ун. № 759/1081/16-к
пр. № 1-кп/759/190/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0009152, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

06.08.2009р. Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185; ч.1 ст.309; ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

01.06.2010р. Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.309; ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

06.08.2014р. Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850грн., який сплачено 12.11.2015р.;

у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В с т а н о в и в:
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2015р. відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд та покладено наступні обмеження строком на 1 рік:

1. Заборонити виїзд за межі м. Києва по власних та робочих питаннях без дозволу на те керівництва Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві;

2. Заборонити виходити з кв. АДРЕСА_3 в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня;

3. Заборонити відвідувати місця розпивання спиртних напоїв (ресторани, бари, кафе, де спиртні напої продаються на розлив) на час дії адміністративного нагляду;

4. З`являтись на реєстрацію в органи внутрішніх справ.

Проте, ОСОБА_3 31.07.2015р. приблизно о 22.15год., ігноруючи встановлені обмеження порушив умови адміністративного нагляду та самовільно залишив місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, не попередивши працівників міліції.

Продовжуючи ігнорувати встановлені обмеження, ОСОБА_3 26.08.2015р. приблизно о 21.05год. порушив умови адміністративного нагляду та самовільно залишив місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, не попередивши працівників міліції.

Продовжуючи ігнорувати встановлені обмеження ОСОБА_6 08.09.2015р. приблизно о 21.05год. порушив умови адміністративного нагляду та самовільно залишив місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, не попередивши працівників міліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

17.02.2016р. під час судового розгляду між прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.395 КК України; обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинений злочин у виді арешту строком на один місяць. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Під час судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він цілком розуміє права передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація злочину вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання, відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 373- 376, 474-475 КПК України, суд, -

У х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 лютого 2016 року, між прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами покарання, у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва, через Святошинський районний суд м.Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя: