Справа № 357/6295/16-к
1-кп/357/576/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2016року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим від 30.05.2016 року у кримінальному провадженні № 0002233 від 10.05.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
18.01.2016 року близько о 18:10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ломбарду «Парус», який розташований по вул. Ярослава Мудрого, 7 в м. Біла Церква Київської області, підійшовши до вікна торгової вітрини, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, просунув у вікно руку, де знаходилися мобільні телефони, звідки викрав мобільний телефон марки «Samsung s4 mini» вартістю 1710 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1710 грн.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування, 30.05.2016року між потерпілим ОСОБА_6 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілому відшкодовано, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Потерпілий ОСОБА_6 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за назване

кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечив щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілому відшкодовані, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в межах санкції ст.185 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, СД диск з відеозаписом камери спостереження слід залишити при матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон «Самсунг», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 слід залишити потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, судові витрати в справу відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 30.05.2016 року, укладену у кримінальному провадженні №0002233 від 10.05.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн..

Речові докази по справі: мобільний телефон «Самсунг», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому, СД диск з відеозаписом камери спостереження -залишити при матеріалах кримінального провадження .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1