№ 336/7164/15-к
Пр. № 1-кп/336/59/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора в кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ознаками ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.187 КК України.
Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосування якого продовжено ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до 12 червня 2016 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання, яке підтримали його процесуальні співучасники і проти задоволення якого заперечують захисник і обвинувачений, про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до двох місяців, мотивуючи його наявністю ризиків ухилення обвинуваченого від суду, а також продовження зайняття протиправною діяльністю.
Заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, захисник і обвинувачений просять застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт, посилаючись на захворювання обвинуваченого, чиє лікування потребує застосування систематичних медичних процедур і є несумісним з перебуванням в умовах установи попереднього тримання.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
В силу ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Вирішуючи питання про продовження застосування цього запобіжного заходу, суд вважає, що на час розгляду зазначеної справи не минули ризики ухилення обвинуваченого від суду, а також продовження вчинення кримінально караних діянь, про що свідчать відсутність у обвинуваченого усталених соціальних зв`язків, роботи, відсутність в матеріалах кримінального провадження фактичних даних про місце постійного проживання обвинуваченого, кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності, вчинених в різний час і в різних районах м. Запоріжжя, що об`єднані в одне провадження на підставі п`яти обвинувальних актів.
Крім наведених міркувань, суд враховує тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинних посягань, потерпілими від яких здебільшого є особи з фізичними вадами, які потребують сторонньої допомоги в організації своєї життєдіяльності, або такі, що є безпорадними в силу похилого віку, і ці обставини свідчать про підвищений ступінь соціальної небезпечності особи, до якої застосоване тримання під вартою.
У зв`язку з викладеним суд вважає, що прокурором достатньо доведено що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Вирішуючи клопотання захисту, суд враховує наявність у обвинуваченого хронічних захворювань, але бере до уваги і інформацію установи попереднього тримання, відповідно до якої обвинувачений в умовах слідчого ізолятора систематично отримує консультації та необхідну медичну допомогу, а також інформацію про задовільний стан його здоров`я і відсутність протипоказань к утриманню особи в умовах слідчого ізолятора.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час судового провадження в суді першої інстанції, але не більш ніж на два місяці, тобто до 9 серпня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1