Ухвала
іменем україни
31 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000199 від 12.03.2015 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

м. Бахмач, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_5 , просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Вказує на порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України, внаслідок чого ОСОБА_5 було призначене покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Вважає, що апеляційний суд помилково погодився із висновками суду першої інстанції щодо можливості застосувати до ОСОБА_5 положення ст.ст. 69, 75 КК України, не обґрунтувавши таке своє рішення належним чином.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурора, які не підписані, засуджений ОСОБА_5 вказує на безпідставність її доводів, вважає ухвалені щодо нього рішення законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим просить залишити їх без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено:

- за ст. 307 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ст. 307 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та на нього покладено відповідні обов`язки.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.
У лютому місяці 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в нічному клубі «Космос», що розташований у м. Ніжині, Чернігівської області, незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, вагою 0,074 г та зберігав за місцем свого проживання - у м. Бахмач Чернігівської області з метою збуту.
22 березня 2015 року близько 14 години ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Дзержинського у м. Бахмач, Чернігівської області, під час проведення оперативної закупки за грошову винагороду 300 грн. збув ОСОБА_8 , мешканцю м. Бахмач, паперовий згорток із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно висновку експерта № 419 (х) від 23 березня 2015 року містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, вагою 0,014 г.
30 березня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Дзержинського у м. Бахмач Чернігівської області, під час проведення оперативної закупки за грошову винагороду 300 грн. повторно збув ОСОБА_8 , мешканцю м. Бахмач, паперовий згорток, в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновків експерта № 287,461 (х) від 02.04.2015 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, вагою 0,060 г.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року зазначений вирок районного суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про обґрунтованість касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню часткового з таких підстав.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі санкції статті 307 ч. 2 КК України на підставі ст. 69 КК України та звільняючи його від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, дані про його особу та конкретні обставини справи.
Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що при вирішенні зазначеного питання він має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи.

Зокрема, суд, застосовуючи ст. 69 КК України, вказав дві обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття ОСОБА_5 та притягнення до кримінальної відповідальності вперше. Разом із тим, суд в достатній мірі не врахував вимоги зазначеної статті і підстави, які можуть обумовити призначення покарання нижче нижчої межі, встановленої в санкції частини статті КК України. Вчинення ОСОБА_5 злочинів вперше є обставиною, що характеризує його особу, а рішення суду щодо необхідності визнання її такою, що пом`якшує покарання, у вироку не мотивоване. За таких обставин, доводи касаційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими.

Крім того, суд, прийшовши до помилкового висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_5 нижчого від найнижчої межі санкції ст. 307 ч. 2 КК України, безпідставно звільнив засудженого від відбування остаточного покарання за сукупністю вчинених ним злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2 КК України, на підставі ст. 75 КК України, не вказавши мотивів такого рішення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, покарання із застосуванням ст. 75 КК України не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів і особі засудженого ОСОБА_5 внаслідок м`якості.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на допущене судом першої інстанції порушення при призначенні покарання засудженому та залишив поза увагою доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції ст.ст. 69, 75 КК України і невідповідності призначеного покарання тяжкості злочинів та особі засудженого внаслідок м`якості, а прийняте рішення належним чином не мотивував, чим порушив вимоги ст. 419 КПК України.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора задоволенню частково.

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення, а, в разі підтвердження обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційноїінстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3