Справа № 216/2334/16-к
Провадження № 1-кп/216/346/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2016 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

с участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000047 від 11.04.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новослободськ Думиничського району Калузької області, українця, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, не судимий, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, поза штатом, являється учасником АТО, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст . 407 ч. 4 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді командира відділення командира машини у військовому званні молодшого сержанта, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, після виписки 21.05.2015 року з КЗ «Нікопольська міська лікарня №4» ДОР» (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 50) у визначений час 22.05.2015 року о 08год. 00хв. до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а залишився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 08.04.2016 року біля 10год. 00хв., тобто більше ніж один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України (в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015 року).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України визнав повністю та суду показав, що він, проходив лікування з 28.04.2015 року ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Нікопольська міська лікарня №4» ДОР», а 21.05.2015 року виписаний із вказаного лікувального закладу, замість того щоб спрямувати до місця проходження військової служби поїхав до себе додому, рідним сказав, що хнаходиться у відпусці, тільки 08.04.2016 біля 10год. 00хв., року добровільно з`явився за місцем проходження служби.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченимйого вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченого, вірно, кваліфікували за ст. 407 ч. 4 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винного, який характеризується задовільноно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у вчиненому правопорушенні розкаюється, має постійне місто роботи.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимого ст. 66 КК України, суд визнає - повне визнання вини та щире каяття, активне сприяття досудовому розслідуванню.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання - судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, особу підсудного, обставини, що пом`якшують, покарання, суд вважає, що покарання щодо підсудного ОСОБА_5 повинно бути призначене у межах санкції ст. 407 ч. 3 КК України з застосуванням ст.. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання за ст. 407 ч.4 КК України - у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити, до набрання вироку законної сили . .

Матеріали кримінального провадження № 0000047 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2334/16-к (1-КП/216/346/16).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст. 376 ч.3 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1