Справа № 487/2666/16-к
Провадження № 1-кп/487/272/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , особи відносно якої надійшло клопотання ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , законних представників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України , -
ВСТАНОВИВ:
До Заводського району м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків.
Відносно обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.05.2016 року.
Суд, ставить на обговорення учасників кримінального провадження питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяця з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявності ризиків передбачених п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадження іншим чином, вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, відсутність у обвинувачених постійного місяця роботи та іншого джерела прибутку, які не одружені, не мають утриманців, не мають стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризуються посередньо, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень по справі, при цьому, вік та стан здоров`я не перешкоджають їхньому триманню в СІЗО.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їхні законні представники вважали за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачені мають постійне місце проживання, хвороби, раніше до них було застосовано запобіжний захід - домашній арешт, який ними не порушувався та обвинувачені з`являлися до суду, можливості впливати на потерпілу вони не мають, оскільки остання вже була допитна в судовому засіданні, вважають безпідставним посилання прокурора на можливість здійснення впливу обвинувачених на свідків, оскільки свідки по даному кримінальному провадженню відсутні.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:
Так, відносно обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою суду від 25.06.2016 року обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу до 24.07.2016 року. Ухвалою суду від 20.07.2016 року обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу до 17.09.2016 року.
Судовий розгляд по справі продовжується, але закінчується строк тримання обвинувачених під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які не працюють, офіційного доходу не мають, не одружені, не мають утриманців, тобто не мають стійких соціальних зв`язків, вчинення ними злочину, який віднесений законом до категорії особливо тяжких злочинів, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України доведені та продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадження іншим чином, вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень по справі, а вік та стан здоров`я обвинувачених не перешкоджає їх триманню в СІЗО.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи захисників обвинувачених, обвинувачених та їхніх законних представників суд не приймає до уваги.
Керуючись ст.ст. 177, 314-316, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 04.11.2016 року до 17-00 годин.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 04.11. 2016 року до 17-00 годин.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3