Справа №585/1519/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/129/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2016 року, якою відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, -

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області 28 березня 2016 року надійшло клопотання слідчого Роменського відділу поліції (м. Ромни) Головного управління Національної поліції в Сумській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді - тримання під вартою.

Подане клопотання слідчий мотивував тим, що 24.10.2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили крадіжку з магазину «Холодок» в с. Андріяшівка, Роменського району, заволоділи продуктами харчування, розмінними монетами на суму 415 грн. електронними вагами «OPERA». Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю доказів, зібраних по даному кримінальному провадженню. Також зазначив, що відносно ОСОБА_7 маються зареєстровані інші кримінальні провадження по факту крадіжок. ОСОБА_7 не прибуває на виклик, може виїхати з місця проживання до с. Глинськ або в м. Київ до матері. 25 березня 2016 року він не прибув на виклик, що підтверджується складеним рапортом.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2016 року відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора або суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання буд. АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю.

На дану ухвалу надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні в якій він зазначає, що ОСОБА_7 має не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний злочин проти власності, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, не працює, характеризується за місцем проживання посередньо, є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, адже він не змінив свого ставлення до кримінальної відповідальності та вчинив нові умисні злочини. Також прокурор зазначає, що в Роменському міськрайонному суді знаходиться інше кримінальне провадження № 0001497 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 186 КК України. Таким чином, враховуючи такі обставини прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин справи та суть поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні, підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та прохав залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В частині 1 ст.194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині допущених слідчим суддею порушень вимог КПК України, колегія суддів вважає такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні слідчого Роменського відділу поліції (м. Ромни) Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0001340 від 25 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

3 березня 2016 року винесене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і ОСОБА_7 , цього ж дня було повідомлено про підозру і він допитаний в якості підозрюваного.

28 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків до 27 травня 2016 року.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, дослідив фактичні обставини, об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років. Визначені наявні ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і жоден із більш м`яких чи тяжких запобіжних заходів ніж домашній арешт не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Перевіривши надані матеріали і обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає доведеними встановлені у судовому рішенні першої інстанції обставини, які є достатніми для переконання,що жоден із більш м`яких чи більш тяжких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора, що саме існування обґрунтованої підозри в інкримінованому тяжкому злочину підозрюваному дає підставу для застосування лише такої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З цього приводу, в своєму Рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального висновку.

Крім того, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і тільки за наявності підстав вичерпний перелік яких визначено законом, застосовувати цей запобіжний захід.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при прийнятті рішення відносно ОСОБА_7 , перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора або суду за першою вимогою; цілодобово не залишати постійного місця проживання в с. Перекопівка без дозволу слідчого, прокурора або суду, та носіння електронного засобу контролю.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2016 року, якою відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Копія відповідає оригіналу

Суддя: ОСОБА_2