Справа № 192/1690/16-к
Провадження № 1-кп/192/76/16
В И Р О К
Іменем України
"04" липня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000184, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який не працює, має середню освіту, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2016 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю власника домоволодіння, таємно викрав пластмасову каністру синього кольору об`ємом 20 л, вартістю 50 грн., 20 л дизельного палива, вартістю 15 грн. 55 коп. за 1 л, на загальну суму 311 грн., які належали ОСОБА_5 та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 361 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що 18 березня 2016 року о 18 год. 30 хв. він прийшов до ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою здати метал. Разом з ним були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 дома не було, до них вийшла його жінка ОСОБА_9 . Вона впустила їх на територію подвір`я, де вони запропонували їй придбати метал. Вона погодилась і пішла в будинок за грошима, а він, в цей час, відійшов від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і біля машини ОСОБА_5 , яка перебувала на території подвір`я, побачив пластмасову каністру синього кольору, об`ємом 20 л в якій було дизельне паливо, яку вирішив викрасти. Пересвідчившись, що його ніхто не бачить, він викрав цю каністру з паливом і відніс її за територію подвір`я метрів за 100 де заховав, після чого повернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . До них вийшла ОСОБА_9 і віддала їм гроші, які вони поділили між собою і розійшлись по своїм справам. Після чого він повернувся до каністри десь о 19 год., взяв її і відніс до ОСОБА_10 та продав за 120 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в дане судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду. Надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 61). В судовому засіданні 13 травня 2016 року пояснив, що 18 березня 2016 року він був відсутній вдома. Наступного дня він прийшов до дому та побачив, що каністра синього кольору з дизельним паливом об`ємом 20 л, яка перебувала у машини відсутня. Він спитав у дружини чи брала вона каністра, та повідомила, що ні, але 18 березня 2016 року о 18 год. 30 хв. до них приходив ОСОБА_3 , з друзями та вона купляла в них метал. Після цього він звернувся до поліції.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Окрім визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується такими доказами дослідженими під час судового розгляду:

Показаннями свідків:

Свідка ОСОБА_7 , який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 18 березня 2016 року він приходив з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 до будинку ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де вони продали метал, який належав ОСОБА_3 ОСОБА_9 . Коли вони ждали гроші в подвір`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_3 кудись відходив по особистим справам на пару хвилин. Після того, як вони здали метал, у вечорі ОСОБА_3 запросив їх до себе випити горілки, на його питання де він взяв гроші, ОСОБА_3 сказав, що заробив їх.

Свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаним в судовому засіданні повністю підтвердив показання свідка ОСОБА_7 .

Письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні:

Протоколом огляду місця події від 19 березня 2016 року (а.с. 38-42) з фототаблицями, з якого вбачається, що об`єктом огляду була ділянка місцевості розташована в АДРЕСА_3 . За даною адресою розташована огороджена територія домоволодіння з одноповерховим житловим будинком. Вхід на територію подвір`я здійснюється через металеві ворота сірого кольору. На території подвір`я по правій стороні розташований житловий будинок, а навпроти від входу у двір метрів за 30 гараж.

Протоколом огляду місця події від 24 березня 2016 року (а.с. 43-45) з фототаблицями, з якого вбачається, що об`єктом огляду була територія ділянки перед подвір`ям будинку АДРЕСА_4 де ОСОБА_10 добровільно видав пластикову каністру синього кольору, на якій мається об`ємний напис «Долина», каністра об`ємом 20 л, пуста, з середини каністри доноситься різкий запах дизельного палива. Каністра закривається пластиковою кришкою жовтого кольору. Каністра пошкоджень не має. Як пояснив ОСОБА_10 вказану каністру йому приніс ОСОБА_11 18-19 березня 2016 року.

Висновком експерту від 28 березня 2016 року (а.с.47-49), згідно якого рекомендована ринкова вартість 20 л дизельного пального та пластикової каністри, що знаходилися на території домоволодіння АДРЕСА_3 належних ОСОБА_5 станом на 19 березня 2016 року складає 361 грн.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочину, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, ступеню інвалідності немає.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки призначенням даного виду покарання буде досягнуто мети покарання визначеної ст. 50 КК України. Суд вважає, що призначення більш суворого виду покарання, на якому наполягала сторона обвинувачення, з врахуванням особи обвинуваченого і обставин злочину, є недоцільним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком сто годин.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1