Провадження № 1-кс/243/522/2016
Справа № 243/9993/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

11 липня 2016 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 від 11 липня 2016 року про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 , яка одноособово здійснює судове провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 286 ч.3 та ст. 135 ч. 1 КК України.
Відвід судді ОСОБА_6 ОСОБА_4 , обґрунтовує тим, що 03 червня 2016 року в судовому засіданні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області під головуванням судді ОСОБА_6 ним було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів відповідно до ст.ст. 104-106, 233 КПК України, а також ст.ст. 8,30,62,63 Конституції України протоколу огляду місця дорожньо - транспртної пригоди, який було складено 01.08.-02.08 .2015 р. слідчим прокуратури ОСОБА_7 , оскільки протокол було складено внаслідок порушення прав людини та основоположних свобод. Зазначає, що ним в клопотанні вказувалося на необхідність виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження та направлення їх до компетентних органів, оскільки убачався склад кримінального правопорушення зі сторони вищевказаного слідчого, передбаченого ст. ст. 162,365,367,396 КК України.
В судовому засіданні 03.06.2016 суддя ОСОБА_6 відмовила йому в задоволенні вказаного клопотання, повідомивши при цьому , що вказане клопотання буде розглядатися при ухваленні вироку у відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України. Зазначив, що також йому було відмовлено у виділенні матеріалів кримінального провадження та направлення матеріалів до компетентних органів для внесення інформації до ЄРДР. Вважає, що суддею ОСОБА_6 було порушено вимоги ст.ст. 8,30,62,63 Конституції України, а також вимоги ч. 1, п.1 ч.2, ч.4 ст. 87 КПК України.
06 червня 2016 року в судовому засіданні ним було надано клопотання про визнання недопустимими доказів відповідно до ст. ст. 104-106,233 КПК України, а також ст.ст. 8,30,62,63 Конституції України протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 02.08.2015 року, складеного слідчим прокуратури ОСОБА_7 , оскільки він був складений внаслідок істотного порушення прав людини та основоположних свобод. Зазначив, що у вказаному клопотанні, також вказувалось на необхідність виділення матеріалів кримінального провадження та направлення їх до компетентних органів, оскільки вбачався склад кримінального правопорушення зі сторони вищевказаного слідчого, передбаченого ст. ст. 162,365,367,396 КК України. В судовому засіданні 06.06.2016 року суддя ОСОБА_6 відмовила йому в задоволенні вказаного клопотання, зазначивши, що клопотання буде розглядатися судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України. Зазначив, що також йому було відмовлено у виділенні матеріалів кримінального провадження та в направленні їх до компетентних органів для внесення інформації до ЄРДР. Вважає, що суддя ОСОБА_6 , проігнорувала вимоги ст.ст. 8,30 Конституції України, а також вимоги ч.1 , п. 1, ч.2, ч.4 ст.87 КПК України.
В судовому засіданні 06.06.2016 року ним також було надано заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 . В заяві він вказував, що прокурором ОСОБА_3 були грубо порушені вимоги ст. 214 КПК України , а також ст. 19 Конституції України, оскільки прокурор упереджений за результатами кримінального провадження, що є грубим порушенням ст. 9 КПК України, на що йому також ухвалою суду від 06.06.2016 року було відмовлено.
08.06.2016 року в судовому засіданні ним було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів, а саме:
- протоколу огляду предметів та речей, вилучених 01.08.2015 року в ході огляду місця дорожньо транспортної пригоди, проведеної 03.08.2015 року в кабінеті № 11 Слов`янської міськрайонної прокуратури слідчим ОСОБА_7 .
- протоколу огляду транспортного засобу від 03.08.2015 року, складеного начальником третього слідчого відділу прокуратури ОСОБА_8
- висновку експерту НДЕКЦ при МВУМВС України в Донецькій області, виконане підполковником міліції ОСОБА_9
- висновку експерту № 1747 віл 15.09.2015 року та протоколу слідчого експерименту від 02.09 03.09.2015 р.
Зазначає, що у вказаних клопотаннях він просив суд визнати недопустимими докази, а саме вищевказані протоколи та висновки експертів, оскільки вони були отримані внаслідок порушення прав людини та основоположних свобод, а саме вимог ст.ст. 104-106,233,240 КПК України, а також ст.ст. 8,30,41,62,63 Конституції України, в вказаних клопотаннях також вказувалося на необхідність виділення матеріалів кримінального провадження та направлення їх до компетентних органів для внесення інформації до ЄРДР, оскільки убачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 162,365,367,396 КК України. В судовому засіданні 08.06.2016 року суддя відмовила йому в задоволенні вищевказаних клопотань, повідомив про те, що клопотання будуть розглянуті судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку у відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України. Зазначає, що також було відмовлено у виділенні матеріалів кримінального провадження та направлення їх до компетентних органів для внесення інформації до ЄРДР. У зв`язку з викладеним , вважає, що суддя ОСОБА_6 проігнорувала вимоги ст. 8,30,41,62,63 Конституції України, а також вимоги ч.1, п. 1 ч.2, ч. 4 ст. 87 КПК України.
08 липня 2016 року в судовому засіданні ним було заявлено клопотання про скасування арешту на майно, яке було накладено ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області. Зазначає, що у вказаному клопотанні він вказував на незаконне вилучення його майна та автомобілю «Toyota Prado» д/н НОМЕР_1 , а також незаконному арешті , оскільки було порушено вимоги ст.ст. 168,170,171,173,233 КПК України , а також ст.ст. 8,30,41 Конституції України. Зазначає, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області суддя відмовила йому в задоволенні вказаного клопотання, вказавши у мотивувальній частині ухвали, що ним не надано доказів того, що в подальшому у застосуванні такої міри як арешт - необхідність відпала. Зазначає, що важливе значення, має та обставина, що суддя проігнорувала, той факт, що в своєму клопотанні він вказував про незаконне вилучення його речей та документів з автомобілю «Toyota Prado» д/н НОМЕР_1 , оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня заява власника транспортного засобу на проведення огляду, а також ухвала слідчого судді на огляд ( обшук) , що передбачено ст. 233 КПК України а також ст. 30 Конституції України.
Також важливе значення має та обставина, що суддя грубо порушує вимоги ч.ч.1,2,5,6 ст. 22 КПК України, самостійно визначає порядок розгляду наданих ним клопотань, та не дає йому можливості реалізовувати свої права в якості обвинуваченого в даному кримінальному провадженні, реалізовувати порядок розгляду наданих ним клопотань, що підтверджується наданим ним клопотанням від 07.06.2016 року про призначення експертизи.
Вважає, що суддя ОСОБА_6 підтвердила свою упередженість та зацікавленість в результатах розгляду кримінального провадження, вказавши в мотивувальній частини ухвали про продовження строку тримання його під вартою від 07.07.2016, що незважаючи на прийняті судом , передбачені діючим законодавством заходи відносно дотримання розумних термінів розгляду кримінального провадження , поведінки учасників кримінального провадження також свідчать про умисне затягування розгляду кримінального провадження. Вважає, що такий висновок суду неправомірний чим грубо порушені ч. 5 ст. 55, ст.62,63 Конституції України, а також ст.ст. 7,17,22,42 КПК України.
Крім того вважає безспірними підстави які підтверджують упередженість та зацікавленість у розгляді вказаного кримінального провадження суддею, а саме порушення вимог статті 233 КПК України . Вважає, що суддя ОСОБА_6 підтримала незаконне обвинувачення прокурора, та не прийняла законного рішення у відповідності до ст.ст. 7,17,22,84-87, ч.3 ст.233, ст.338,370,373 КПК України, а також ст.ст. 8,30,4162,63,128 Конституції України. Внаслідок чого в нього немає гарантій в законному розгляді кримінального провадження, та він не може розраховувати на законний вирок. Зазначає, що за фактом неправомірних дій слідчих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в кримінальному провадженні він неодноразово звертався до прокуратури Донецької області , а також до Генеральної прокуратури України. Зазначає, що на теперішній час скарга на бездіяльність прокурорів Донецької області розглядається Жовтневим ( Центральним) районним судом м. Маріуполя Донецької області.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою заяву про відвід судді ОСОБА_6 , яка , на його думку, порушує його права та вимоги чинного законодавства .
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав заяву ОСОБА_4 про відвід головуючого судді з підстав, зазначених обвинуваченим, просив заяву ОСОБА_4 про відвід судді задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 вважає заявлений обвинуваченим ОСОБА_4 відвід судді ОСОБА_6 необґрунтованим ,безпідставним і в його задоволенні просить відмовити.

Представник потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 надав клопотання про розгляд заяви обвинуваченого про відвід судді у його відсутності та без участі потерпілих. Вони підтримують позицію прокурора та просять у задоволенні заяви про відвід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Суддя ОСОБА_6 надала заяву про небажання давати пояснення з приводу вказаної заяви про її відвід.
Вислухавши думку осіб, які беруть участь у вказаному кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Статтею 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

ОСОБА_13 в своїй заяві про відвід судді і в судовому засіданні як на підстави відводу судді ОСОБА_6 , посилається на те, що остання не задовольняє його клопотання про визнання недопустимими докази, виділенні матеріалів кримінального провадження та направлення їх до компетентних органів для внесення інформації до ЄРДР, відмови у задоволенні клопотання про відвід прокурору, відмови у задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу, що свідчить , на його думку, у неупередженості судді.
Доводи обвинуваченого про неупередженість судді, не грунтуються на законі, оскільки за приписами ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.
Судовий розгляд здійснюється за правилами визначеними главою 28 КПК України.
Нормами КПК України передбачено право обвинуваченого заявляти клопотання, які суд повинен вирішити з врахуванням загальних засад кримінального провадження.
При цьому слід зазначити, що доводи про необгрунтованість прийнятого рішення за клопотаннями обвинуваченого, не може бути предметом розгляду при вирішенні клопотання про відвід, оскільки законом визначений інший порядок перевірки обгрунтованості та законності прийнятого рішення судом рішення. ( в порядку апеляційного та касаційного розгляду)
Як зазначає обвинувачений всі заявлені ним клопотання були предметом розгляду судом. Викладені обвинуваченим обставини розгляду цих клопотань також не свідчать про наявність упередженості головуючого судді.
Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини ( рішення «Газета «Україна-центр» проти України» ), де зазначено, що в контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного, суд вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про упередженість судді ОСОБА_6 за вказаних обставин є його особистою оцінкою, не містить доказів та обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді та її особистої заінтересованості в результатах розгляду кримінального провадження.
Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник , як на підстави відводу судді, не ґрунтуються на законі, не відповідають обставинам, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, у розумінні викладених в статті 75 КПК України підстав, а тому його заява про відвід судді задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75, 80, 81 КПК України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_4 від 11 липня 2016 року про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 - відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1