АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000529 щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої: 15.09.2004 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185, ст.. 75 КК України, до 1 року обмеження волі, звільнена із іспитовим строком 1рік; 16.12.2005 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 11.10.2007 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 121, 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 23.12.2010 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України, до 4 місяців арешту; 14.03.2013 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України, до 3 місяців арешту; у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження:
обвинуваченої ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:
На вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 1 березня 2016 року обвинувачена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на повне відшкодування заподіяної шкоди та щире каяття, просить призначити покарання нижче від найнижчої межі та не пов`язане з позбавленням волі.

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000529 Сорокан Руслану _________________________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/149/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_7
Категорія ст.185 ч.21 КК України Суддя-доповідач

ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання. Вирішено долю речових доказів у справі.

Згідно з вироком районного суду обвинувачена ОСОБА_5 . В нічний час з 14.11.2015 на 15.11.2015 року проводячи своє дозвілля в приміщенні будинку ОСОБА_8 , який розташований по АДРЕСА_1 , переконавшись що її ніхто не бачить, діючи умисно, повторно реалізуючи умисел, який виник в середині приміщення на крадіжку майна, з корисливих спонукань, будучи в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрала гроші в сумі 420 гривень, бувший у користуванні мобільний телефон «Nokia» вартістю 250 гривень, продукти та засоби гігієни, а саме дві пачки заварного чаю фірми «Kardy», блок цигарок фірми «Родманс», пральний порошок фірми «Гала», туалетне мило фірми «Шик», крем після гоління фірми «Арко», пляшку олії фірми «Золота краплина», варена ковбаса вагою 500 грам, печиво вагою 500 грам, хліб в кількості дві буханки, три рулони паперу туалетного, мильничку та жіночі лосини на загальну суму 360 гривень, які належить ОСОБА_9 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на загальну суму 1030 гривень. Після чого з викраденим з місця пригоди зникла, що дало їй реальну можливість розпорядитись викраденим.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченої, котра підтримала доводи своєї апеляції та просила її задовольнити, прокурора, котрий заперечив проти задоволення вимог апеляції та просив залишити вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вбачає підстави для її часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом та викладених у вироку, підтверджується показаннями самої обвинуваченої в судовому засіданні суду першої інстанції, де вона повністю визнавав себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченої та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, районний суд на підставі ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченою.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, врахував те, що винна особа за місцем проживання характеризується посередньо, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судима, однак на шлях виправлення не стала, обставини, що пом`якшують покарання, якими визнано щире каяття та добровільне відшкодування заподіяного збитку, та обставини, що обтяжують покарання, зокрема вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин по справі, особи винного районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.
Проте, місцевий суд недостатньо врахував усі пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що ОСОБА_5 щиро розкаялася, активно сприяла органам досудового розслідування у встановленні істини по справі, повністю відшкодувала шкоду, що підтверджується протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_5 та заявою потерпілої ОСОБА_9 , яка є співмешканкою рідного брата ОСОБА_5 ОСОБА_10 ..
Тому, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що саме призначений ним строк покарання буде необхідним для виправлення ОСОБА_5 й попередження вчинення нею нових злочинів, оскільки призначене покарання внаслідок його суворості не відповідає особі ОСОБА_5 та ступеню тяжкості і обставинам вчинення нею злочину.
Отже, вирок місцевого суду слід змінити в частині призначення покарання з підстав, передбачених статтею 414 КПК України, а саме: призначене ОСОБА_5 покарання хоч і не виходить за межі, встановлені ч. 2 ст. 185 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції впродовж трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1