Справа № 529/931/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пластюки Охтирського району Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, відносно якого обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України, та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 у 2012 році зареєструвався в соціальній мережі "Вконтакте" і був ознайомлений з Правилами користування цим сайтом, в тому числі і з п. 6.1 та п. 6.3.4 цих Правил щодо заборони розміщення на власній сторінці соцмережі будь-якої інформації, яка є вульгарно або непристойною, містить порнографічні зображення і тексти або сцени сексуального характеру. Однак в порушення вказаних правил обвинувачений ОСОБА_4 , маючи повноваження адміністратора персональної сторінки в соціальній мережі "Вконтакте", на протязі 2013-2015 років умисно додав туди 4 (чотири) відеофайли та 5 (п`ять) графічних файлів з інформацією порнографічного характеру, розмістивши їх на своїй персональній сторінці у розділі "Мої відеозаписи", зробивши їх доступними для загального перегляду іншим користувачам сайту та надавши можливість іншим користувачам соціальної мережі "Вконтакте" завантажувати та переглядати вказані порнографічні відеофайли, розповсюдивши таким чином відеопродукцію порнографічного характеру.

В ході досудового розслідування прокурор та обвинувачений уклали угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за фактом розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, тобто за ознаками злочину, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України, у якій зазначені сторони угоди, формулювання підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням відповідної статті і частини КК України.

В угоді вказано, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому. У цій угоді про визнання винуватості зазначене узгоджене між прокурором і обвинуваченим покарання у виді штрафу у розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Вказану угоду просили розглянути у підготовчому судовому засіданні, затвердити її та вироком суду призначити обвинуваченому узгоджену міру та вид покарання.

Розглянувши у відкритому підготовчому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого та його захисника, міркування прокурора про її затвердження, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене ними покарання за наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, пояснень прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисника угода про визнання цим обвинуваченим винуватості укладена з ініціативи самого обвинуваченого щодо вчинення ним злочину середньої тяжкості.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, яке вірно кваліфіковано за ст. 301 ч. 2 КК України, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого і його захисника та міркувань прокурора в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, у матеріалах справи відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз, що підтвердив у суді і сам обвинувачений ОСОБА_4 , у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення цим обвинуваченим злочину, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Судом встановлено, що прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 узгоджено, що за вчинене цьому обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді штрафу у розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ст. 301 ч. 2 КК України та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

Таким чином, суд приходить до твердого переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене цим обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення мистецтвознавчої експертизи в сумі 703 грн. 68 коп., то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави, а речовий доказ у виді DVD-R з відеозаписами залишити у кримінальному провадженні № 0000211.

На підставі викладеного, керуючись ст. 301 ч. 2 КК України, ст.ст. 124 ч. 2, 314 ч. 3 п. 1, 394, 468-470, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 01 вересня 2016 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /одну тисячу сімсот/ грн. 00 коп., в доход держави.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 703 /сімсот три/ грн. 68 коп. в рахунок відшкодування вартості проведеної мистецтвознавчої експертизи.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору , інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви про це.

Вирок набирає чинності через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: