Справа № 480/1235/16-к
1-кп/480/129/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоантонівка, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ОСОБА_5 , будучи призваним на військову службу під час мобілізації військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді курсанта навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, ст.ст. 1, ч.3 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді не з`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, 15 червня 2015 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду до зазначеної частини, та продовжував незаконно перебувати поза межами військової частини до 10 квітня 2016 року,
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у нез`явлені вчасно на службу без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу підозрюваного, який не має судимості, має на утриманні 4 малолітніх дітей, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а також беззастережне визнання ним винуватості, сторони дійшли згоди про призначення покарання ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Сторони, враховуючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його щире каяття та збіг тяжких сімейних обставин, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважають за можливе та погоджуються, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування ним покарання. У зв`язку з цим, керуючись положенням ст..75 КК України, сторони погоджуються звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. При цьому сторони усвідомлюють положення ч.3 ст.75 КК України, відповідно до яких тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються виключно судом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просила призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню підозрюваного ОСОБА_5 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України і відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального кодексу України. Застосування випробування відповідно до ст. 75 КК України при призначенні покарання також відповідає вимогам законодавства, оскільки судом враховується, що ОСОБА_5 не має судимості, має на утриманні 4 малолітніх дітей, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 судом не обирався.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.
Суддя ОСОБА_1