Справа № 154/1924/16 Провадження №11-сс/773/154/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, працюючого директором ПП «АБВ група»,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , звернувся до Володимир-Волинського міського суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.1,3 ст.212, ч.3 ст.28, ч.ч.1,2 ст.366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 15 липня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, а саме до 24 год. 00 хв. 15.09.2016 року включно, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 за винятком випадків, необхідних для проведення слідчих (процесуальних) дій.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених у клопотанні, а також тим, що ОСОБА_7 має простійне місце проживання в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався і не був засуджений, характеризується позитивно та працює. З моменту внесення відомостей до ЄРДР жодного разу ОСОБА_7 не ухилявся від проведення слідчих дій. Відомостей про те, що перебуваючи на волі, він буде займатися злочинною діяльністю чи перешкоджати проведенню досудового розслідування, не здобуто. Інші ризики, зазначені у клопотанні, є припущенням досудового розслідування.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Посилається на те, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Прокурор вказує на те, що в порушення вимог ст.178 КПК України суд не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких і тяжких злочинів у найбільш суспільно-небезпечній формі у складі організованої групи, за вчинення яких передбачені покарання до дванадцяти років позбавлення волі, розмір шкоди спричиненої діями ОСОБА_7 становить більше 1 млн. грн. Крім того, ОСОБА_7 проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації, є особою молодого віку, не одружений і немає дітей, має паспорт для виїзду за кордон та неодноразово виїжджав за межі України, що свідчить про відсутність сталих міцних соціальних зв`язків з місцем свого фактичного проживання. Вважає, що всі ці обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є всі підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких і тяжких злочинів у найбільш суспільно-небезпечній формі у складі організованої групи, за вчинення яких передбачені покарання до дванадцяти років позбавлення волі та спричинений розмір шкоди становить більше 1 млн. грн., а тому може переховуватися від органу досудового розслідування та суду побудоване на припущеннях, не підтверджується доказами та не доводить недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.1,3 ст.212, ч.3 ст.28, ч.ч.1,2 ст.366 КК України, однак не довели наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, що застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчим суддею встановлено, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР ОСОБА_7 жодного разу не ухилявся від проведення слідчих та процесуальних дій.
Відомостей про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 буде займатися злочинною діяльністю чи перешкоджати проведенню досудового розслідування, прокурором та слідчим суду не надано.
З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя обґрунтовано відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрав щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.
В апеляційну інстанцію прокурором також не представлено переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4