АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання за участі: захисників підозрюваногоОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 07 липня 2016 року апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року повернуто заявнику.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що заявник ставить питання про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, яке ухвалене слідчим суддею в порядку розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку у відповідності до Глави 20 КПК України, положення якої не передбачають перегляду за нововиявленими обставинами рішення слідчого судді, що не є судовим рішенням в розумінні КПК України, а сама ухвала слідчого судді не відповідає критерію стадії кримінального провадження, під час якої приймається рішення, яке може бути переглянуте за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому Главою 34 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_7 зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі послався на Главу 20, яка не регулює питання перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набули чинності. Вказує, що норми процесуального закону передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами будь-якого рішення суду, яке набрало чинності, а тому оскаржуване рішення, на думку апелянта, прийнято з істотним порушенням норм ч. 1 ст. 459, ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 3 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя помилково дійшов висновку, що рішення слідчого судді не є судовим рішенням і через це не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, та звертає увагу на наявність в нього права на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції про перегляд ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, 06 квітня 2016 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява підозрюваного ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення; документів, за допомогою яких можливо встановити дану особу; вогнепальної зброї та боєприпасів.

12 квітня 2016 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було повернуто заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року.

Ст. 459 КПК України передбачено підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами. При цьому зловживання слідчого, прокурора , слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.
Зі змісту ч. 3 ст. 460 КПК України вбачається можливість повернення судом заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що повертаючи заявникові його заяву про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами, слідчий суддя не порушив вимоги КПК України, оскільки прийняття рішення про задоволення заяви або відмову у задоволенні заяви повинно мати місце у разі звернення до суду в порядку визначеному законом, проте у цьому випадку заявник звернувся до суду у спосіб не передбачений законом при наявності визначеного законом способу доводити суду недопустимість доказу винуватості, і тому до такої заяви не можуть застосовуватись вимоги, які застосовуються до звернень поданих у передбачений законом спосіб.
Доводи апелянта про помилковість висновку слідчого судді в тій частині, що рішення слідчого судді не є судовим рішенням і через це не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, що ст. 369 КПК України не містить такого виду судового рішення як ухвала слідчого судді, проте ухвала слідчого судді є рішенням суду, яким забезпечуються заходи кримінального провадження відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України.
Твердження апелянта про наявність в нього права на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції про перегляд ухвали слідчого судді, є непереконливими, з огляду на те, що фактично звертаючись з клопотанням про перегляд ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук, апелянт наводить доводи про порушення слідчими при проведенні обшуку та зверненні до суду з відповідним клопотанням, вимог чинного законодавства, з метою визнання недопустимими доказів вини особи набутих під час проведення цієї слідчої дії, проте КПК України визначено інший порядок визнання доказів вини недопустимими, а саме вирішення цього питання при розгляді судом справи по суті. Тобто наведені апелянтом доводи в обґрунтування своєї заяви про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами, є передчасними.
Положення ст. 94 ч. 1 КПК України які містять обов`язок слідчого судді оцінити кожний доказ з точки зору зокрема допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку обмежують цю оцінку межами відповідного процесуального рішення, у цьому випадку це ухвала про дозвіл на проведення обшуку, в межах розгляду якої не вирішується питання доведеності вини.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя під час розгляду заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року, дотримався вимог кримінального процесуального закону, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 464, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2016 року, якою повернуто заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1429/2016 Категорія: ст.464 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1