Провадження №11-кп/772/363/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду кримінальне провадження № 0000042 від 22.12.2014р. за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.08.2014р. Апеляційним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та призначено йому покарання у виді 13 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 07.08.2014р. та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирішено питання про понесені процесуальні витрати по справі та долю речових доказів.

За участю прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 будучи членом терористичної, у відповідності до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», організації «Донецька народна республіка» (в подальшому - ДНР), одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, здійснював участь у терористичній організації.
Так, ОСОБА_7 , у серпні 2014 року, будучи засудженим Апеляційним судом Вінницької області до 3 (трьох) років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, приєднався до складу терористичної організації ДНР (терористичне угруповання «Спарта» під командуванням керівника угруповання на прізвисько « ОСОБА_9 »). Отримавши військову форму одягу, вогнепальну зброю, обравши собі позивний « ОСОБА_10 », згідно розподілених керівником вказаної терористичної групи обов`язків, з серпня 2014 року до кінця січня 2015 року приймав безпосередню участь у бойових діях проти співробітників правоохоронних органів та військовослужбовців Збройних сил України по захопленню міжнародного аеропорту Донецьк імені Сергія Прокоф`єва із використанням стрілецької зброї.
ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, не прибув на судові виклики без поважної причини більше як два рази, тому суд першої інстанції на підставі ухвали від 15.10.2015 року здійснював спеціальне судове провадження, що відповідає вимогам ст. 323 КПК України.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити покарання у виді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 07.08.2014р. остаточне покарання визначити у виді 15 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, так як наданими прокурором відео матеріалами не доведено, що саме ОСОБА_7 на них значиться, не допитано з цього приводу свідків та не проведена відповідна експертиза, для встановлення особи. Також захисник зазначає, що відсутні докази того, що ОСОБА_7 перебуває на території ДНР чи ЛНР та приймає участь у бойових діях, про що свідчать покази рідних останнього.

Крім того, під час проведення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 було порушено його право на захист, так як не був залучений захисник під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_7 та просить скасувати вирок і направити на новий судовий розгляд, оскільки ухвала на дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування постановлена без захисника, а також ОСОБА_7 не оголошувався у міжнародний (міждержавний) розшук, не допитувались всі свідки, оскільки прокурор не підтримав клопотання про їх допит, у зв`язку із чим не встановлено, що саме ОСОБА_7 зображений на тих документах, які долучені в якості доказів, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу щодо м`ягкості призначеного покарання ОСОБА_7 , а також заперечує проти задоволення апеляційної скарги захисника, оскільки після винесення першої ухвали від 23.06.15р. до участі у даному кримінальному провадженні 29.06.15р. був допущений захисник ОСОБА_6 і до цієї дати не проводилися слідчі дії, 06.08.15р. було задоволено клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування, за участю захисника ОСОБА_6 , всі інші докази, які досліджені судом спростовують апеляційну скаргу захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що порушено право на захист ОСОБА_7 , оскільки на його думку, участь захисника мала бути з часу оголошення підозри ОСОБА_7 , не відповідає вимогам КПК України. Захисник повинен приймати участь у розгляді клопотання, а в клопотанні слідчого, згідно ст. 297-2 КПК України має бути серед іншого зазначено виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення і посилання на обставини і виклад обставин, що підозрюваний переховується від органів слідства, тобто має бути зібрано ряд доказів цьому.
Щодо необхідності оголошення в міждержавний та міжнародний розшук, то згідно ст. 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.14р. оголошення у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження, і вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не є обов`язковою.
Повторність звернення з клопотанням про проведення спеціального досудового розслідування викликане новими обставинами, а саме ОСОБА_7 16.06.15р. виїхав до РФ.
Суд дотримався вимог КПК України щодо процедури повідомлення ОСОБА_7 .
В матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які підтверджують, що саме ОСОБА_7 є особою, яка зображена на фотографіях у військовій формі зі зброєю, та «Вконтакті» і на відеоінтерв`ю.
Це також вбачається із розмов отриманих за результатами проведення відділом ОТЗ управління заходів із зняття інформації з абонентського номеру «Лайфу», яким користувався ОСОБА_7 , з яких вбачається і перебування ОСОБА_7 на території де відбувались бойові дії і його безпосередня участь в лавах бойовиків так званої «ДНР».
Із пояснень допитаних свідків ОСОБА_11 , які є близькими родичами ОСОБА_7 вбачається, що вони не заперечували свою обізнаність про перебування ОСОБА_7 на території Донецької області та що він там воює і не вказували на будь-які сумніви щодо того, що саме ОСОБА_7 зображений на зібраних доказах.
Дані покази спростовують твердження захисника ОСОБА_6 , що судом не було встановлено чи дійсно на відео ОСОБА_7 .
Щодо відсутності доказів про перебування на території так званої ДНР, то це підтверджується фіксацією базовими станціями місця звідки відбувались телефонні розмови ОСОБА_7 і це території, які перебувають у складі так званої ДНР.
Захисник в апеляційній скарзі зазначив, що прокурором не надано доказів, що особи, які проживають на територіях так званих ДНР і ЛНР є членами терористичної організації.
Проте ОСОБА_7 визнаний винним не за фактом проживання на даних територіях, а за участь в бойових діях проти співробітників правоохоронних органів та військовослужбовців Збройних сил України, зокрема в терористичному угрупуванні «Спарта» під командуванням «Мотороли», по захопленню Донецького міжнародного аеропорту, з використанням бойової зброї.
За наведених вище обставин не встановлено підстав, які б свідчили про незаконність вироку і скасування його через порушення права на захист.
В апеляційній скарзі захисника також не зазначено клопотань в яких він просив би про дослідження доказів, які б вказували на необґрунтованість чи неповноту спеціального судового провадження.
В апеляційній скарзі прокурора зазначено, що суд призначив м`яке покарання, оскільки не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 приєднався до організації метою якої є застосування насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, тортур, залякування населення, але дані звинувачення щодо зазначених дій не покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 , а тому і не можуть бути взяті до уваги, як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , і мають наслідком скасування вироку через його м`якість.
Апеляційний суд вважає, що термін покарання у вигляді 14 років позбавлення волі є достатнім для понесення відповідальності за скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь у розгляді справи залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: