Дата документу Справа № 320/5651/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320 /5651/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/440/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ареда Чернишевського району Читинської області Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 21.07.1993 року Мелітопольським міським народним судом за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 10.10.1994 року за Указом президента України про амністію від 18.08.1994 року;

2) 13.11.1995 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст. 17, ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.02.1999 року по відбуттю строку покарання;

3) 29.12.2000 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 206, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 09.01.2004 року по відбуттю строку покарання;

4) 08.02.2006 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст. 119 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 13.02.2007 року по відбуттю строку покарання;

5) 05.09.2007 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. Звільнений 23.11.2007 року по відбуттю строку покарання;

6) 20.02.2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

7) 23.12.2008 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.02.2008 року та остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Звільнений 18.02.2014 року по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджено до 1 року позбавлення волі.

Запобіжний заході до набрання вироком законної сили застосовано у виді тримання під вартою, взято під варту в залі суду.

Строк покарання обраховано з 3 грудня 2015 року 14 годин 20 хвилин.

Стягнуто на користь держави процесуальні витрати в розмірі 491,04 грн.

Вирішено долю речового доказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 19.05.2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись в лісосмузі біля вулиці Л.Українки в м. Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, шляхом обривання верхніх частин з дикорослого куща рослини з роду конопель, який знаходився на території вказаної лісосмуги, незаконно, без мети збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс (марихуану), який висушив та переніс до себе за місцем мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , де за допомогою віконної сітки подрібнив придбаний при вищезазначених обставинах особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс (марихуана), який згідно із судово-хімічною експертизою № 60 від 27.05.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - КАНАБІС (марихуана), маса якого, в перерахунку на суху речовину, склала - 13,00 грам, який незаконно продовжував зберігати при собі без мети збуту до моменту його вилучення працівниками міліції 20.05.2015 року об 11 годині 30 хвилин, біля зупинки громадського транспорту «Нова», розташованої по вулиці Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області, під час складання адміністративного протоколу № 018628 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності його вини та кваліфікацію його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, просить вирок суду змінити в частині призначеного йому покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, не пов`язане із позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дійсно зірвав гілки дикоростучої коноплі, висушив їх та подрібнив, але залежності від наркотичних засобів не має, від працівників міліції не переховувався, 08.07.2015 року переїхав до своєї цивільної дружини, яка проживає в Херсонській області, влаштувався на роботу вантажником, частину заробітку віддавав дружині на лікування від тяжкого захворювання. Зазначає, що він утворив сім`ю, вів нормальний образ життя, майже за 2 роки перебування на волі до відповідальності не притягувався, самостійно з`явився до суду, його дружина має онкологічне захворювання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, прокурора, яка вирок суду вважала законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого вважала такою, що не підлягає задоволенню, оскільки суд призначив йому необхідне і достатнє для виправлення покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного у вироку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку та ніким не оспорюються.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 65-67 КК України, врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; наявність обставин, які пом`якшують покарання та виразилися в тому, що він розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно.

Разом з тим, суд врахував, що ОСОБА_7 , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності і має ряд непогашених судимостей, тому суд, дійшовши обґрунтованого висновку про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, призначив останньому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, яке не є покаранням в максимальних межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України для даного виду покарання.

Що стосується апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 , про призначення судом першої інстанції надмірно суворого покарання, яке не відповідає обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, то судова колегія з ними погодитися не може, оскільки перелічені обвинуваченим обставини, які пом`якшують покарання, суд першої інстанції врахував. Решта наведених обставин не є такими, що можуть враховані як підстави для пом`якшення покарання.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що призначене ОСОБА_7 , покарання повністю відповідає його меті, є необхідним й достатнім для виправлення та його перевиховання, а також попередження вчинення ним нових злочинів і доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведених висновків суду першої інстанції не спростовують. Інших обставин, які давали підстави для застосування у відношенні обвинуваченого ст. 69 КК України судом апеляційної інстанції не встановлено.

Допущення підчас розгляду провадження судом першої інстанції порушень матеріального чи процесуального Закону, колегія суддів не встановила, тому підстав для скасування чи зімни судового рішення не вбачається.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 грудня 2015 року відносно нього за ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

1. 2. 3.