Справа № 314/3341/16-к
Провадження № 1-кп/314/141/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000061 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, студента 1 курсу ДНЗ «Вільнянський професійний ліцей», не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, студента 1 курсу ДНЗ «Вільнянський професійний ліцей», не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 січня 2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, знаходячись на ділянці місцевості поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , призначеній для тимчасової стоянки транспортних засобів, підійшли до розташованого у зазначеному місці легкового автомобілю «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу за допомогою раніше заготовленого металевого домкрату та хрестоподібного ключа, таємно викрали переднє праве колесо вказаного автомобіля, вартістю 2000 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 02 лютого 2016 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, знаходячись на внутрішньому подвір`ї поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , підійшли до розташованого у зазначеному місці легкового автомобілю «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , де шляхом вільного доступу за допомогою раніше заготовленого металевого домкрату та хрестоподібного ключа, таємно викрали переднє праве та заднє праве колеса вказаного автомобіля, загальною вартістю 1500 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованих злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не оспорює фактичні обставини злочинів, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро покаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованих злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не оспорює фактичні обставини злочинів, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, та їх правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діянь, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявності в цих діяннях складу злочину та їх правової кваліфікації, а також вини обвинувачених у вчиненні злочинів, та обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених і вивченням матеріалів, які характеризують особи обвинувачених.

Суд кваліфікує дії обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 злочини відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання та місцем характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Щодо особи ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особи обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинувачених, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Речові докази: автомобільне колесо 205/60 R16, передане на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому, як власникові.

Два автомобільних колеса 165/70 R14 Т, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому, як власникові.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

21.06.2016

21.06.2016