Справа № 362/169/16-к
Провадження № 1-кп/362/61/16
У Х В А Л А
Іменем України
10.03.2016

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001696 від 26.10.15 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального Акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 26.10.2015, близько 20 год. 00 хв. знаходився на території власного домоволодіння, а саме: в будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , де разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої.

Там, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка, яка переросла в бійку та в ході якої, у ОСОБА_7 , виник намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв в руки ніж, який знаходився на столі у кухонному приміщенні будинку, наблизився до потерпілого та з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 завдав два удари кухонним ножем в область серця, тобто життєво важливий орган людини.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №566 м/д від 16.12.2015 року у потерпілого ОСОБА_8 , 1995 р. н., мали місце наступні тілесні ушкодження: два проникаючі в порожнину перикарда і ліву плевральну порожнину колото-різані поранення передньої поверхні грудної клітки зліва з пошкодженням лівого пересердя, розвитком гемо тампонади і лівостороннього гемоторакса, що виникли внаслідок впливу гострого предмета, який володіє колючо-ріжучими властивостями, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі у зв`язку з тим, що потерпілому ОСОБА_8 після отриманих тілесних ушкоджень було своєчасно надано медичну допомогу.

ОСОБА_7 перебуває під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області з 26.10.2015 року.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 надійшло до суду 15.01.2016 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2015 року на стадії досудового розслідування, а ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2016 року на час судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказав на необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість скоєного злочину, і наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Захисник не погоджується з думкою прокурора, вважаючи, що по даному кримінальному провадженню допитані всі свідки, потерпілий, досліджені письмові матеріали справи, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який - домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника, зазначивши, що тяжкість злочину не є головною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого і його захисника, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо-тяжкого злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню будь-яким чином, яке на даний час не закінчено,оскільки виникли обставини, що потребують проведення додаткової судово-медичної експертизи, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи , які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцю і мешканцю

АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України,
раніше не судимому, строк тримання під вартою в Київському СІЗО Управління пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 08 травня 2016 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику Київського СІЗО.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3