Роздільнянський районний суд Одеської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження: 1-кп/511/16/16
31 березня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні по звинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Чобручі, Р.Молдова громадянки України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, заміжньої, утриманців не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинила злочин, а саме: розтрату, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за наступних обставин.
КПСВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» (далі КП «Роздільнатеплокомуненерго»), код ЕДРПОУ 31640133, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі відомостей про юридичну особу 10.09.2001 року за адресою: Одеська область, м.Роздільна, вул..Леніна,26.
Наказом від 16.12.2011 року №39 директора КП «Роздільнатеплокомуненерго» , ОСОБА_4 призначена на посаду головного бухгалтера.
Згідно наказу директора КП«Роздільнатеплокомуненерго» від 30.12.2013 року №71 ОСОБА_4 з 30.12.2013 року звільнена з посади головного бухгалтера на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.
Згідно посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої директором КП «Роздільнатеплокомуненерго», з якою ОСОБА_4 ознайомлена 19.12.2011 року, посаду головного бухгалтера віднесено до категорії керівників (п.1.2); обов`язками головного бухгалтера є забезпечення ведення бухгалтерського обліку з дотриманням єдиних методологічних принципів, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» (п.3.1); здійснення контролю за веденням касових операцій, раціональним і ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, збереженням власності підприємства (п.3.9); вжиття заходів до попередження нестач, незаконного витрачання коштів і товарно-матеріальних цінностей, порушень фінансового і господарського законодавства (п.3.12).
Будучи наділеною такими адміністративно-розпорядчими повноваженнями, ОСОБА_4 була службовою особою КП «Роздільнатеплокомуненерго».
Відповідно до договору банківського рахунку, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та КП «Роздільнатеплокомуненерго», останньому відкрито поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 , який згідно п.2.2.3 договору обслуговувався за допомогою електронної системи «Клієнт-Банк».
У порушення пунктів 3.1; 3.9; 3.12 Посадової інструкції головного бухгалтера, ОСОБА_4 , використовуючи свої службові повноваження щодо доступу до банківських та касових операцій, всупереч інтересам КП «Роздільнатеплокомуненерго» , зловживаючи своїм службовим становищем з метою розтрати грошових коштів КП «Роздільнатеплокомуненерго» , перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні КП «Роздільнатеплокомуненерго» за адресою: Одеська область, м. Роздільна, вул.Леніна,26, систематично, починаючи із 14.08.2012 року по 16.12.2013 року, електронними переказами, із застосуванням електронної системи «Клієнт-Банк», особисто перераховувала грошові кошти з поточного банківського рахунку КП «Роздільнатепло-комуненерго» № НОМЕР_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який належить їй - ОСОБА_4 ..
Крім того, згідно договору №3 від 17.07.2013 року про видачу та розрахункове обслуговування корпоративної банківської платіжної картки НСМЕП, укладеного між КП «Роздільнатепло-комуненерго» та ПАТ «Імексбанк», КП «Роздільнатеплокомуненерго» видано корпоративну банківську платіжну картку НСМЕП (№ картки НОМЕР_3 , банківський рахунок № НОМЕР_4 ).
Згідно платіжних доручень №1304 від 11.10.2013 року; №1400 від 17.10.2013 року; №1420 від 25.10.2013 року; №1427 від 01.11.2013 року; №1456 від 15.11.2013 року на рахунок завантаження цієї картки КП «Роздільнатеплокомуненерго» перераховано 9000 грн.
У порушення пунктів 3.1; 3.9; 3.12 Посадової інструкції головного бухгалтера, ОСОБА_4 , використовуючи свої службові повноваження щодо доступу до банківської платіжної картки НСМЕП № НОМЕР_3 , а також до банківських та касових операцій, всупереч інтересам КП«Роздільнатеплокомуненерго», зловживаючи своїм службовим становищем з метою привласнення грошових коштів КП «Роздільнатепло-комуненерго», перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні КП «Роздільнатеплокомуненерго» за адресою: Одеська область, м.Роздільна, вул.Леніна,26, починаючи із 11.10.2013 року по 15.11.2013 року, за допомогою банківської платіжної картки НСМЕП № НОМЕР_3 зняла готівкою грошові кошти з банківського рахунку № НОМЕР_4 КП «Роздільнатеплокомуненерго», привласнивши із цієї суми 8900 грн. і використала їх на власні потреби, спричинивши матеріальну шкоду КП «Роздільнатеплокомуненерго» на суму 8900 грн.
Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.191 КК України, кваліфікований, як розтрата, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Частина 1 статті 8 КПК України визначає,що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Частина 2 ст.9 КПК встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Стаття 17 КПК визначає поняття презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яке покладається на сторону обвинувачення, що має довести винуватість особи поза розумним сумнівом. Стаття 20 КПК закріплює право на захист та у ч.1 визначає, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення. Право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні злочину повністю доведена доказами, дослідженими судом, а саме: показами представника потерпілого, свідків, письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення та не спростованими стороною захисту.
Свідки обвинувачення, допитані у судовому засіданні, також підтвердили обставини викладені у обвинувальному акті.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює на підприємстві з 21.10.2013 року на посаді бухгалтера. Три місяці пропрацювала у одному кабінеті з обвинуваченою, а потім остання звільнилася, але з якої причини свідок не знає. За дорученням директора свідок перевірила підзвіти за 2013 рік та з`ясувалося, що їх не вистачає, про що було повідомлено директора. Згодом на підприємстві працювало КРУ, яке виявило факти порушення фінансової дисципліни за період з 2012 по І квартал 2014 року з боку обвинуваченої. Сама свідок відкидає звинувачення на свою адресу з боку ОСОБА_4 про те, що вона мала доступ до системи «Клієнт-банк» та могла перерахувати кошти ОСОБА_4 без її відома, а також про те, що вона знищила підзвіти обвинуваченої. Така підозра їй правоохоронними органами не висувалася, а ОСОБА_4 , на її думку, хоче перекласти свою відповідальність за вчинений нею злочин на іншу особу.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що на неї були покладені обов`язки кадровика КП, то вона знає, що ОСОБА_4 була відсторонена від роботи на підставі підозр у бухгалтерських документах, що було заначено у наказі. Сама свідок участі у ревізії не приймала, знає, що вся бухгалтерська документація зберігалася у кабінеті головного бухгалтера і, чи хтось її перевіряв до інспекторів КРУ, не знає. В результаті ревізії були виявлені факти порушення фінансової дисципліни з боку ОСОБА_4 за період її роботи на підприємстві, але при проведенні ревізії обвинувачена присутня не була і чи давала вона якісь пояснення щодо розтрати коштів, свідок не знає.
Свідок ОСОБА_9 , директор КП, суду пояснив, що ОСОБА_4 працювала на очолюваному ним підприємстві на посаді головного бухгалтера, а потім бухгалтера. ОСОБА_7 восени 2013 року виявила порушення у бухгалтерських документах, а саме: відсутність підзвітів за період 2013 року. При внутрішньому аудиті також було виявлено, що головний бухгалтер ОСОБА_4 підробила підпис і банк видав їй корпоративну картку, на яку вона перераховувала гроші та зняла їх. Звіти про використання цих коштів відсутні. Він видав наказ про відсторонення ОСОБА_4 від роботи. 17.03.2014 року складено акт прийому передачі бухгалтерських документів, які були у жахливому стані, що навіть КРУ відмовлялося їх перевіряти. До червня 2014 року свідок не подавав заяву до міліції про вчинений ОСОБА_4 злочин, оскільки думав, що вона добровільно відшкодує збитки КП, а коли остання відмовилася, він подав заяву про притягнення її до кримінальної відповідальності. Свідок відкидає припущення обвинуваченої про те, що хтось із працівників підприємства міг знищити підзвіти чи перерахувати кошти на її картку без її відома, оскільки ці припущення не відповідають дійсності. Вважає, що вона вчинила злочин, оскільки думала, що її ніхто не викриє, сама мала доступ до системи «Клієнт-банк», могла перераховувати та знімати кошти, а оскільки корпоративна картка лише її, то не потрібно було надавати звіти, якщо не знімати коштів. Наголосив на тому, що збитки підприємству до теперішнього часу не погашені.
Свідок ОСОБА_11 , головний держфінінспектор, суду пояснила, що у грудні 2014 року вона була залучена прокуратурою Роздільнянського району, як спеціаліст, для перевірки КП «Роздільнатеплокомуненерго» та встановила, що ОСОБА_4 перераховувала кошти на свої картки та не звітувала за них, про що була складена довідка. У січні 2015 року за ухвалою слідчого судді про проведення ревізії, свідок приймала участь у ревізії фінансово-господарської діяльності КП. Під час ревізії, зокрема, було встановлено, що на картку ОСОБА_4 перераховано 9 тисяч гривень і знято нею 8900 грн., звіти про витрачання цих коштів відсутні. По ситемі «Банк-коієнт» за нею рахувалося 27 тисяч грн., отримані на відрядження, а виявлено звітних документів лише на 3400 грн, авансових звітів не було на всю суму. Виявлено інші порушення, зокрема, на рахунок зарплатний нею перераховано біля 2 тисяч грн. лишніх. За результатами ревізії було складено Акт, де зазначено всі порушення фінансової дисципліни за час роботи ОСОБА_4 головним бухгалтером та зроблено висновок про необхідність відшкодування збитків, спричинених у результаті її діяльності. Заперечень на Акт ніхто не надавав. ОСОБА_4 свідок сама запрошувала по телефону для участі у ревізії, але вона відмовилася з`явитися, надати будь-які пояснення та документи. Свідок вважає, що за виявлені порушення фінансової дисципліни несе відповідальність бухгалтер, а саме ОСОБА_4 ..
Судом не встановлено, що свідки обвинувачення заінтересовані у справі, оскільки всі вони, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень і за відмову від давання свідчень, приведені судом до присяги, заперечували наявність у них конфлікту з обвинуваченою ОСОБА_4 .. Їх пояснення у судовому засіданні послідовні та не суперечать іншим доказам, дослідженим судом. Наявність причин обмовляти обвинувачену цими свідками, судом не встановлена.
З протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 04.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 надано доступ до вказаних матеріалів у 1 томі на 199 аркушах, і вона власноруч зазначила, що з матерілами кримінального провадження ознайомлена в повному обсязі, зауважень та доповнень не має (а.с.254). На досудовому слідстві обвинувачена відмовилася від послуг захисника у присутності захисника ОСОБА_12 та заначила, що у послугах захисника не має потреби та буде захищати свої права сама (а.с.249-250).
Судом встановлено, що скарг на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, а також на їх процесуальні рішення ОСОБА_4 під час досудового слідства не подавала, а також не подавала жодних скарг у підготовчому судовому засіданні. Жоден доказ, наданий стороною обвинувачення, не спростований стороню захисту.
Суд не знаходить підстав для виправдання ОСОБА_4 , а її свідчення суд оцінює критично, оскільки вони суперечать доказам, дослідженим судом, і розцінює ці свідчення, як захисну позицію обвинуваченої з метою уникнути відповідальності за скоєне.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної, її соціальне та сімейне становище. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом визнаються: позитивні характеристики з попередніх місць її роботи та проживання, те, що обвинувачена до адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи всі пом`якшуючі та обтяжуючі вину обвинуваченої обставини, суд приходить до висновку, згідно ч.2 ст.65 КК України,, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, буде призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 191 ч.2 КК України з позбавленням права обіймати посади пов`язані із фінансово-господарською діяльністю на певний строк, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.
Речові докази до кримінального провадження не долучались.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Термін дії запобіжного заходу, обраного судом 19.06.2015 року до ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання сплинув 18.08.2015 року, інший запобіжний захід до неї не обирався.
Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393,395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із фінансово-господарською діяльністю на строк три роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від основного призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (п.2 ч.1 ст.76 КК України).
Речові докази до кримінального провадження не долучались
Термін дії запобіжного заходу, обраного судом 19.06.2015 року до ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання сплинув 18.08.2015 року, інший запобіжний захід до неї не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
Суддя: ОСОБА_1