В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.05.2016 Справа №607/19045/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0002419 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

- 01.12.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.296, ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням двох років іспитового строку;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в :
26 серпня 2015 року близько 11.30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_4 , наніс їй удар кулаком правої руки в ділянку живота, після чого схопив її обома руками за передпліччя обох рук, кинув на підлогу, коли вона піднялася він наніс їй удар кулаком правої руки в ділянку живота та один удар долонею в ділянку носа, після чого штовхнув її на ліжко та наніс ще близько п`яти ударів кулаками в різні ділянки тіла, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на бічній поверхні верхньої та середньої третин лівого плеча, задній і присередній поверхнях верхньої третинах, задній поверхні середньої третини, передній і присередній поверхнях нижньої третини правого передпліччя, та тильній поверхні зап`ясткової ділянки правої кисті, бічних і передніх поверхнях стегон, передній і бічній поверхнях лівого коліна та передній поверхні верхньої третини правої гомілки, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що 26 серпня 2015 року близько 11.30 год., він, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_4 , наніс їй удар кулаком правої руки в ділянку живота, після чого схопив її обома руками за передпліччя обох рук, кинув на підлогу, коли вона піднялася він наніс їй удар кулаком правої руки в ділянку живота та один удар долонею в ділянку носа, після чого штовхнув її на ліжко та наніс ще близько п`яти ударів кулаками в різні ділянки тіла, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 висловила суду свою позицію, щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді двохста годин громадських робіт. Крім того, пояснила суду, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 100.000,00 грн., які вона просить суд стягнути з обвинуваченого та подала на адресу суду відповідну позовну заяву.

Обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше судимого, за місцем проживання характеризується позитивно, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, визнав свою вину у скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді громадських робіт.

Крім того, по справі є заявлено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 заподіяної моральної шкоди на суму 100.000,00 грн. в користь потерпілої, який підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди, суд враховує, - стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, ступінь зниження її авторитету, пережитий стрес, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 , в користь потерпілої ОСОБА_4 чотирнадцяти тисяч гривень завданої моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді ста вісімдесяти годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання у виді ста вісімдесяти годин громадських робіт та за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2015 року засудженим за ч.1 ст.296, ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням двох років іспитового строку, дані вироки, щодо нього, слід виконувати самостійно.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , в користь потерпілої ОСОБА_4 чотирнадцять тисяч гривень завданої потерпілій моральної шкоди.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1