ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянув 19 квітня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року щодо вироку Василівського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2015 року.

Вироком вказаного суду першої інстанції, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_7 , 1968 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 296 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно вироку ОСОБА_7 23.07.2014 о 12:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на ділянці дороги від елеватора «Мирний» Токмацького району Запорізької області до Т-подібного перехрестя дороги «с. Високе Михайлівського району - м. Молочанськ Токмацького району», грубо та з винятковим цинізмом порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, здійснив два постріли у повітря з автоматичної вогнепальної зброї та нецензурно лаючись вимагав у водіїв вантажних автомобілів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які знаходилися у кабінах вказаних транспортних засобів, уїхати з даної місцевості, що останні і зробили, злякавшись повторного застосування вогнепальної зброї.

Через годину він же під`їхав на своєму автомобілі «AUDIА-6» до узбіччя проїжджої частини автошляху «Харків-Сімферополь» біля кафе «Віраж» в с. Високе Михайлівського району Запорізької області та напав на ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном загальною вартістю 102 грн, направивши у бік останнього через відкрите вікно автомобіля автоматичну вогнепальну зброю та погрожуючи її застосуванням.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
В запереченнях на касаційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_5 просить залишити її без задоволення, як необґрунтовану, а оскаржене судове рішення без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав скаргу, та захисника, який просив залишити оскаржену ухвалу апеляційного суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються, доводи ж прокурора про безпідставне застосування ст. 75 КК України, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок м`якості, є необґрунтованими.

Так, залишаючи без зміни вирок місцевого суду, апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, навів в ухвалі достатні та переконливі мотиви з яких визнав необґрунтованими доводи прокурора про м`якість призначеного засудженому покарання, а саме: ОСОБА_7 не судимий, працює та позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а його старший син проходить службу у ЗСУ в зоні АТО.
При цьому апеляційний суд обґрунтував свої висновки про те, що покарання засудженому призначено з дотриманням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та з урахуванням положень ст. 75 КК України і є справедливим.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року щодо вироку Василівського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_12 ОСОБА_13