Справа № 307/245/15-к
Провадження № 1-кс/307/198/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2016 року м. Тячів
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 скаргу підтримали, з викладених в ній підстав та просять її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову без змін, оскільки вона винесена відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства.
Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують, чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.40 ч.2 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, уповноважений проводити(слідчі (розшукові) дії, у випадках встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК слідчий повинен оцінювати кожний доказ ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім того, відповідно до вимог п.п.2,3 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а резолютивна частина - відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Указані вимоги закону слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження дотримані не були.
Так, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження слідчий лише виклав зміст скарги та вказав, що в ході досудового розслідування в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України.
З наданих матеріалів провадження вбачається, що слідчим за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не в повному обсязі проводилась перевірка відомостей, викладених в заяві, та, крім того, не виконано в повному обсязі вказівки прокурора від 13 січня 2016 року.
З огляду на те, що слідчим в ході розгляду заяви осіб, які подала скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вчинено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, викладених у заяві, не надано належної оцінки фактичним даним вказаним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не наведено жодних вагомих підстав закриття кримінального провадження, які згідно КПК України можуть братися до уваги, як належні, тому зазначені обставини в своїй сукупності на думку слідчого судді призвели до винесення передчасного та упередженого процесуального рішення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого від 28.04.2016 року підлягає до скасування..
Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду ОСОБА_1