Ухвала
іменем україни
14 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 .

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 368 КК (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року) до покарання у виді арешту на строк 6 місяців з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, на строк 2 роки без спеціальної конфіскації.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року зазначений вирок змінено, виключено з мотивувальної частини вироку вказівку суду на обрання обвинуваченому основної міри покарання у вигляді домашнього арешту і зазначено вважати, що судом призначено покарання у вигляді арешту.

В іншій частині вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, будучи керівником групи державних інспекторів, старшим державним інспектором інспекції Держенергонагляду в Одеській області, будучи службовою особою державного органу, у березні 2014 року повідомив представника ФОП « ОСОБА_9 » ОСОБА_10 , який діяв за дорученням, що за надання дозволу на підключення до електромереж електроустановки, яка розміщена у кіоску по АДРЕСА_2 необхідно передати йому грошові кошти в сумі 1000 грн. та близько 15.30 год. 25 березня 2014 року отримав від останнього у приміщенні інспекції Держенергонагляду в Одеській області, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Івана Франка, 55, поверх 11, кабінет № 9 неправомірну вигоду - грошові кошти у сумі 1000 грн., після чого у присутності ОСОБА_10 з використанням свого службового становища надав вказівку своєму підлеглому ОСОБА_11 виготовити акт на підключення електроустановки до електричної мережі та видати його ОСОБА_10 .

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий судовий розгляд. Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений посилається на однобічність та неповноту досудового і судового слідства. Стверджує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів його винуватості, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються лише на неправдивих показаннях потерпілого ОСОБА_10 . Зазначає, що гроші у ОСОБА_10 не вимагав, останній попросив йому допомогти з документами виготовлення яких офіційно коштувало 1000 грн., що підтверджується показами свідка ОСОБА_12 , які суд безпідставно не взяв до уваги. Посилається на те, що він та його захисник не були повністю ознайомленні з матеріалами провадження, оскільки їм було надано лише одну годину на ознайомлення, чим було порушено право на захист. Крім того, засуджений вказує, що під час апеляційного розгляду суд безпідставно залишив без задоволення доводи апеляційних скарг та, в порушення ч. 1 ст. 290 КПК, визнав допустимим доказом постанову про проведення негласної слідчої дії, яка не була відкрита стороні захисту. Також наголошує на те, що суди не взяли до уваги вчинення ним не тяжкого, а середньої тяжкості злочину та не врахували даних про його особу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив скаргу засудженого залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_8 без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Свій висновок щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК, суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку.
Такий висновок відповідає наведеним у вироку: показанням потерпілого ОСОБА_10 про те, що за обставин, викладених у вироку, він передав засудженому 1000 грн. за виготовлення дозвільних документів на електропостачання; показанням свідка ОСОБА_11 про те, що 25 березня 2014 року на прохання засудженого він видав ОСОБА_10 акт на підключення об`єкту, хоча пакет документів був неповним через відсутність протоколу іспиту електрообладнання; письмовим документам щодо службового становища засудженого та його службових обов`язків; протоколу огляду місця події та протоколу про результати контролю за вчиненням злочину відповідно до яких ОСОБА_10 за обставин, викладених у вироку, передав, а ОСОБА_13 у робочому кабінеті прийняв у середину книги, яку взяв для цього в руки, 1000 грн., а потім пройшли до свідка ОСОБА_12 де засуджений дав вказівку оформити акт і видати його ОСОБА_10 ; письмовим документами про надання потерпілим 1000 грн. для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, їх ідентифікації, висновкам криміналістичної експертизи про те, що спецбарвники на грошах та 240-241 сторінці книги мають загальну родову приналежність зі спеціальною хімічною речовиною, яка використовувалася для помітки купюр; та іншим наведеним у вироку доказам.
Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, допустимості й належності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому ОСОБА_8 та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував його дії за ч.2 ст.368 КК України.
При цьому, суд обґрунтовано, з наведенням належних мотивів, правильно відхилив доводи засудженого про те, що отримав від потерпілого не хабар, а гроші за допомогу в отриманні необхідних документів, та доводи захисника щодо незаконного проведення негласних слідчих (розшукових) дій, провокації злочину та визнання потерпілим ОСОБА_10 .
Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Апеляційний суд, за апеляційними скаргами засудженого та захисника, переглянув вирок суду першої інстанції та з наведенням ґрунтовних мотивів визнав їх доводи безпідставними. Свій висновок щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_8 за ч.2 ст.368 КК апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. При цьому суд апеляційної інстанції правильно відхилив доводи апелянтів про недопустимість доказів, порушення права на захист та провокацію злочину, оскільки протилежне підтверджено дослідженими у судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій доказами і навів цьому належне обґрунтування. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України. З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів.
Отже, підстав вважати ОСОБА_8 необґрунтовано засудженим за ч. 2 ст.368 КК України, колегія суддів не вбачає.
Відповідно до вироку ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.368 КК України в редакції Закону від 18 квітня 2013 року.
Враховуючи, що 18 квітня 2013 року стаття 368 КК змінена двома законами, які стали чинними у різні строки, колегія суддів вважає за необхідне, в порядку ч.2 ст.433 КПК, уточнити редакцію Закону, за яким визнано винуватим засудженого і призначено покарання.
Твердження ОСОБА_8 про вчинення ним кримінального правопорушення середньої тяжкості є правильним, оскільки, відповідно до ст.12 КПК кримінальне правопорушення, за вчинення якого він визнаний винуватим, відноситься до середньої тяжкості. Тому посилання суду при призначенні покарання ОСОБА_8 про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, з яким безпідставно погодився суд апеляційної інстанції, підлягає виключенню з судових рішень. Виключення зазначеної обставини з судових рішень не тягне за собою пом`якшення покарання засудженому, оскільки воно призначене судом у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України, з врахуванням всіх обставин справи, у тому числі і даних про особу засудженого, зазначених у скарзі, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставин, зазначених у статтях 410, 411 КПК України щодо неповноти судового розгляду справи, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. У зв`язку з наведеним, доводи засудженого в цій частині у касаційному порядку перегляду не підлягають.
Враховуючи, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які б тягли за собою безумовне скасування судових рішень, у справі не встановлено, колегія суддів, керуючись статтями 433 436, 438 КПК України,

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Виключити з вищезазначених судових рішень посилання суду при призначенні покарання ОСОБА_8 про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення.

В порядку ч.2 ст.433 КПК зазначені судові рішення змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.368 КК в редакції Закону № 222-18 від 18 квітня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3