Номер провадження: 11-кп/785/87/16
Номер справи місцевого суду: 514/662/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,
представників потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_9 , а також потерпілої ОСОБА_13 на вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 03.07.2015 року, за яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юр`ївка, Тарутинського району Одеської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого директором ПП СХП «Березино», депутата Тарутинської районної ради Одеської області 2010-2015 років скликання, зареєстрованого та мешканця в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено до позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України на строк шість років шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, ч. 1 ст. 135 КК України на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Цивільні позови потерпілих задоволенні частково та з ОСОБА_9 стягнуто на користь потерпілих: ОСОБА_12 - матеріальну шкоду в сумі 23040 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн., ОСОБА_13 моральну шкоду в сумі 50000 грн., ОСОБА_14 моральну шкоду в сумі 50000 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, 08 грудня 2012 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин, обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та відповідно реагувати на її зміну, керував технічно справним автомобілем «Mitsubishi-Pajero», р/н НОМЕР_1 , у темний час доби, здійснював рух по сухому ґрунтовому дорожньому покриттю по вулиці Дзержинського в смт. Тарутине Одеської області, на якій організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, з боку спуску Антонова в напрямку окраїни смт. Тарутине Одеської області.
Наближаючись до розташованого праворуч будинку № 106 по вулиці Дзержинського ОСОБА_9 був неуважним, рух керованого автомобіля постійно не контролював, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, та при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він мав об`єктивну можливість виявити, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля не прийняв та здійснив наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_15 , що рухався уздовж правого краю проїзної частини в попутному йому напрямку, чим порушив п.п. 1.5,2.3,2.9,12.1,12.3 Правила дорожнього руху України, спричинив тому тілесні ушкодження, які потягли його смерть на місці пригоди.
Крім того, 08 грудня 2012 року біля 19 години 35 хвилин обвинувачений ОСОБА_9 після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «Mitsubishi-Pajero», р/н НОМЕР_1 , в результаті виниклого раптового злочинного умислу на не надання допомоги особі, яку він своїми діями поставив в небезпечне для життя положення, зник з місця вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_9 порушив вимоги п. 2.10 «Правил дорожнього руху» України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 навмисно не зупинився на зазначеному автомобілі, й не залишився на місці події, заходів для надання медичної допомоги потерпілому не прийняв, швидку медичну допомогу для надання допомоги потерпілому не викликав, в органи міліції про дорожньо-транспортний випадок не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, а зник з місця пригоди, чим залишив без допомоги потерпілого пішохода ОСОБА_15 , що перебував у небезпечному для життя положенні, і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпомічного стану, хоча повинен надати йому допомогу, при тому, що сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 108 від 21.08.2013 року слідує, що можливість вижити при своєчасній медичної допомозі ОСОБА_15 відсутня.
В апеляційній скарзі захисник, просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 по ст. 135 ч. 1 КК України виправдати в порядку п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України та по ст. 286 ч. 2 КК України виправдати в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. У цивільних позовах потерпілих відмовити повністю.
З оскаржуваним вироком апелянт не погоджується, вважає що він постановлений при відмові суду дослідити значну кількість доказів, що мають вирішально-істотне значення для справи, всупереч очевидним і встановленим фактам, при брутальному порушенні права обвинуваченого на захист та низці інших порушень.
Захисник вказав, що суд першої інстанції невірно встановив обставини дорожньо-транспортної пригоди, звертає увагу на помилковість досліджень та висновків експерта, штучність утворення плям крові на донній частині автомобіля.
Апелянт вказує на невідповідність протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди дійсній картині на місці події, відхилення судом без розумної мотивації свідчень ОСОБА_16 , яка за її твердженням бачила момент наїзду автомобіля на пішохода, а також невмотивоване ігнорування показів інших свідків.
На думку апелянта вирок містить суперечності, безпідставні висновки, а також постановлений на підставі неодноразових порушень прав обвинуваченого.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати вирок і визнати його невинуватим та непричетним по цій справі.
При цьому він заперечує находження в стані алкогольного сп`яніння, що на його думку підтверджується висновком експерта, посилається на безпідставне, на його думку, прийняття до уваги показів низки свідків про це.
ОСОБА_9 в апеляційній скарзі посилається на безпідставне відхилення судом показів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інших. Також він стверджує про штучність утворення плям крові та волосся в нижній частині автомобіля, оскільки вони не вилучались з автомобіля.
Апелянт вважає, що експертами були помилково встановлені механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого, а також обставини пригоди.
Крім того, ОСОБА_9 вказує на зацікавленість з боку співробітників міліції та прокуратури, яка стала підставою для незаконного, на його думку, притягнення його до кримінальної відповідальності.
Потерпіла ОСОБА_13 в апеляційній скарзі наполягає на зміні вироку в зв`язку з частковим задоволенням її цивільного позову і просить задовольнити його в повному обсязі. При цьому вона вказує, що суд не в повній мірі встановив глибину її душевних страждань після гибелі батька, а також не прийняв до уваги відсутність допомоги з боку засудженого.
Заслухав доклад судді, захисників, які просили задовольнити апеляційні скарги, обвинуваченого, який наполягав на задоволенні своєї скарги та наголошував про свою непричетність до скоєного, думку прокурора, який просив не задовольняти апеляційні скарги засудженого та захисника, потерпілу та її представників, які підтримали її скаргу та заперечували проти задоволення скарг захисника та обвинуваченого, розглянув матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги засудженого та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Винність ОСОБА_9 в скоєному, не зважаючи на те, що він свою вину не визнав, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, викладених у вироку відповідно до даних судового слідства та таких, що отримали належну оцінку, а саме свідченнями:

- свідка ОСОБА_18 , який пояснив в судовому засіданні, що в той вечір коли сталося ДТП з загиблим ОСОБА_15 він разом із сім`єю знаходився в гостях у ОСОБА_19 . Приблизно о 19 годині 40 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_19 подзвонила дружина загиблого ОСОБА_15 - ОСОБА_20 , яка була в панічному стані і сказала, що з її чоловіком щось сталося і просила, щоб ОСОБА_19 приїхала до неї. Вони сіли в машину і поїхали додому до ОСОБА_20 . Коли вони приїхали, то побачили на дорозі лежав ОСОБА_15 , тіло якого було знівечене. На той час він був уже мертвий. Вони стали викликати швидку допомогу та працівників міліції. Після того коли приїхала швидка допомога, лікар встановив, що ОСОБА_15 помер. Також, коли приїхала міліція, вони стали оглядати місце події і було встановлено, що є сліди волочіння по дорозі від будинку обвинуваченого ОСОБА_9 до того місця де знайшли тіло ОСОБА_15 . Після того, як забрали труп ОСОБА_15 він теж пішов до будинку обвинуваченого ОСОБА_9 . На подвір`ї будинку обвинуваченого ОСОБА_9 знаходився ОСОБА_21 , який після того, як вийшла собака сховався в якомусь приміщенні. Приблизно о 05 годині ранку на подвір`я вийшов обвинувачений ОСОБА_9 , який почав оглядати машину. Присутнім обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що він був на полюванні. Після цього він з дружиною пішли погрітися. Через деякий час коли приїхав слідчий його запросили прийняти участь в якості понятого при огляді машини. При огляді машини він бачив, що на глушнику та днищі автомобіля були наявні плями схожі на кров та волосся, які були вилучені та запаковані в пакети, він як понятий розписався в цих документах. Також, він був присутній в якості понятого при огляді місця ДТП та розписався в цьому документі;
- свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день коли сталося ДТП з загиблим ОСОБА_15 /точної дати він не пам`ятає/, але пам`ятає, що це було взимку, ввечері до нього додому прийшла ОСОБА_23 і попросила його поїхати в смт. Тарутине, так як її брата збила машина. Коли вони приїхали на місце пригоди, то він побачив, що тіло загиблого ОСОБА_15 знаходилося на дорозі головою до воріт будинку, де проживав останній. Він був запрошений в якості понятого для участі в огляді місця ДТП, а потім в огляді автомобіля обвинуваченого ОСОБА_9 . На теперішній час він не пам`ятає всіх подробиць обставин справи, але на той час він підписав документи, які були складені слідчим, зауважень в нього не було. Дійсно він бачив труп загиблого ОСОБА_15 на проїзній частині дороги ближче до воріт будинку де проживав останній. В загиблого були тілесні ушкодження, обідрана нога до кістки, на проїзній частині були плями схожі на кров, також були виявлені сліди волочіння по дорозі. При огляді місця ДТП він приймав участь в процесі замірів слідової інформації, але на теперішній час він не пам`ятає точно довжину цих слідів, які були виміряні. Також, він пояснив, що так як обвинувачений ОСОБА_9 не виходив на подвір`я свого будинку, працівники міліції та родичі загиблого довго чекали обвинуваченого ОСОБА_9 . Працівники міліції нікому не давали дозволу заходити на подвір`я і самі туди не заходили. В цей час на подвір`ї знаходився тільки ОСОБА_21 . Коли ОСОБА_9 вийшов з будинку, йому почали казати, що він збив людину. Обвинувачений ОСОБА_9 сам оглянув машину, протер рукавом халату капот і сказав, що не має ніяких слідів крові на машині. Також, він чув як обвинувачений ОСОБА_9 сказав, що дійсно він був на полюванні та вживав спиртні напої. Потім, обвинувачений ОСОБА_9 дав свою згоду в письмовій формі на огляд його автомобіля. В результаті огляду автомобіля було виявлено на днищі автомобіля та глушнику плями бурого кольору, схожі на кров та волосся, які були вилучені. Він як понятий підписував цей протокол огляду автомобіля, а також пакети, в які були запаковані вилучені з місяці огляду автомобіля речі;
- свідка ОСОБА_23 , яка в судовому засіданні пояснила, що 08 грудня 2012 році ввечері їй подзвонила двоюрідна сестра ОСОБА_19 і повідомила, що їх брата ОСОБА_15 збила машина. Вона попросила свого сусіда ОСОБА_22 відвезти її в смт. Тарутине, на що останній погодився, вони заїхали за її сестрою ОСОБА_24 та поїхали в смт. Тарутине. Коли вони приїхали на місце події, то вона побачила тіло ОСОБА_15 , яке лежало на дорозі, біля його будинку. На тілі загиблого було багато пошкоджень, одяг розірваний, права нога розідрана до кістки. На місці події було видно, що машина волочила тіло по дорозі, потім тіло залишилося на дорозі, а машина поїхала далі. Проїхавши будинок загиблого, автомобіль розвернувся і поїхав в зворотному напрямку, і далі було видно, що автомобіль заїхав на подвір`я обвинуваченого ОСОБА_9 .. В зв`язку з цим працівники міліції та родичі загиблого зібралися коло будинку обвинуваченого ОСОБА_9 , вони бачили, що автомобіль знаходиться на подвір`ї, але обвинувачений з дому не виходив. На територію подвір`я обвинуваченого ОСОБА_9 ніхто не заходив, крім знайомого ОСОБА_9 ОСОБА_21 , який підійшов до машини і щось там розглядав. В цей час з вольєру вискочила собака і ОСОБА_21 вимушений був сховатися в якомусь приміщенні. Через деякий час приїхав тесть обвинуваченого ОСОБА_9 та закрив собаку. Через деякий час обвинувачений ОСОБА_9 вийшов з будинку, оглянув свою машину і сказав присутнім, що ДТП він не вчиняв. Потім він написав розписку, згідно якої дозволив оглянути його автомобіль. Працівники міліції зайшли на подвір`я, оглянули автомобіль і виявили на днищі автомобіля плями бурого кольору, схожі на кров. Обвинувачений ОСОБА_9 був присутній при цьому, це його приголомшило і він більше нічого не казав. Від нього вона чула стійкий перегар і по його зовнішньому вигляду було видно, що він на передодні зловживав спиртні напої. Вона була присутня на місці події до того часу поки працівники міліції поїхали разом з обвинуваченим ОСОБА_9 до райвідділу міліції;
- свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що він працював виконуючим обов`язки начальника розшуку Тарутинського райвідділу. Взимку 2012 року ввечері на його мобільний телефон надійшло повідомлення від чергового райвідділу, що в смт. Тарутине по вулиці Дзержинського сталося ДТП. Він виїхав на місце ДТП, на той час вже на місці знаходилася швидка допомога та слідчо-оперативна група Тарутинського райвідділу. На місці ДТП він побачив труп ОСОБА_15 , на якому було багато тілесних пошкоджень. Труп ОСОБА_15 знаходився на проїзній частині дороги, було видно сліди його волочіння. В процесі подвірного обходу вони підійшли до будинку обвинуваченого ОСОБА_9 , який розташований по АДРЕСА_1 , коло нього вже знаходилися люди. Ворота до будинку були зачинені, на подвір`ї знаходився автомобіль марки Mitsubishi. Обвинувачений ОСОБА_9 на подвір`я не виходив, незважаючи на те що його кликали. Пройшов ще якийсь час та з будинку вийшов обвинувачений ОСОБА_9 , який сказав, що він не причетний до ДТП. Після чого, обвинувачений ОСОБА_9 написав письмову заяву про дозвіл на огляд його автомобіля Mitsubishi, який знаходився на подвір`ї. Він, ОСОБА_26 , був присутній при огляді автомобіля і коли заліз під автомобіль, присвітив ліхтариком і на днищі автомобіля виявив плями бурого кольору схожі на кров, про це він доповів слідчому. В подальшому він не приймав участі в огляді автомобіля, так як займався охороною громадського порядку.
Обґрунтовуючи винність ОСОБА_9 в скоєні кримінальних правопорушень суд першої інстанції, окрім свідчень, навів у вироку та признав належними, допустимими та достовірними ще низку доказів, а саме:
- протокол огляду місці дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2012 року, схеми та фототаблиці, з яких видно, що в смт. Тарутине, по вул.. Дзержинського виявлено труп ОСОБА_15 з тілесними ушкодженнями, на ділянці дороги є сліди волочіння, також на бетонному майданчику заїзду перед воротами будинку АДРЕСА_1 є сліди гальмування;
- протокол огляду місця події від 09.12.2012 року та фототаблицю до нього з якого видно, що був оглянутий автомобіль марки «Mitsubishi-Pajero Pinin» р/н НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , в результаті огляду автомобіля були вилучені три змиви плям бурого кольору, три відбитки пальців, пакет з волоссям темного кольору та автомобіль марки «Mitsubishi-Pajero Pinin» р/н НОМЕР_1 , дані речові докази оглянуті в судовому засіданні;
- актом судово-медичного дослідження №1106/194 від 13.12.2012 року, згідно якого кров загиблого ОСОБА_15 відноситься до групи О (1) ізогемагклютининами анті-А і анті - В, за системою АВО; актом судово-медичного дослідження №7350/194 від 14.12.2012 року з якого вбачається, що в крові загиблого ОСОБА_15 виявлено етиловий спирт в концентрації 4,15 ‰ і в сечі 4,9 ‰; актом судово-медичного дослідження №3531/194 від 21.12.2012 року;
- висновок експерта №492 від 09.01.2013 року, згідно якого в крові обвинуваченого ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлено, однак це є відносним показником, так як результат дослідження має значення на момент забору крові, а не на момент ДТП, так як забір крові було зроблено через 14 годин після ДТП;
- висновок експерта №764 від 29.12.2012 року та фототаблицею до нього, згідно якого встановлені пошкодження одягу та взуття загиблого ОСОБА_15 спричиненні внаслідок ДТП;
- висновок експерта №994 від 26.12.2012 року, відповідно якого встановлено, що кров в трьох змивах, вилучених з днища автомобіля «Mitsubishi-Pajero Pinin» р/н НОМЕР_1 належить загиблому ОСОБА_15 , а також волосся, вилучене з донної частини автомобіля належить загиблому ОСОБА_15 ;
- висновок експерта №107 від 21.08.2013 року комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи по факту ДТП, з якого видно, що загиблому ОСОБА_15 були спричинені тілесні пошкодження голови, кінцівок, тулуба, характер та морфологічні особливості пошкоджень, які є у ОСОБА_15 свідчать про те, що вони спричинені діями тупого предмету (предметів), якими могли бути зовнішні частини автомобіля (елементи передньої і передньо-нижньої поверхонь), при наїзді на пішохода з наступним його волочінням, також на одязі та взутті загиблого ОСОБА_15 виявленні пошкодження спричиненні, внаслідок ДТП. Крім того, на досліджуваному автомобілі «Mitsubishi-Pajero» є загін нижньої кромки панелі під лівою фарою на висоті біля 63-67 см. за напрямком спереду назад з тріщинами лакофарбового покриття, утворення якого характерно для контактування з об`єктом, не маючим міцних твердих кромок і частин (по зрівнянню з міцністю металу), утворення цього пошкодження можливо при контактуванні з частиною тіла людини. Також досліджуваний автомобіль в своїй передній нижній частині має сліди і пошкодження, характерні для контактування з об`єктом, не маючим міцних твердих кромок і частин (по зрівнянню з міцністю металу). Тілесні ушкодження, які виявлені при обстеження трупа ОСОБА_15 утворилися від ударної дії елементів передньої частини автомобіля при наїзді на пішохода, а також тиску, тертя-ковзання частин днища автомобіля при наступному волочінні тіла загиблого. В момент первинного контактування з автомобілем ОСОБА_15 знаходився в вертикальному або близькому до нього положенні, будучи повернутим задньою поверхнею тулуба до передньої частини автомобіля. Приймаючи до уваги характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 , можливо припустити, що швидкість автомобіля в момент наїзду на пішохода була приблизно 20 км/г;
- протокол проведення слідчого експерименту, схемою пригоди та фототаблицею до нього від 04.11.2013 року, та висновок №6165 судової автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «Mitsubishi-Pajero» на пішохода від 11.11.2013 року, з якого видно, що обвинувачений ОСОБА_9 керуючи автомобілем «Mitsubishi-Pajero » р/н НОМЕР_1 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з фактом наїзду автомобіля на пішохода;
- висновок експерта №194 від 02.01.2013 року, згідно якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_15 були тілесні ушкодження, отриманні ним внаслідок ДТП;
- висновок №107/80 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля «Mitsubishi-Pajero» від 27.12.2012 року, з якого видно, що на момент ДТП автомобіль «Mitsubishi-Pajero» знаходився в технічно справному стані;
- висновок №101/79 судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню автомобіля «Mitsubishi-Pajero» від 27.12.2012 року та фототаблицею до нього, згідно якого автомобіль «Mitsubishi-Pajero» має технічні пошкодження, характерні при наїзді на людину.
Апеляційний суд погоджується з оцінкою судом першої інстанції зауважень захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про те, що протокол огляду місця події, схема та фототаблиці до нього від 08.12 2012 року є недопустимими доказами з огляду та те, що вони не підписані усіма учасниками процесуальної дії, оскільки свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , та інші підтвердили свою участь в цих слідчих діях та свої підписи в протоколах. Також суд вмотивовано відкинув пояснення ОСОБА_9 , про те, що він не бачив, які речові докази вилучались під час огляду автомобіля, оскільки ним був підписаний протокол огляду.
В судовому засіданні апеляційного суду, в своїх поясненнях ОСОБА_9 фактично звинуватив органи досудового слідства в створенні штучних доказів, якими він вважав прийняті судом першої інстанції як доказ, плями крові та волосся, які були виявлені на донній частині його автомобіля, та згідно висновку експертів належали загиблому ОСОБА_15 . Між тим, ОСОБА_9 не зміг достовірно та переконливо пояснити, хто з посадових осіб прокуратури чи міліції мав мотиви для виконання таких дій або знаходився з ОСОБА_9 в неприязних стосунках, та міг створити такі докази.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав ці докази допустимими та поклав їх разом з іншими в обґрунтування вироку.
За клопотанням сторони захисту в суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 з приводу відомих їм обставин ДТП.
При цьому свідок ОСОБА_27 пояснила, що через декілька днів після ДТП 08.12.2012 року від особи, яку вона відмовилась назвати, їй стало відомо, що ОСОБА_15 був збитий автомобілем «Газель» білого кольору. З приводу цих свідчень слід зауважити, що версія про участь в ДТП іншого автомобіля була перевірена як на досудовому слідстві, так і в суді першої інстанції і не знайшла свого підтвердження.
Що стосується показів свідка ОСОБА_28 , яка пояснила, що приблизно о 21 годині, 08.12.2012 року вона бачила біля воріт будинку ОСОБА_9 співробітників міліції, то ці обставини, на думку колегії суддів, обумовлені початком слідчих дій в той вечір. Крім того, в ході допиту свідка було встановлено, що вона працює на підприємстві, яким керує дружина обвинуваченого ОСОБА_9 , а також виконує роботу по їх домашньому господарству і фактично є зацікавленою особою.
Судом першої інстанції також дана вмотивована оцінка твердженням свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_21 про те, що співробітники міліції та інші особи заходили на подвір`я ОСОБА_9 без його письмового дозволу та вони відкинуті на тій підставі, що суперечать показам свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , які пояснили суду, ніхто із працівників міліції та осіб, які там знаходилися до подвір`я обвинуваченого ОСОБА_9 не заходили, крім свідка ОСОБА_21 , який є знайомим обвинуваченого ОСОБА_9 .
Оцінюючи показання свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_21 , суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вони є зацікавленими особами в розгляді даної справи, так як ОСОБА_29 є дружиною обвинуваченого ОСОБА_9 , а ОСОБА_21 його знайомим, а також є його підлеглим, оскільки працює юристом в приватному підприємстві обвинуваченого ОСОБА_9 .
Що стосується показів свідка ОСОБА_16 , посилання на які міститься в апеляційних скаргах, то суд визнав, що вони суперечать свідченням ОСОБА_34 та іншим доказам по справі. Крім того, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_16 була засуджена за дачу завідомо неправдивих показань по цій справі з призначенням відповідного покарання, а тому колегія суддів не бачить підстав для визнання її свідчень достовірними.
З урахуванням наведених у вироку доказів висновок суду першої інстанції про кваліфікацію дій ОСОБА_35 за ч.1 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України є переконливим.
Покарання ОСОБА_9 призначене на підставі ст.ст. 66, 67 КК України з огляду на позитивні дані про його особу, а також першого притягнення до кримінальної відповідальності, однак з урахуванням обтяжуючої обставини у вигляді вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Рішення суду про часткове задоволення цивільних позовів потерпілих постановлене на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦПК України, наданих платіжних документів, з урахуванням глибини моральних страждань, яки були спричинені в результаті загибелі ОСОБА_15 , матеріального та сімейного положення обвинуваченого та потерпілих, тобто тих обставин, на які посилається потерпіла в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку в цій частині.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного та обґрунтованого вироку та задоволенні апеляційних скарг захисника, засудженого та потерпілих

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 03 липня 2015 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в порядку ст. 424-426 КПК України.
Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4