Справа № 1-197/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/551/16 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зняття судимості за вироком Шевченківського районного суду м. Львові від 03 листопада 2011 року.
Своє рішення суд мотивував тим, щостаном на день розгляду клопотання не пройшло половини строку погашення судимості, визначеного у п.8 ст. 89 КК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що ч.2 ст. 332 КК України в редакції станом на час скоєння злочину, передбачала санкцію у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. ОСОБА_9 був засуджений на строк п`ять років позбавлення волі, тобто у межах в яких закон визначає злочин середньої тяжкості (ч.3 ст. 12 КК України).
Зазначає, що відповідно до п.7 ст. 89 КК України, строк погашення судимості для осіб засуджених до позбавлення волі за злочин середньої тяжкості складає три роки від дня відбуття покарання. В силу ч.3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбуття покарання то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбуття покарання.
Відтак вважає, строк погашення судимості у ОСОБА_7 почав спливати 02 червня 2014 року з дня звільнення і має закінчитися 02 червня 2017 року, а 02 грудня 2015 року пройшла половина строку погашення судимості, тому законом допускається зняття судимості в судовому порядку.
Наголошує, що судом першої інстанції не була належно оцінена зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці ОСОБА_10 , зокрема, що він після звільнення від відбуття покарання виховує з дружиною двох дітей, у серпні 2015 році обраний директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКІСТАН РАЙС ІМПОРТ КОМПАНІ", яке зареєстровано і успішно проводить господарську діяльність в Україні. Ніяких правопорушень не вчиняв, що підтверджується зокрема, довідкою Пустомитівського районного відділу РВ ТУ МВС України у Львівській області та довідками управління інформаційного забезпечення ГУНП України у Львівській області. Наявність судимості перешкоджає заявнику набути громадянство України, для чого він має підстави передбачені законодавством, що негативно позначається на його діяльності як підприємця і голови господарського товариства.
Просить скасувати ухвалу та прийняти нову ухвалу про зняття з ОСОБА_7 судимості за вироком Шевченківського районного суду від 03 листопада 2011 року.
Заслухавши-суддю доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та виступ адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 91 КК України (в редакції на час звільнення ОСОБА_7 з місць позбавлення волі), якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Згідно п.8 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Встановлено, що ОСОБА_7 вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2011 року був засуджений за ч.2 ст. 332, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 332, ст. 70 КК України на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією засобів вчинення злочинів.
Злочин, передбачений ч.2 ст. 332 КК України, згідно ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23 травня 2014 року звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Відтак, право на дострокове зняття судимості засуджений ОСОБА_7 може мати лише з 23 травня 2017 року.
З врахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи судом, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зняття судимості за вироком Шевченківського районного суду м. Львові від 03 листопада 2011 року без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4