановлено під час досудового слідства.

Аналіз наведених вище доказів в сукупності з показами самого обвинуваченого, їх перевірка в суді, з врахуванням всіх обставин вчиненого діяння, кількості та локалізації тілесних ушкоджень, поведінки винного і потерпілого, свідчить про наявність умислу у ОСОБА_5 на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Даючи оцінку доводам сторони захисту, що висловлена в ході судового розгляду кримінального провадження щодо наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, то суд враховує таке.
Стаття 124 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця. Диспозиція цієї норми містить обов`язкові ознаки складу злочину, які відрізняють його від діянь, відповідальність за які настає за ч. 2 ст. 121 КК України.
Виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони у ч. 1 ст. 36 КК України, її сутність полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.
Дії по зупиненню суспільно небезпечного посягання вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання.
Протиправність у кримінально-правовому розумінні є однією з ознак злочину поряд із суспільною небезпечністю, караністю, винністю і суб`єктом. Протиправність розуміється як юридичне втілення суспільної небезпечності. В теорії кримінального права загально визнано, що суспільно небезпечне посягання, щодо якого можлива необхідна оборона, - це діяння, що передбачене як злочин однією зі статей Особливої частини КК України.
Разом із тим, необхідна оборона не допускається проти правомірних дій інших осіб, навіть якщо ними заподіюється шкода інтересам, що охороняються законом. Правомірність зазначених дій може зумовлюватися реалізацією прав, які належать особі чи надані законом, у тому числі і вчиненням таких дій за наявності обставин, що виключають їх суспільну небезпечність чи протиправність.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику у справах про необхідну оборону", щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце й час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Незважаючи на те, що фактично потерпілим ОСОБА_9 під час бійки був нанесений обвинуваченому ОСОБА_5 один удар пляшкою по голові, а обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс не менше 8 ударів руками і ногами в область голови потерпілого ОСОБА_9 не перебуваючи на власному подвір`ї (будинку), та враховуючи час нападу, фізичні дані обвинуваченого і потерпілого, суд робить висновок, що у даному випадку не відбувалося такого посягання, яке б викликало у того, хто захищається (чи захищає), невідкладну необхідність у заподіянні тому, хто посягає, шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення посягання.
Вказане в сукупності свідчить про прямий умисел ОСОБА_5 на заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та про помилковість твердження сторони захисту щодо наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, а саме умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, з перелічених вище підстав і розцінює їх як спробу пом`якшити відповідальність за вчинене.
Виходячи з наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 13 від 11.01.2016 року, у ОСОБА_5 не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому протиалкогольне лікування йому не показане (а.п. .200-203 т.1).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 12 від 11.01.2016 року, ОСОБА_5 психічним захворюванням на теперішній час не страждає та не страждав в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому примусові заходи медичного характеру йому не показані. На теперішній час у ОСОБА_5 не виявлено таких психічних та поведінкових розладів, які б перешкоджали його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді по даному кримінальному провадженню. Він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення (а.п. 204-208 т.1).

Не дивлячись на те, що обвинувачений наприкінці судового засідання вказав, що щиро кається, але діяв в межах необхідної оборони, суд не може визнати як пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину - щире каяття у скоєному, оскільки він у повному обсягу не визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні. Щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки, шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.
Враховуючи, що з показань обвинуваченого вбачається, що він вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, у судовому засіданні, судових дебатах та останньому слові фактично не виявив каяття у вчиненому, суд приходить до висновку, що обставиною, встановленою у судовому засіданні, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави для застосування ст.69 КК України, до обвинуваченого відсутні.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, конкретні обставини справи, вік потерпілого, наслідки, що настали від злочину, ставлення обвинуваченого до цього, його особу, попередні судимості за злочини проти власності та проти життя та здоров`я людини, наявність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, відповідно до даних, що надані прокурором, захисником та повідомлені самим обвинуваченим, обставину, яка пом`якшує та обтяжує покарання, наявність цивільного позову у кримінальному провадженні, що моральна шкода за позовом не відшкодована, те, що обвинувачений просив пробачення у потерпілої, думку потерпілої, яка вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи той факт, що ОСОБА_5 18 січня 2016 року згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.122, ч.2 ст.185,70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і вирок суду набрав законної сили, то йому необхідно призначати по даному вироку покарання остаточно відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки після постановляння вироку у справі встановлено, що ОСОБА_5 винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним у листопаді 2015 року, тобто до постановляння попереднього вироку.
Вирішуючи питання про цивільний позов у кримінальному провадженні, поданого потерпілою в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_16 ( а.п.28-30 т.1), суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

При дослідженні доказів у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_9 і ОСОБА_7 ( а.п.101 т.1). У позові потерпіла просила стягнути на користь сина моральну шкоду в сумі 500 000 грн, а тому, з врахуванням вимог ч.2 ст.1168 ЦК України, суд приймає до уваги докази, що були досліджені у судовому засіданні, зміст позову та наслідки, які настали від дій обвинуваченого, обґрунтування позову щодо глибини фізичних та душевних страждань, а також вимоги розумності та справедливості, і приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 200 000 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 1473,12 грн. на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази:

-штани, сорочка, светр, футболка, кросівки, які були вилучені з трупа ОСОБА_9 , фрагменти фарби та залишки фрагменту шпалер, які були вилучені під час огляду місця події 03.11.2015 року, дві таблиці до протоколу огляду місця події та експериментальні відтиски низу підошви взуття, дві частини пляшки, зразок крові ОСОБА_5 та контроль марлі до нього, зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_5 , фрагмент 10-го лівого ребра від трупа ОСОБА_9 , жіночі труси, зразок крові та слини ОСОБА_10 , змиви з підлоги, з підлоги біля крісла, з підлоги біля плінтусу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, необхідно знищити;

-светр, джемпер, куртку, чоловіче взуття, вилучені 04.11.2015 року у ОСОБА_5 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів при ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, необхідно повернути ОСОБА_5 ;

-таблиця до протоколу огляду місця події, дактилокартки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оптичний носій DVD-R диск, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту від 05.01.2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_5 , необхідно залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження;

-полімерний пакет з паспортом на ім.»я ОСОБА_9 , квитанцією про придбання товару, чеком №69218, посвідченням про працю на ім.»я ОСОБА_9 , копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки та будинку в с. Семенягівка, свідоцтвом про смерть ОСОБА_22 та копіями паспортів на ім.»я ОСОБА_9 та ОСОБА_22 , військовим квитком на ім.»я ОСОБА_9 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у потерпілої.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили необхідно залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно рахувати з 18.11.2015 року - з часу тримання його під вартою та зарахувати у строк відбування покарання період перебування в ІТТ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області - з 04.11.2015 року по 06.11.2015 року включно.
Згідно ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з часу затримання -18.11.2015 року і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За цими ж правилами до строку відбування покарання ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк перебування в ІТТ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області - з 04.11.2015 року по 06.11.2015 року.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (вісім) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2016 року, більш суворим, що призначене за даним вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно рахувати з 18.11.2015 року - з часу тримання його під вартою та зарахувати у строк відбування покарання період перебування його в ІТТ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області - з 04.11.2015 року по 06.11.2015 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати час його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі:
-з часу затримання у даному кримінальному провадженні з 18.11.2015 року і до дня набрання вироком законної сили,
-строк перебування в ІТТ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області - з 04.11.2015 року по 06.11.2015 року.
До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою, з подальшим його утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1473 грн. 12 коп. процесуальних витрат.

Цивільний позов ОСОБА_7 поданого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_16 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_16 у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

-штани, сорочка, светр, футболка, кросівки, які були вилучені з трупа ОСОБА_9 , фрагменти фарби та залишки фрагменту шпалер, які були вилучені під час огляду місця події 03.11.2015 року, дві таблиці до протоколу огляду місця події та експериментальні відтиски низу підошви взуття, дві частини пляшки, зразок крові ОСОБА_5 та контроль марлі до нього, зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_5 , фрагмент 10-го лівого ребра від трупа ОСОБА_9 , жіночі труси, зразок крові та слини ОСОБА_10 , змиви з підлоги, з підлоги біля крісла, з підлоги біля плінтусу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, необхідно знищити;

-светр, джемпер, куртку, чоловіче взуття, вилучені 04.11.2015 року у ОСОБА_5 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів при ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, необхідно повернути ОСОБА_5 ;

-таблиця до протоколу огляду місця події, дактилокартки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оптичний носій DVD-R диск, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту від 05.01.2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_5 , необхідно залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження;

-полімерний пакет з паспортом на ім.»я ОСОБА_9 , квитанцією про придбання товару, чеком №69218, посвідченням про працю на ім.»я ОСОБА_9 , копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки та будинку в с. Семенягівка, свідоцтвом про смерть ОСОБА_22 та копіями паспортів на ім.»я ОСОБА_9 та ОСОБА_22 , військовим квитком на ім.»я ОСОБА_9 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у потерпілої.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1