Справа № 539/2929/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України , -

В С Т А Н О В И В :
Під час розгляду даного кримінального провадження виникло питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою в зв`язку із закінченням строку дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу обвинуваченому строком до 14.10.2016 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором на обґрунтування поданого клопотання про продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою. Потерпілі проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не заперечували.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні значної кількості кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавленні волі , суд вважає , що ризики передбачені ст.177 КПК України та які були враховані судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому не припинилися.

З огляду на викладене, у суду є всі підстави для продовження строку тримання під вартою. З врахуванням наведеного, а також з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з метою забезпечення встановленню істині в справі, забезпечення виконання процесуальних рішень, суд приходить до переконання що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому судом не вбачається, оскільки на думку суду в даному конкретному випадку утримання під вартою обвинуваченого вимагають інтереси суспільства.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, прокурора який наполягав на продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, обвинуваченого, який не заперечував проти продовження тримання його під вартою, суд прийшов до переконання про необхідність та доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд, -
УХ В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 строк тримання під вартою в Полтавському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області на строк 2 (два) місяці до 12 грудня 2016 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1