Справа № 509/1125/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, холостого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого - у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

В період часу з 01.09.2015 р. по 11.02.2016 р., Довгань, умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в складському приміщенні АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно заволодів товарною продукцією, яка належить потерпілому ОСОБА_5 у вигляді навісних замків марки «Extra» та «Сірі» в кількості 68 ящиків, в яких знаходилось 648 замків, загальною вартістю 167945 грн., спричинив тим самим матеріальну шкоду потерпілому на вищевказану суму, яка в 243,7 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (167945/689 = 243,751), а тому є значною матеріальною шкодою для потерпілого.

Вину свою ОСОБА_6 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, ОСОБА_6 , таємно, викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , завдавши йому значної матеріальної шкоди на загальну суму 167945 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 185 ч. 3 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його вік, першу судимість, особу винного, щире каяття, відсутність шкоди, що підтверджується особистою заявою потерпілого.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_6 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі, однак його виправлення, на думку суду, можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації, повідомляти інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1