АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури області ОСОБА_5 на постанову Садгірського районного суду м.Чернівці від 15.04.2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією постановою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.28 , ст. 246, ч.5 ст.191, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 364, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2 ст.28, ст. 246 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.28 , ст. 246, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 , ст. 246, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ст. 246, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України; ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, 246, ч. 1 ст. 367 КК України направлено прокурору Чернівецької області для організації додаткового розслідування.

Органи досудового слідства пред`явили обвинувачення ОСОБА_6 про те, що він працюючи на посаді директора ДП «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК», розташованого в селі Недобоївці, Хотинського району Чернівецької області створив стійку організовану злочинну групу, до складу якої залучив ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 для спільної діяльності, направленої на безпосереднє вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із посяганням на власність довкілля та у сфері службової діяльності.

Суд розглядаючи дану кримінальну справу в судовому засіданні дійшов висновку про неповноту та неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні й повернув її на додаткове розслідування.

У постанові суд зокрема зазначив, що в обвинуваченні не зазначені ознаки організованої злочинної групи, обвинувачення за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, 246, ч. 3 ст. 191 КК є дослівним по змісту, чим порушено право обвинувачених на захист, не проведено інвентаризацію зрубаної та реалізованої лісо деревини в ДП «Хотинськеержавне спеціалізоване лісництво АПК», не проведено документальної ревізії у вказаному

Справа №11/2490/12/2016р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_14
Категорія: ст.ст.263 ч.1, 296 ч.4, 129 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
підприємстві, та взаємозвірок між лісгоспом та покупцями деревини, не проведено ревізії каси підприємства з приводу виплати та отримання коштів за реалізовану деревину. Щодо кваліфікації за ст. 246 КК України не зазначено необхідної ознаки вказаного складу злочину, а саме - заподіяння істотної шкоди.

В апеляції прокурор ОСОБА_5 просить постанову суду скасувати як незаконну, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів, посилаючись на те, що районний суд, повертаючи справу на додаткове розслідування, не дотримався вимог ст.281 КПК України (в ред.1960р.) та не навів переконливих мотивів прийнятого ним рішення.

Справа була направлена на додаткове розслідування на початку судового розгляду, обвинувачені та свідки по справі не допитувались, письмові докази не досліджувались, вимоги ст. 315-1 КПК України (в ред.1960р.) не використовувались.

В матеріалах справи встановлена сума заподіяних збитків за незаконну порубку дерев у лісах на загальну суму 10834448 грн.

Також, в ході судового розгляду справи до закінчення судового слідства, в разі необхідності зменшити обсяг пред`явленого обвинувачення, прокурор відповідно до вимог ст.277 КПК України (в ред.1960р.) вправі змінити пред`явлене особі обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити подану ним апеляцію, засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_11 , які просили залишити постанову суду без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, розглянувши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.281 КПК України (в ред. 1960р.) суд може повернути справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти чи неправильності досудового слідства лише в тому випадку, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому ст.315-1 КПК України (в ред.1960р.), вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст. 280 КПК України (в ред.1960р.)).

Районний суд повертаючи справу на додаткове розслідування не дотримався вищенаведених вимог закону та в постанові безпідставно зазначив, що судом були вжиті всі необхідні заходи для усунення неповноти та неправильності досудового слідства, оскільки справа була направлена на додаткове розслідування на початку судового розгляду, обвинувачені та свідки по справі не допитувались, письмові докази не досліджувались, вимоги ст.315-1 КПК України (в ред.1960р.) не використовувались.

А тому, колегія суддів вважає такі висновки суду 1 інстанції передчасними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Що стосується висновків районного суду про неконкретність пред`явленого обвинувачення всім підсудним, то колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.275 КПК (в ред.1960р.) суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення. В разі необхідності доповнити чи змінити пред`явлене обвинувачення суд додержується правил, установлених в ст.ст.276, 277 КПК України.

Матеріалами справи встановлено, що постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також обвинувальний висновок щодо обвинувачених, складені у повній відповідності до вимог ст.ст. 132, 223 КПК (в ред.1960р.). А оскільки районним судом судове слідство не було проведено в повному обсязі, а передбачені законом можливості по зміні обвинувачення прокурором в суді використано не було, а тому вказівка суду 1 інстанції про неконкретність пред`явленого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачення, як підстава направлення справи на додаткове розслідування, є необґрунтованою.

Безпідставним є й твердження суду про те, що кваліфікуючи дії обвинувачених за ст. 246 КК України, органом досудового слідства не зазначено заподіяння істотної шкоди, оскільки це суперечить обвинувальному висновку у вказаній кримінальній справі, де зазначено, що обвинуваченими заподіяні збитки на загальну суму 10834448 грн., тобто вчинена організованою групою незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

В ході досудового слідства зібрано достатньо доказів для кваліфікації дій підсудних за ч. 3 ст. 28 КК України. Зокрема, допитані в ході досудового слідства в якості підозрюваних ОСОБА_8 ( т. 3 а.с. 124-128), ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 1-4, т.3 а.с. 175-178, 197-200) дали визнавальні покази щодо скоєння ними злочинів в складі організованої групи ( разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ). Стійкість організованої групи доведена тривалим періодом її діяльності та незмінним складом учасників групи. Враховуючи викладене, суд передчасно, прийняв рішення про направлення справи на додаткове розслідування з підстав не зазначення в обвинувальному висновку ознак організованої злочинної групи, оскільки прокурор під час судового розгляду до закінчення судового слідства відповідно до вимог ст.277 КПК України (в ред.1960р.) вправі змінити пред`явлене особам обвинувачення.

Таким чином, районним судом необґрунтовано зазначено, що ним були вичерпані можливості для забезпечення розгляду справи впродовж розумного строку, оскільки не допитані підсудні, свідки, не досліджені матеріали справи та не надана оцінка показам в сукупності із доказами що містяться в матеріалах справи із використанням вимог ст. ст. 315-1, 276, 277 КПК України.

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна людина має право при будь якому кримінальному обвинуваченні проти неї на судовий розгляд протягом розумного строку.

У справі Антоненков та інші проти України констатуючи порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, Європейський суд з прав людини звернув увагу на відповідальність держави за повернення справи на додаткове розслідування і відповідальність суду за призначення судових засідань зі значними інтервалами, що неприпустимо при розгляді кримінальних справ, навіть якщо підсудний перебуває на волі.

У зв`язку із зазначеними рішеннями Європейського суду з прав людини судам слід мати на увазі, що відповідно до тлумачення Судом положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод тривалість провадження у кримінальній справі для цілей цієї статті розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її у якості підозрюваного (навіть допиту особи у якості свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка з указаних подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. При цьому період розгляду кримінальної справи не ділиться на стадії досудового слідства та судового розгляду й аналізується з точки зору його розумності в цілому.

Наведені районним судом обставини, на думку колегії суддів, могли бути усунуті в судовому засіданні і не перешкоджали суду розглянути кримінальну справу по суті.

А тому постанова суду про направлення кримінальної справи прокурору для додаткового розслідування є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366, 367, 370 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури області ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Садгірського районного суду м.Чернівці від 15.04.2016 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.28 , ст. 246, ч.5 ст.191, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 364, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2 ст.28, ст. 246 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.28 , ст. 246, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 , ст. 246, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ст. 246, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України; ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, 246, ч. 1 ст. 367 КК України направлено прокурору для організації додаткового розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя