Справа № 396/2669/15-к
Провадження № 1-кп/396/225/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Новоукраїнка Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001016 від 13.11.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої, освіта середня, не заміжньої, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, маючої на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Судом встановлено та доведено, що обвинувачена ОСОБА_5 з початку літа до початку листопада 2015 року за усною домовленістю проживала в будинку домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та мала вільний доступ до будинку, всіх його кімнат, підсобних приміщень та подвір`я. В кінці серпня 2015 року обвинувачена ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення трьох металевих рейок, діючи з корисливим мотивом та реалізуючи його, таємно вчинила крадіжку трьох відрізків залізничних рейок Р-24, довжиною по 2 метра кожна, які слугували перекриттям погребу, що знаходиться на подвір`ї домоволодіння. Доводячи свій умисел до кінця ОСОБА_5 , попросила свого знайомого ОСОБА_6 , який не знав про дійсні наміри ОСОБА_5 , допомогти їй продати вказані три рейки Р-24, після чого ОСОБА_6 вийняв рейки із погребу та за допомогою велисипеда разом із ОСОБА_5 відкотив їх на приймальний пункт брухту чорного металу, що знаходиться по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 продала викрадені рейки на загальну суму 600 гривень. Також у кінці жовтня 2015 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення металевих виробів, а саме чавунної двокамфорної плити пічного опалення вартістю 150 грн., яка знаходилась в печі кухонної кімнати будинку із домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 та реалізуючи його, вказану чавунну двокамфорну плиту ОСОБА_5 на мотоциклі під керуванням ОСОБА_7 , котрий не знав про дійсні наміри ОСОБА_5 , відвезла до домоволодіння своєї сестри ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де залишила, пояснивши сестрі, що плита належить їй.

Обвинувачена ОСОБА_5 викраденим розпорядилась на власний розсуд, як своїм власним, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1020,00 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, погодилася із обставинами вчинення нею злочину, викладеними в обвинувальному акті, пояснила, що дійсно проживала у домоволодінні по АДРЕСА_2 із дозволу потерпілої ОСОБА_4 . В серпні 2015 року, будучи вагітною, у зв`язку із матеріальною скрутою вона вирішила таємно викрасти рейки із підвалу в будинку, в якому проживала, та продати їх, оскільки потребувала коштів на підтримку вагітності, попросила свого знайомого здати викрадені нею рейки, виручені кошти в сумі 600 грн. витратила на лікування. Із вартістю викраденого погоджується. У вчиненому розкаюється, просить суворо її не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнала частково, пояснила, що згідна відшкодувати їй понесені матеріальні збитки в сумі 1500 грн. за викрадення рейок і за користування електроенергією.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що за проханням свого знайомого дозволила із початку літа 2015 року проживати обвинуваченій в будинку, який офіційно належить її матері, проте вона ним фактично користується. ОСОБА_5 проживала в будинку за усною домовленістю без сплати коштів за винаймання будинку, із умовою оплати за витрачену електроенергію, обвинувачена мала вільний доступ до будинку та підсобних приміщень. На початку осені 2015 року вона виявила, що підвал було розкурочено, а рейки, які слугували перекриттям підвалу, були відсутні, згодом вона помітила зникнення чавунної плити. Викрадені речі належали їй, потерпілій ОСОБА_4 . На даний час обвинувачена перед нею вибачилась, вона просить її суворо не карати. Просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі, письмових доказів на заявлену у позові суму 4 000 грн. вона не має, вважає, що ця сума включає в себе не лише фактичну вартість викрадених металевих рейок, а й вартості відновлення погребу. Викрадена чавунна плита вилучена в обвинуваченої, повернута їй на зберігання.

Судом, за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів, відносно тих обставин, які ніким не заперечуються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а саме щодо допиту свідків та дослідження в повному обсязі письмових матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши показання обвинуваченої і потерпілої та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченої доведена повністю, дослідженими доказами встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 таємно викрала належне потерпілій майно загальною вартістю 1020,00 грн., яким розпорядилася на власний розсуд, що підтверджується висновком експерта №560 від 21.11.2015 року про вартість викраденого майна, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані по ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, перебуває у декретній відпустці, не заміжня, перебуває в офіційних шлюбних стосунках, утримує малолітню дитину, має постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст.66 КК України суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в стані вагітності, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин у зв`язку із матеріальною скрутою.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст.67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яка вчинила умисний корисливий злочин невеликої тяжкості, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, наведені вище дані про її особу, обставини, що пом`якшують її відповідальність, відсутність обтяжуючих покарання обставин, знаходить необхідним для її виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити їй покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Цивільний позов слід задовольнити частково із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оскільки потеріпла ОСОБА_4 не довела заявлені вимоги належними і допустимими доказами в повному обсязі, то суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову в частині, яка визнана обвинуваченою ОСОБА_5 , тобто на суму 1500 грн., у відповідності із правилами ч.4 ст.174 ЦПК України.
Судових витрат не встановлено, витрати на залучення експертних досліджень відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді - штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Речовий доказ - двокамфорну чавунну плиту, передану потепілій ОСОБА_4 під зберігальну розписку, із набуттям вироком законної сили залишити ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1