В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ; за участю: секретарів судового засідання: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0002905 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2014 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Снечкус Ігналинського р-на, Литва, громадянин України, українець, не одружений, має вищу освіту, не має неповнолітніх дітей, не працює, раніше неодноразово судимий:
1) 16.12.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.3, 309 ч.1, 70 ч.1 К України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 п. 2,3 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
2) 07.09.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.12.2010 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 13.05.2014 року по постанові Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів,
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ;
обвинувачений ОСОБА_4 ;
захисник ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово засуджений, останній раз 07.09.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 13.05.2014 року по постанові Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів.

05.05.2014 року постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у відношенні громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік, з обмеженнями згідно зі ст. 3 п. «Г», ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» громадянину ОСОБА_4 було заборонено: виходити з будинку (квартири) з 22.00 години до 04.00 години, виїжджати в особистих справах за межі району (міста) без погодження з органом внутрішніх справ, а також з`являтися на реєстрацію в органи міліції 4 рази на місяць, про що громадянин ОСОБА_4 був ознайомлений, під розпис у день звільнення 13.05.2014 року з ВК № 26.

20.05.2014 року ОСОБА_4 був поставлений на облік в Жовтневому РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, останній був повідомлений про обмеження встановлені адміністративним наглядом та про кримінальну відповідальність передбачену ст. 395 КК України за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак, 22.08.2014 року громадянин ОСОБА_4 не попередивши органи внутрішніх справ, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , також 28.08.2014 та 04.09.2014 року на реєстрацію до Жовтневого РВ КМУ не з`явився, чим навмисно порушив встановлені у відношенні нього обмеження адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано стороною обвинувачення, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України за ознаками самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений винним себе не визнав, суду пояснив, що в травні 2014 року після звільнення він прибув в Саксаганський райвідділ , щоб стати на облік. Зареєстрований по АДРЕСА_1 . Через деякий проміжок часу, він прийшов до Саксаганського райвідділу та повідомив письмово, шляхом складання заяви, в якій зазначав зміну місця мешкання в АДРЕСА_3 - квартира вітчима. Потім прийшов до Жовтневого райвідділу, щоб стати на облік, але йому повідомили, що потрібен час для того щоб прийшли документи з Саксаганського району. Коли прийшли документи до Жовтневого райвідділу, його там оформили і він ходив на відмітки кожну неділю на протязі 2-3 місяців. Пояснив що почалися проблеми з вітчимом ОСОБА_7 і довелося переїхати в свою квартиру по АДРЕСА_4 , але на ці адресу ніхто не приходив. Перестав з`являтися на відмітки, тому що певний час мешкав у батька на квартирі. Про те, що розшукують працівники міліції, йому не було відомо та умисного приховування від працівників міліції з його боку не було. Ніякого адміністративного протоколу щодо порушення адміністративного нагляду відносно нього не складалося, ніяких штрафів не сплачував. Пояснив, що ніколи не мав умислу на уникнення від адміністративного нагляду.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, сторона обвинувачення посилалася на такі докази, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду, а саме на:
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в яких той не оспорював самого факту залишення місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 ;

Проте, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_4 суд звертає увагу, що останній послідовно вказував на відсутність в нього умислу та мети на ухилення від адміністративного нагляду. Так, залишення ним місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , викликано конфліктом з власником цього приміщення ОСОБА_8 .

Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, а саме:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснив що, в кінці серпня 2014 року ОСОБА_4 , змінив місце мешкання, але не повідомив про це та не з`являвся на реєстрацію. До них прибула справа з Саксаганського районного відділу. ОСОБА_4 мешкав по вулиці Кремлівська, потім проживав на вулиці Корнійчука. За адресою по вулиці Кремлівська, для здійснення нагляду свідок особисто не був жодного разу, тому що це обов`язок дільничного. ОСОБА_9 здійснює перевірку в райвідділі.

На питання захисника, на якій підставі обвинувачений ОСОБА_4 був взятий на облік і чи була у нього тимчасова реєстрація по АДРЕСА_5 та на яких підставах він мешкав там на той момент, пояснив: на підставі того, що він прибув на облік до райвідділу та вказав за якою адресою він мешкає по АДРЕСА_5 . Був попереджений по ст.. 395 КПК України про те, що те місце, яке він вказав і є місцем проживання особи. З практики вони опитують особу обвинуваченого і він зазначає власноручно. Не перевіряють місце реєстрації, тому що будь яка особа, має проживати будь-де, незалежно від місця реєстрації. Коли піднаглядний приїздить до райвідділу, його направляю до дільничного з довідкою з місця звільнення та дільничний це все фіксує і перевіряє всі данні за місцем мешкання. В наглядовій справі ОСОБА_4 не має заяви власника помешкання по АДРЕСА_5 про те, що дійсно ОСОБА_4 проживав за цією адресою, але в справі є рапорти перевірки дільничного щодо місця мешкання, рапорт - це є теж документ, якщо є якісь проблеми дільничний складає рапорт з яких підстав особа там не перебуває та допитує власників квартир, сусідів, скарг не має - значить людина проживає. Дільничним, який перевіряв місце мешкання ОСОБА_4 за адресою по АДРЕСА_5 є ОСОБА_10 . Особисто свідку не відомо , що власник квартири за адресою АДРЕСА_5 не давав згоди на проживання ОСОБА_4 за цією адресою.

На питання захисника: чи знаходився ОСОБА_4 при перевірці дільничним за адресою АДРЕСА_5 пояснив, що якщо в рапорті дільничний вказав ,,без зауважень", значить ОСОБА_4 знаходився за цією адресою. Якщо піднаглядний не перебував за цією адресою, були б опитані сусіди та дільничний склав би протокол. Перед тим як було зроблено повідомлення про порушення кримінальної справи на підставі ст..395 КК України на ОСОБА_4 не був складений адміністративний протокол, але кожен четвер коли приходить людина по надзору був попереджений за ст. 395 КК України. Самовільне залишення місця мешкання, якщо особа змінює місце проживання то до того як переїхати, а не після. Особа повинна написати заяву, в якій вказати адресу проживання. Ці документи знаходяться в наглядовій праві. На питання захисника, яка різниця між застосуванням адміністративного стягнення та відкриття кримінального провадження, пояснив в строках не перебування за місцем мешкання. Чітко встановлених меж в законодавстві не вбачається, з досвіду, якщо особа не проживає за адресою та не з`являється на відмітку тиждень або більше. Вони збирають матеріали та відправляють до слідства. Слідчі вносять в ЄРДР, закривають наглядову справу та відкривають кримінальне провадження. Якщо б вони вважали, що є порушення то повернули б їм. На питання головуючого чи перевірялося місце мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_5 і які документи підтверджують цей факт пояснив , що складався рапорт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 на питання захисника, щодо того, чому ОСОБА_4 перестав ходити на відмітки до дільничних інспекторів пояснив, що його син ОСОБА_4 звільнився з місць позбавлення волі в травні 2014 року. На момент звільнення вони з дружиною розлучилися та свідок залишив їй все, не ділив майно зняв квартиру і жив окремо. Син звільнився та прийняв рішення жити з матір`ю. На той момент, вона вже була одружена з іншим чоловіком. Він звільнився раніше на 1 рік 3 місяці. В нього було умовно дострокове звільнення з обов`язковим постановленням на облік та відмітками в Жовтневому райвідділі. Десь в 20-тих числа серпня 2014 року ОСОБА_4 , приїхав до свідка і сказав, що відбулася неприємна розмова з новим чоловіком матері, що чоловік з яким проживає мати не хоче, щоб ОСОБА_12 проживав з ними разом. Денис підійшов к матері з цим питанням на що вона відповіла: ви чоловіки вирішуйте самі. Денис пішов з дому і жити йому ніде. З того часу він проживав зі свідком (батьком). Свідок працює на Першотравневому кар`єрі, повертався пізно додому о 21.00-22.00 годині, завжди коли він повертався з роботи ОСОБА_12 вже був вдома. Які в нього взаємовідносини з міліцією свідок не знає та ніколи не цікавився. На запитання чи все у обвинуваченого добре, останній казав, що все нормально.

На запитання захисника чи давав згоду письмову чи усну (власник квартири) на те, що ОСОБА_12 в нього офіційно мешкав пояснив , що офіційної згоди на мешкання в квартирі по АДРЕСА_5 не було та питання таке не ставилося (зі слів сина ОСОБА_12 ). З колишньою жінкою вони спілкуються раз в місяць, предметом спілкування є син ОСОБА_4 . Остання свідку пояснила, що син та вітчим ( ОСОБА_13 ) не знайшли спільну мову. Під час проживання зі свідком, син ОСОБА_4 працював але не офіційно. Щодо стосунків з міліцією проблем не виникало. На питання головуючого щодо пропозиції зареєструватися в помешканні свідка пояснив, що так питання не ставилося це була орендована квартира. На питання головуючого з якого по який час мешкав у свідка ОСОБА_4 пояснив з 20 чисел серпня и по середину грудня 2014 року і після поїхав до центру реабілітації, тому що в нього був знову зрив і по сьогоднішній день мешкає там, працює кухарем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , дільничний інспектор Жовтневого РВ, суду пояснив, що перевірку місця мешкання ОСОБА_4 він не здійснював, цей обов`язок був покладений на дільничного ОСОБА_14 .. Але його відвідували не один раз , про що складали рапорти, так як людина була відсутня вдома і ці рапорти передавались інспектору з нагляду. Особисто, коли свідок підміняв ОСОБА_14 , перевіряв адресу по АДРЕСА_6 і ОСОБА_4 не було вдома, йому телефонували на мобільний, але він не відповідав. Потім їм відкрив двері ОСОБА_15 ( співмешканець матері) і повідомив, що ОСОБА_12 покинув місце проживання, переїхав на площу ОСОБА_16 жити, але більше детальну адресу їм не повідомили. Виїжджали на адресу матері, але там ніхто не відчиняв. Коли додзвонилися то вона повідомила, що ОСОБА_12 мешкає у батька, потім почали викликати його через батька, але до ОСОБА_17 так і не з`явився. Складали рапорти, які реєструються і потім слідчі вирішували чи є в даному правопорушенні ознаки кримінального.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_14 дільничний інспектор міліції ОСОБА_17 . Пояснив, що ОСОБА_4 знає, відносно нього було встановлено адміністративний нагляд, прийшов в райвідділ надав довідку про звільнення, став на облік і ходив відмічався. Інспектор з нагляду виписав на свідка доручення , щоб перевіряти та контролювати ОСОБА_4 .. Контролювали коли ОСОБА_4 ходив на відмітки та за місцем проживання. Проживав ОСОБА_18 за адресою АДРЕСА_3 . Рапорти складав свідок. Матеріали до ОСОБА_19 райвідділу звідки поступили свідок не знає. Особисто за адресою Кремлівська 9/34 свідок був , двері відчиняв , перший раз коли ОСОБА_4 не було вдома пояснення надавав вітчим, який пояснив що не знає де знаходиться ОСОБА_12 , можливо у батька. Вони просили вітчима передати ОСОБА_12 , щоб він з`явився до органів міліції або до інспектора на відмітки. В матеріалах адміністративного нагляду знаходилася тільки довідка про звільнення в якій зазначено було місце проживання ОСОБА_20 9/34 , копії паспорта з пропискою ОСОБА_4 не було. Коли ОСОБА_21 становився на облік з ним проводилася бесіда і він зазначив адресу АДРЕСА_3 за якою буде мешкати. Але цю адресу вони перевіряли там жила мати ОСОБА_21 та вітчим ОСОБА_22 . Про те що матеріали щодо ОСОБА_4 поступили з Саксаганського райвідділу до ОСОБА_17 , і про те що при звільненні він зазначав іншу адресу і перші свої відмітки робив в ОСОБА_23 кримінально виконавчій інспекції свідку не відомо. ОСОБА_4 з`являвся неодноразово в райвідділ на відмітки, а потім він почав порушувати умови адміністративного нагляду і ОСОБА_4 був попереджений про те , що при зміні місця мешкання повинен звернутися в райвідділ з письмовою заявою і вказати адресу за якою буде мешкати, але з заявою обвинувачений не звертався. Коли вони встановили місце проживання ОСОБА_12 то виїжджали на адресу. Відкривав двері його батько та просили передати сину, щоб той прийшов на відмітки , але ОСОБА_12 не з`являвся. Перевіряти адресу ОСОБА_24 , 13/60 свідку ніхто такого доручення не надавав і запиту не було, тому цю адресу він не перевіряв. Свідок ОСОБА_14 вважає, що нами були вжиті всі заходи щодо встановлення місця перебування ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 (мати обвинуваченого) суду пояснила, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Денис прописаний за адресою ОСОБА_26 13/6 . Після того як її син звільнився з місць позбавлення волі, він був без постійної роботи і не мав коштів на життя. Деякий час ОСОБА_4 мешкав зі свідком та її цивільним чоловіком за адресою АДРЕСА_3 десь в травні 2014 року та міг проживати з батьком на орендованій квартирі. Про те, що її син знаходився на обліку в райвідділі вона не знала, а вже про все дізналася тільки коли прийшли працівники міліції. Денис проживав з ними за адресою Кремлівська 9/34, приблизно в сукупності місяць, але не постійно, він то приходив то уходив. Денис з вітчимом не знайшов контакт, її цивільного чоловіка дратувало те, що її син не може знайти роботу, вже дорослий та не має свої коштів, що його треба годувати, вдягати і на фоні цього виникали дрібні сварки, але ОСОБА_12 не конфліктна людина, якщо починається сварка він мовчки уходить. Один раз, в суботу ввечері, коли свідок вже почала відпочивати прийшли працівники міліції перевірити чи дома ОСОБА_12 , його не було. Свідок зателефонувала сину, але мобільний телефон було відключено, але ніяких письмових пояснень вона не писала і ні в яких документах підпис не ставила. Свідок пояснила працівникам міліції, що ОСОБА_12 може бути в батька, давала працівникам міліції номер мобільного телефону останнього, але адресу за якою її колишній чоловік знімає квартиру свідок не знає. Свідок питала у ОСОБА_12 , щодо постановлення на облік, чи відмічався він, але він відповідав, щоб мати не хвилювалась, всі проблеми він вирішить. В кінці червня 2014 року свідку стало відомо, що в ОСОБА_12 якісь проблеми з обліком. Сварка з вітчимом могла сприяти тому, що ОСОБА_12 не ходив на відмітки, тому що він не усвідомлював де він живе , тому що постійного місця мешкання в нього не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що мешкає за адресою АДРЕСА_3 . Обвинуваченого знаю, це син його цивільної дружини. ОСОБА_18 коли вийшов з місць позбавлення волі, з травня 2014 року проживав з ними. Потім десь приблизно через 2 тижні вони з ОСОБА_27 посварилися, вона пішла від нього та проживала по АДРЕСА_1 . Денис пішов разом з нею з його дому. За місцем мешкання свідка працівники міліції приходили 2 рази, один раз при ньому складали документи, свідок засвідчив ці документи своїм підписом, після цього його викликали до дільничного, щоб підписати ще документ. Двічі, коли приходили працівники міліції свідка питали де знаходиться ОСОБА_12 , останній їм відповів, що ОСОБА_12 живе на ОСОБА_16 по АДРЕСА_1 , у матері, про що свідок писав в свої поясненнях. Коли вони прийшли вперше, то ОСОБА_12 з матір`ю проживав ще у свідка. Дома його не було. ОСОБА_15 пояснив працівникам міліції, що ОСОБА_4 мешкає за цією адресою, але ніяких документів не складали і не питали на якій підставі мешкає ОСОБА_4 в квартирі свідка. Але другий візит то ОСОБА_27 з ОСОБА_12 вже в свідка не проживали. ОСОБА_15 написав пояснення, які останній підписав, ні ОСОБА_12 , ні Жанні свідок не телефонував і не повідомляв, що ОСОБА_12 шукають. Письмові згоду, щодо проживання ОСОБА_4 за його адресою працівникам міліції свідок не надавав. ОСОБА_4 зі свідком це питання не обговорював, йому теж ніякої згоди на проживання ОСОБА_15 не надавав. Після тюрми він приїхав зі своєю матір`ю на квартиру свідка і просто поставили останнього перед фактом, що ОСОБА_12 буде певний час проживати в його квартирі, він цього не хотів і був цьому не радий, тому що ОСОБА_12 дорослий, ще й судимий.

Окрім пояснень вищезазначених свідків, судом були досліджені письмові та речові докази по справі:

- витяг з кримінального провадження № 730002905 відповідно до якого 11.09.2014 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 повідомлено про підозру за правовою кваліфікацією ст. 395 КК України (а.м.к.п. 83-84).

- рапорт від 10.09.2014 року дільничного інспектора СДІМ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 відповідно до якого 22.08.2014 року ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду покинув місце мешкання АДРЕСА_3 , та мешкав за адресою АДРЕСА_2 (а.м.к.п. 85).

- реєстраційним листом громадянина ОСОБА_4 відповідно до якого 28.08.2014 року та 04.09.2014 року останній відсутній на реєстрації (а.м.к.п. 86).

- реєстраційним листом громадянина ОСОБА_4 відповідно до якого 20.05.2014 року проведена реєстрація піднаглядного (а.м.к.п. 87).

- аркуш перевірки ведення справи керівництвом ГУМВС 25.08.2014 року ОСОБА_10 с зауваженнями по заходам розшуку (а.м.к.п. 88).

- повідомлення від 13.05.2014 року з Жовтоводської ВК - 26 Дніпропетровської області про звільнення ОСОБА_4 та прибуття на територію, що обслуговується Саксаганським районним відділом Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області на постійне місце проживання у зв`язку з встановленням адміністративного нагляду за адресою: АДРЕСА_1 (а.м.к.п. 89).

- довідкою про повідомлення особі, що звільняється з місць позбавлення волі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду відповідно до якої ОСОБА_4 повідомлено про необхідність прибути та зареєструватись в трьохденний строк в Саксаганський РВ м.Кривого Рогу не пізніше 16.05.2014 року та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та несвоєчасне прибуття до місця мешкання (а.м.к.п. 90).

- ухвалою від 05 травня 2014 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, якою встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_4 строком на один рік та встановлено йому такі обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) з 20.00 до 04.00 години ранку; заборона виїзду з особистих справ за межі району (міста) без погодження з органів внутрішніх справ; з`являтися на реєстрацію в міліцію 4 рази на місяць. Прибути протягом трьох днів до обраного місця проживання та зареєструватись в органах внутрішніх справ (а.м.к.п. 91).

- характеристика затверджена 18.04.2014 року відповідно до висновків якої засуджений ОСОБА_4 підпадає під дію ст. 3 п. "г" Закону України "Про адміністративний нагляд" (а.м.к.п. 92).

- довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 (а.м.к.п. 93).

- дорученням від 02.07.2014 року № 416 про постановку на профілактичний облік в Жовтневому РВ КМУ особи, відносно якої встановлено адміністративний нагляд якою доручено: (1) ДІМ Жовтневого РВ КМУ, лейтенанту міліції ОСОБА_14 , встановити контроль за місцем мешкання АДРЕСА_3 відносно гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 07.09.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 185 ч. 3 КК України, який 13.05.2014 року звільнився з Жовтоводської ВК № 26, та у відношенні якого 05.05.2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, з обмеженнями якої гр-н ОСОБА_4 був ознайомлений письмово.(2) ДІМ Жовтневого РВ КМУ, лейтенанту міліції ОСОБА_14 , встановити контроль за поведінкою та образом життя гр-на ОСОБА_4 . Проводити індивідуально-профілактичну роботу з гр-ном ОСОБА_4 , щодо недопущення скоєння ним злочинів, правопорушень, та порушень обмежень адміністративного нагляду, а також перевіряти останнього за місцем мешкання, не менше 4-х раз на місяць, та проводити контрольні перевірки не менше 2-х раз на місяць.Контроль за виконанням даного доручення покладено на начальника СДІМ Жовтневого РВ КМУ майора міліції ОСОБА_28 (а.м.к.п. 94).
- рапорт ДІМ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 відповідно до якого 20.05.2014 року до Жовтневого РВ КМУ для постановки на облік прибув гр-н ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 07.09.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 185 ч. 3 КК України, відносно якого 05.05.2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, мешкатиме за адресою: АДРЕСА_3 . З гр-ном ОСОБА_4 була проведена профілактична бесіда, щодо недопущення скоєння злочинів, правопорушень, а також порушень обмежень адміністративного нагляду. ОСОБА_4 в ході профілактичної бесіди був попереджений про недопущення скоєння злочинів, правопорушень, а також обмежень адміністративного нагляду, з якими він був ознайомлений письмово. ОСОБА_4 було роз`яснено про необхідність зареєструватись за місцем мешкання та працевлаштуватись. ОСОБА_4 був направлений в центр зайнятості.Дільничий просить дозволу поставити на облік гр.-на ОСОБА_4 в Жовтневому РВ КМУ, як особу, якій встановлено адміністративний нагляд (а.м.к.п. 95).

- довідка про результати проведеної бесіди з піднаглядним ОСОБА_4 від 20.05.2014 року відповідно до якої, останній був ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України (самовільне залишення місця мешкання за адресою АДРЕСА_3 ). 20.05.2014 року) про що розписався власноручно (а.м.к.п. 96).

- листок контролю за дотриманням установлених обмежень дій піднаглядним ОСОБА_4 відповідно до якого за адресою АДРЕСА_3 піднаглядний відсутній 23.08 в 21.45, 30.08 в 21.45 04.09 в 20.15 термін нагляду з 05.05.2014 року до 05.05.2015 року (а.м.к.п. 97).

- рапорти дільничного ОСОБА_14 від 22.05.2014 р., 29.05.2014р., 03.06.2014 р., 09.06.2014 р., 10.06.2014р., 15.06.2014 р., 21.06.2014 р., 28.06.2014 р., 05.07.2014 р., 12.07.2014 р., 17.07.2014 р., 22.07. 2014 р. 29.07.2014 р. 29.07.2014 р. відповідно до яких ОСОБА_4 знаходився за адресою АДРЕСА_3 (а.м.к.п. 98-111).

- рапорти дільничного ОСОБА_10 від 05.08.2014 та 15.08.2014 року відповідно до яких ОСОБА_4 на момент перевірки та складання рапорту знаходився дома за адресою АДРЕСА_3 (а.м.к.п. 112,113).

- рапорти дільничного ОСОБА_10 від 23.08.2014 р.,30.08.2014 р. та 04.09.2014 року відповідно до яких ОСОБА_4 на момент перевірки та складання рапорту був відсутній за адресою АДРЕСА_3 (а.м.к.п. 114-116).

- вирок від 07.09.2011 року Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання невідбутого покарання по вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.12.2010 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі (а.м.к.п. 133-135).

- копія супровідного листа від 22 травня 2014 року № 7090 відповідно до якого, направлено для виконання по територіальності матеріали адміністративного нагляду у відношенні ОСОБА_4 , 1982 року народження, який 25.05.2014 року вибув на постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 (а.м.к.п. 136).

- копія супровідного листа від 07 липня 2014 року начальникові Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, якою останній повідомляється, що справу адміністративного нагляду у відношенні ОСОБА_4 отримано на виконання. Останній прибув на постійне місце мешкання АДРЕСА_1 , поставлений на облік в Жовтневому РВ КМУ (а.м.к.п. 137)

Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що відповідають показанням обвинуваченого та свідків по справі.

Разом з тим, ст. 395 КК України (як в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-III, яка діяла на момент вчинення інкримінованого діяння, так і в редакції Закону на даний час) передбачає кримінальну відповідальність за самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Крім того, згідно з ст.373 ч.3 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Стаття 395 КК України передбачає відповідальність за самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Об`єктивна сторона злочину характеризується дією або бездіяльністю, які полягають в одній із таких форм поведінки особи: а) самовільне залишення місця проживання (дія); б) неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання (бездіяльність) після звільнення з місць позбавлення волі.
За статтею 395 КК карається злочин із формальним складом, який визнається закінченим з моменту вчинення хоча б одного з наведених діянь. Порушення інших правил адміністративного нагляду (обов`язків та обмежень), передбачених статтями 9 і 10 Закону України від 1 грудня 1994 р. для осіб, які перебувають під наглядом (наприклад, порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час чи заборони перебування у визначених місцях району (міста) тягне за собою лише адміністративну відповідальність (ст. 187 КУпАП). Адміністративну (за п. 2 ч. 1 ст. 187 КУпАП), а не кримінальну (за ст. 395 КК) відповідальність тягне за собою і таке порушення правил адміністративного нагляду, яке полягає у неповідомленні працівників органу внутрішніх справ, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах, якщо таке діяння вчиняється за відсутності мети ухилитися від нагляду.
ОСОБА_4 обвинувачення пред`явлене за самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Суб`єктивна сторона зазначеного складу злочину характеризується прямим умислом та спеціальною метою - ухилитися від адміністративного нагляду.
Суд, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявності у діях ОСОБА_4 прямого умислу на ухилення від адміністративного нагляду. Фактично обвинувачення ґрунтується на суб`єктивній позиції сторони обвинувачення, що ОСОБА_4 не надав доказів поважності залишення ним місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 22.08.2014 року.
Зазначена позиція сторони обвинувачення абсолютно суперечить встановленим обставинам справи. Оскільки, встановлено, що ОСОБА_4 виїхав з місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , через конфлікт з цивільним чоловіком матері ОСОБА_15 , про що в судовому засіданні показав сам обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 .
Відповідно до показів свідків, ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 останні лише зафіксували рапортами відсутність ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , проте доказів умислу та мотивів ОСОБА_4 їх покази не містять.
До того ж, не явка на реєстрацію до Жовтневого РВ КМУ 28.08.2014 року та 04.09.2014 року, зазначена в обвинувальному акті, тягне за собою лише адміністративну відповідальність.
Крім того, ця позиція обвинувачення також суперечить і наведеним вище нормам Конституції України, КПК України, які зобов`язують сторону обвинувачення доводити винуватість особи і не встановлюють обов`язку обвинуваченого доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Прямого умислу та спеціальної мети - ухилитися від адміністративного нагляду у обвинуваченого не було, оскільки через вищевказаний конфлікт, він був змушений переїхати мешкати до батька ОСОБА_29 .
До того ж, відповідно до рапортів дільничного ОСОБА_10 від 23.08.2014 р.,30.08.2014 р. та 04.09.2014 року відповідно до яких ОСОБА_4 на момент перевірки та складання рапорту був відсутній за адресою АДРЕСА_3 (а.м.к.п. 114-116), а вже 19 вересня 2014 року було складено обвинувальний акт за вказаним кримінальним провадженням, даних, що ОСОБА_4 знаходився в розшуку чи іншим чином уникав адміністративного нагляду сторона обвинувачення не надала.

Аналізуючи інші доводи сторони захисту, суд приходить також до наступних висновків.

Згідно з Інструкцією про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань від 04.11.2003 № 1303/203 (надалі - Інструкція) розділ 3 працівники міліції зобов`язані систематично контролювати поведінку цих осіб, запобігати порушенням ними громадського порядку та прав інших громадян і припиняти їх, проводити розшук осіб, які уникають адміністративного нагляду. Згідно п. 3.1 розділу 3 дільничні інспектори міліції контролюють дотримання піднаглядними правил адміністративного нагляду. Відповідно до розділу 5 п. 5.1, 5.3, 5.4, 5.5 Інструкції при здійсненні адміністративного нагляду працівники міліції діють відповідно до Закону України "Про міліцію", Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі".
05.05.2014 року постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у відношенні громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік, з обмеженнями згідно зі ст. 3 п. «Г», ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» громадянину ОСОБА_4 було заборонено: виходити з будинку (квартири) з 22.00 години до 04.00 години, виїжджати в особистих справах за межі району (міста) без погодження з органом внутрішніх справ, а також з`являтися на реєстрацію в органи міліції 4 рази на місяць, про що громадянин ОСОБА_4 був ознайомлений, під розпис у день звільнення 13.05.2014 року з ВК№ 26, та направлено на постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується - повідомлення від 13.05.2014 року з Жовтоводської ВК - 26 Дніпропетровської області про звільнення ОСОБА_4 та прибуття на територію, що обслуговується Саксаганським районним відділом Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області на постійне місце проживання у зв`язку з встановленням адміністративного нагляду за адресою: АДРЕСА_1 (а.м.к.п. 89), довідкою про повідомлення особі, що звільняється з місць позбавлення волі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду відповідно до якої, ОСОБА_4 повідомлено про необхідність прибути та зареєструватись в трьохденний строк в Саксаганський РВ м.Кривого Рогу не пізніше 16.05.2014 року та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та несвоєчасне прибуття до місця мешкання (а.м.к.п. 90), ухвалою від 05 травня 2014 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, якою встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_4 строком на один рік та встановлено йому такі обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) з 20.00 до 04.00 години ранку; заборона виїзду з особистих справ за межі району (міста) без погодження з органів внутрішніх справ; з`являтися на реєстрацію в міліцію 4 рази на місяць. Прибути протягом трьох днів до обраного місця проживання та зареєструватись в органах внутрішніх справ (а.м.к.п. 91).

Відповідно до копії супровідного листа від 22 травня 2014 року № 7090, направлено для виконання по територіальності матеріали адміністративного нагляду у відношенні ОСОБА_4 , 1982 року народження, який 25.05.2014 року вибув на постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 (а.м.к.п.136).

Згідно із копією супровідного листа від 07 липня 2014 року начальникові Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, якою останній повідомляється, що справу адміністративного нагляду у відношенні ОСОБА_4 отримано на виконання. Останній прибув на постійне місце мешкання АДРЕСА_1 , поставлений на облік в Жовтневому РВ КМУ (а.м.к.п. 137).

При цьому в обох документах вказано адресу мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та не зазначено підстави виїзду з місця постіного проживання. В подальшому перевірки умов дотримання адміністративного нагляду вже здійснюється за адресою: АДРЕСА_3 .
Інструкцією про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань від 04.11.2003 № 1303/203 передбачено, що:
п. 5.9. Питання про виїзд піднаглядного з місця постійного проживання за межі району (міста) в особистих справах вирішується з письмового дозволу начальника міськ-, райвідділу на підставі письмової заяви піднаглядного на термін, який не перевищує 10 діб, з урахуванням часу перебування його у дорозі.

п. 5.10. У разі дозволу на тимчасовий виїзд до іншої місцевості піднаглядному вручається під підпис маршрутний листок за формою, визначеною додатком 15 цієї Інструкції. Про виїзд піднаглядного дільничний інспектор міліції письмово повідомляє міськ-, райвідділ, на територію обслуговування якого цей піднаглядний має прибути (додаток 16).

п. 5.11. Після прибуття піднаглядного на територію обслуговування іншого міськ-, райвідділу працівник відділу (відділення) дільничних інспекторів міліції, а за його відсутності - дільничний інспектор міліції, або працівник карного розшуку, або черговий міськ-, райвідділу реєструє прибулого у другому розділі журналу реєстрації справ адміністративного нагляду і піднаглядних та протягом доби інформує про його прибуття дільничного інспектора міліції, на території обслуговування якого буде тимчасово проживати дана особа.

На маршрутному листку піднаглядного здійснюється відповідний запис про прибуття і вибуття, що засвідчується печаткою (штампом) міськ-, райвідділу.

п. 5.12. Дільничний інспектор міліції протягом строку тимчасового перебування піднаглядного здійснює стосовно нього індивідуально-профілактичну роботу. У разі виявлення правопорушень з боку піднаглядного інформує міськ-, райвідділ за місцем його проживання.

п. 5.13. При поверненні піднаглядного на постійне місце проживання (перебування) дільничний інспектор міліції продовжує здійснювати за ним адміністративний нагляд та робить запис у маршрутному листку про прибуття особи і долучає його до справи адміністративного нагляду.

п. 5.14. У разі від`їзду піднаглядного на інше місце проживання (перебування) із зняттям з реєстрації, дільничний інспектор міліції, який здійснює нагляд, повідомляє міськ-, райвідділ, на територію обслуговування якого прибуде піднаглядний, за формою, визначеною додатком 16 цієї Інструкції. При цьому піднаглядному видається контрольний листок (додаток 17).

Міськ-, райвідділ за новим місцем реєстрації піднаглядного надсилає до міськ-, райвідділу за попереднім місцем проживання (перебування) запит про надання щодо цієї особи справи адміністративного нагляду.

п. 5.15. Міськ-, райвідділ, який пересилає справу адміністративного нагляду, у триденний строк письмово повідомляє адресні бюро про зміну піднаглядним постійного місця проживання (додаток 18). Аналогічне повідомлення направляється до адресного бюро в разі засудження піднаглядного або особи, яка підпадає під дію Закону, а також у разі погашення або зняття з них судимості.

Стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, дотримання вимог цієї Інструкції особами, що здійснювали адміністративний нагляд. Взагалі не зрозуміло, чому адміністративний нагляд здійснювався за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема відсутня письмова заява піднаглядної особи, щодо зміни місця мешкання, та правові підстави її перебування за вищевказаною адресою.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до положень ст.124 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.
Як вказують положення ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даного закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. До закінчення судового слідства, клопотань від учасників процесу про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім тих, що досліджено в судових засіданнях, не надійшло. В судових дебатах прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні, обвинувачений просив його виправдати.
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_4 на підставі ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність склад вказаного злочину в його діянні.
Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій засобами, передбаченими цим Кодексом. Частина 3 статті 373 КПК України передбачає, що обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, суд приходить до вмотивованого висновку, що не здобуто і стороною обвинувачення не доведено жодних переконливих доказів, що ОСОБА_4 мав умисел та мету ухилитися від адміністративного нагляду, а відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає виправданню.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
При цьому суд приймає до уваги, що кримінальне провадження перебувало на розгляді в суді досить тривалий час (більше одного року) і прокурор мав можливість надати відповідні докази на підтвердження пред`явленого обвинувачення або ж відмовитись від нього, проте цього не зробив.
Таким чином, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України за ознаками самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі викликає сумнів і на переконання суду не доведено в суді прокурором в рамках дотримання принципу змагальності, визначеного ст.22 КПК України, з урахуванням доказів, які були досліджені в ході судового розгляду та оцінені з точки зору їх достатності та взаємозв`язку. Наявність таких обґрунтованих сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом. При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Аналогічна позиція зазначена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, що дає підстави для постановлення виправдувального вироку.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Обрані у межах у даного провадження заходи забезпечення підлягають скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 100, 177-179, 368, 370, 371, п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 373, 374-376, 483 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_30 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням за недоведеністю складу кримінального правопорушення в його діянні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі раніше обраний щодо ОСОБА_30 запобіжний захід - особисте зобов`язання скасувати.
Речові докази після набрання вироком законної сили: документи, що є речовими доказами зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Роз`яснити виправданому ОСОБА_31 право на поновлення в його правах, обмежених під час кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок проголошено 25 квітня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1