Справа № 592/1534/16-к
Провадження № 1-кп/592/216/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0006859, відомості за яким 19.12.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який утримується в Сумському слідчому ізоляторі, який проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який офіційно не працевлаштований та ніде не працює, одруженого, який має професійно-технічну освіту, громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного, засудженого 05.12.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 198, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців з конфіскацією майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2015 року ОСОБА_6 у вечірній час перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкав після звільнення з місць позбавлення волі. Після вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на вчинення будь-якого кримінального правопорушення, оскільки вважав, що у випадку засудження та спрямування для відбування покарання до місць позбавлення волі, він уникне побутових проблем, пов`язаних із безробіттям та необхідністю себе утримувати. В період часу з 22 години 30 хвилин до 23 години 00 хвилин ОСОБА_6 вийшов з дому, взявши із собою кухонний ніж, яким він мав намір скористатися при вчиненні протиправних дій. Близько 22 години 40 хвилин, перебуваючи в районі буд. 103 по вул. Петрогіавлівській в м. Суми, ОСОБА_6 помітив автомобіль таксі DAEWOO LANOS , реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_4 . У ОСОБА_6 виник умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення, а саме: хуліганства із застосуванням кухонного ножа, тобто предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, відносно водія вказаного транспортного засобу. В подальшому ОСОБА_6 зупинив вказаний автомобіль та сів до салону, вказавши водієві рухатись до вул. Першотравневої, 21 у м. Суми. Близько 22 години 45 хвилин, доїжджаючи в автомобілі таксі DAEWOO LANOS , реєстраційний номер НОМЕР_1 , до будівлі Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, розташованого за адресою: м. Суми. вул. Першотравнева, 21, потерпілий ОСОБА_4 запитав у пасажира ОСОБА_6 чи під`їжджати до воріт Сумського ВП ГУНП в Сумській області, на що останній відповів ствердно. Відразу після чого, знаходячись на передньому пасажирському сидінні в салоні вищевказаного автомобіля, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи безпідставно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, а відтак ігноруючи елементарні норми і правила поведінки, прийняті в суспільстві, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно та зухвало, ОСОБА_6 безпідставно спричинив один удар кухонним ножем, тобто предметом заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, який тримав у правій руці, по зовнішній поверхні правого плеча ОСОБА_4 , який сидів за кермом автомобіля ліворуч від ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_6 наніс другий удар ножем по внутрішній поверхні правого плеча потерпілого та наніс третій удар ножем в верхню частину грудної клітини справа, чим завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: в області правого плеча в середній третині по зовнішній поверхні синець неправильної овальної форми, розмірами 2 x 1 см; на фоні синця садно лінійної форми, розмірами 1 х 0,3 см; в області правого плеча в нижній третині по внутрішній поверхні синець неправильної овальної форми, розмірами 2 x 1 см; на фоні синця садно лінійної форми, розмірами 1,5 х 0,3 см; в області грудної клітини справа по середньо ключичній лінії на рівні 2-го міжребер`я крововилив неправильної овальної форми, розмірами 2 x 1 см; на фоні синця садно лінійної форми, розмірами 2 x 1 см; на фоні синця садно лінійної форми, розмірами 1 х 0,3 см. Вищевказані тілесні ушкодження кваліфіковано згідно висновку судово-медичної експертизи № 1605 від 20.01.2016 року як легкі тілесні ушкодження. Під час заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_6 почав подавати звукові сигнали клаксоном та кликати на допомогу сторонніх осіб. Після чого ОСОБА_4 вибіг із автомобіля, а ОСОБА_6 було затримано співробітниками поліції.

Умисні протиправні дії ОСОБА_6 , які виразились у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилися у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду про те, що 18.12.2015 року він дійсно вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також він пояснив, що в нього вкрай тяжке матеріальне становище, у зв`язку із звільненням його з роботи, негаразди в сімейному житті, труднощі з житлом. Він просив суд суворо його не карати, призначивши йому покарання із застосуванням або ст. 69 КК України або ст. 75 КК України.

Допитаний у відкритому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду про те, що обвинувачений ОСОБА_6 дійсно 18.12.2015 року вчинив щодо нього хуліганські дії із заподіянням легких тілесних ушкоджень за обставин, викладених в обвинувальному акті. Цивільний позов до обвинуваченого він не пред`являв, не пред`являє та не планує пред`являє. Претензій та вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого у нього немає. Він просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. с. 52) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання (а. с. 36) ; - має незадовільний стан здоров`я у зв`язку з встановленим діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ст. , 2 ст. ризик 3, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, синусова тахікардія, хронічний бронхіт (а. с. 37, 41 43 ) ; - засуджений 05.12.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 198, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців з конфіскацією майна (а. с. 39, 65 72) ; - задовільно характеризується за місцем проживання (а. с. 40) ; - на даний час знятий з військового обліку у зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі (а. с. 44) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (складні взаємовідносини в сім`ї, пережита душевна травма, відсутність заробітку, негативні життєві умови, складне матеріальне становище, безробіття, несприятливі житлові умови) ; - вік винного близький до похилого; - хворобливий стан винного у вчиненні злочину; - повне визнання своєї вини у вчиненні злочину.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обґрунтовується тим, що поєднання несприятливих для особи обставин фізичного, матеріального або морального характеру, що негативно впливають на основні умови її життя, заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки, послаблюють волю особи, знижують її опірність негативним умовам, підсилюють роль ситуативних моментів. Впливаючи на свідомість особи, ці негативні чинники визначають вибір лінії поведінки людини. Визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, пояснюється тим, що особа знаходиться під виливом відповідних негативних зовнішніх чинників (тяжких особистих, сімейних чи інших обставин) , які здійснюють тиск на свідомість та волю особи, обмежуючи свободу вибору варіанту поведінки, та схиляють до вчинення суспільно небезпечного діяння. Крім того, наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок. КК України не розкриває змісту цієї обставини, яка пом`якшує покарання. Визнання тих чи інших чинників тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами здійснюється судом. Встановити вичерпний перелік їх у законі неможливо. Юридична теорія та судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови. Збіг цих обставин здійснює вплив на формування мотивів вчинення злочину, послаблює волю особи та обумовлює вибір злочинної поведінки. Особа вчиняє злочин з метою усунення або послаблення впливу тяжких обставин, їх негативних наслідків, або в результаті того, що вплив цих обставин на психіку особи послабив її вольовий контроль, знизив її увагу, обережність, здатність керувати своїми діями. Навіть одна, але тяжка обставина може вплинути на психіку особи, послабити волю, знизити її опірність ситуації, що згідно з морально-етичними нормами суспільства викликає поблажливе ставлення до особи, яка вчинила злочин. Таким чином, враховуючи те, що певні тяжкі обставини (обставина) виступають домінантою у мотивації злочинної поведінки особи, і вона вчиняє злочин для того, щоб уникнути подальшого негативного впливу цих обставин (обставини) , або внаслідок того, що вплив цих обставин (обставини) на психіку особи знизив її здатність керувати своїми діями, вчинення злочину під впливом тяжкої особистої, сімейної чи іншої обставини (обставин) є підставою для поблажливого ставлення до особи, яка вчинила злочин, з боку суду та визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вік винного близький до похилого обґрунтовується тим, що в інтелектуальній та емоційній сфері такої особи відбуваються певні зміни, які можуть знижувати здатність особи до самоконтролю та сприяти вчиненню ними суспільно небезпечних діянь. Загальновідомим є той факт, що особам похилого віку притаманні зміни інтелектуальної сфери: порушення пам`яті, уваги, уповільнення сприйняття та обробки інформації, послаблення балансу процесів збудження та гальмування. В емоційній сфері спостерігається формування та прояв нахилів до агресивності та ворожості у відносинах з оточуючими, егоцентризму, скупості, нервовим зривам при підвищених емоційних навантаженнях. Це відповідно знижує здатність цих осіб усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Крім того, у осіб похилого віку відбуваються також певні зміни фізіологічного характеру, спостерігається погіршення стану як фізичного, так і психічного здоров`я, що часто унеможливлює досягнення мети, яка стоїть перед покаранням, а згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бут призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - рецидив злочинів (а. с. 39, 65 72) ; - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 38) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, думку потерпілого ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, без застосування ст. ст. 69, 75 КК України. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням віку винного та стану його здоров`я.

Цивільний позов у справі потерпілим ОСОБА_4 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був (а. с. 9) .

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 6, 12, 13, 45 48) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний 21.12.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми, обраний 16.02.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , слід залишити колишнім тримання під вартою до набрання вироком законної сили (а. с. 10, 14, 15, 18, 30, 76 78) .

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 слід обчислювати з дня затримання його в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 19.12.2015 року з 13 години 45 хвилин (а. с. 10, 14, 60 62) .

В строк відбування ОСОБА_6 покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 19.12.2015 року до дати ухвалення вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 63, 296 КК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 слід обчислювати з дня затримання його в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 19.12.2015 року з 13 години 45 хвилин.

Речові докази, а саме: кухонний ніж, футболку, светр, вилучені 18.12.2015 року під час огляду місця події, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області, знищити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний 21.12.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми, обраний 16.02.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити колишнім тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

В строк відбування ОСОБА_6 покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 19.12.2015 року до дати ухвалення вироку.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області.

Апеляційна скарга подається на вирок, ухвалений судом першої інстанції, через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (вирок) .

Апеляційна скарга може бути подана на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1