Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/192/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000076 від 29.03.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей 2009 та 2014 року народження, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
29.03.2015 року близько 06 год. 25 хв., ОСОБА_3 в порушення вимог пунктів 2.9.-а та 12.6.-г Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ОРЕL-Каdett» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись на ньому із перевищенням дозволеної швидкості руху на 20 км/год. по проїзній частині автодороги Майдан Копищенський - «Олевськ- Червоноармійськ-Котлярка» у напрямку м. Олевськ Житомирської області та проїжджаючи 41км+760м вказаної автодороги, неподалік с. Хмелівка Олевського району Житомирської області, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог пунктів 2.3.б та 12.3. цих же Правил, в силу свого стану алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виявивши попереду пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які рухалися у попутному автомобілю напрямку, яких він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, натомість продовжив рух транспортним засобом, внаслідок чого скоїв наїзд на останніх.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, що перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала від закритого розгинального перелому хребта між 6-м і 7-м шийними хребцями з ушкодженням оболонок та речовини спинного мозку, який ускладнився розвитком висхідного набряку спинного та головного мозку.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.9.-а, 2.3.- б, 12.3. та 12.6.-ґ Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України визнав повністю і надав показання, з яких слідує, що він 29.03.2015 року, біля 06 години 25 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем, марки «Opel», моделі «Kadett», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_10 , яким він користується на підставі генеральної довіреності, і який знаходився в технічно справному стані, рухався по проїзній частині із перевищенням дозволеної швидкості руху на 20 км/год., автодороги, сполученням Майдан КопищенськийОлевськЧервоноармійськКотлярка, у напрямку м. Олевськ Житомирської області, де проїжджаючи 41 км + 760 м., вказаної автодороги, неподалік с. Хмелівка Олевського району Житомирської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виявивши попереду пішоходів ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 , які рухалися у попутному напрямку, керованому ним автомобілю, побачивши їх здійснив екстрене гальмування, однак уникнути наїзду на потерпілого він не зміг. У вчиненому щиро кається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи даних на обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування заподіяних збитків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини вчинення злочину та тяжкість наслідків, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як обставину яка обтяжує покарання обвинуваченого, але крім того те, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, його вік та його ставлення до вчиненого, добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілим, щиро розкаявся, думку потерпілих які просять суд обрати покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі та застосувати ст.ст. 75,76 КК України, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, має постійне місце проживання, має сім`ю, на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2014 років народження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України та відповідно до наведеного вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі та без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, яке у даному разі є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів.

В позові потерпілим ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити у зв`язку з добровільним відшкодуванням заподіяної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертиз, в розмірі 1228.80 грн.

Долю речових доказів вирішити згідно ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 124, 126, 127, 129, 179, 368, 370, 374, 375, 376, КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді пяти років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком три роки , поклавши на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В позови ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити у зв`язку з добровільним відшкодуванням.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави кошти в сумі 1228 (одна тисяча двісті двадцять вісім) грн., 80 коп., процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- автомобіль, марки «Opel», моделі «Kadett», державний номерний знак НОМЕР_1 та накладку з рульового колеса, які знаходяться на зберіганні в Олевському ВП Коростенського ВП Головного управління національної поліції в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_10 ;

- верхній одяг (чорна куртка, джинси) загиблого ОСОБА_9 , його одну пару взуття (кросівки), які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернути останній;

- два паперові конверти з рідиною бурого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Олевського ВП Коростенського ВП Головного управління національної поліції в Житомирській області знищити.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1