Справа №459/3097/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000186 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, студента ІІ курсу Інституту економіки та фінансів Львівської комерційної академії, раніше судимого 18.08.2015 року Сихівським районним судом м. Львова за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке відбув, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі угоди про примирення від 12.10.2016 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 28.01.2016 року близько 13 години 15 хвилин, діючи повторно, за попередньою змовою спільно із своїм знайомим ОСОБА_6 , маючи спільний умисел на заволодіння чужим майном, вирішили вчинити крадіжку грошових коштів із скриньки належної благодійній організації «Фундація духовного відродження», яка розташована у аптеці № НОМЕР_1 ТзОВ «Ваша Аптека», що знаходиться за адресою: м. Червоноград вул. Сокальська, 5/1 Львівської області. Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 діючи згідно розподілених ролей із ОСОБА_6 , спочатку зірвали кріплення та пошкодили пломбу, якою була закрита верхня кришка скриньки на пожертви учасникам АТО, після чого, відволікаючи увагу фармацевта даної аптеки, висловивши намір придбання ліків, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали із благодійної скриньки, яка знаходилась на прилавку каси №2 вказаної аптеки, грошові кошти в загальній сумі 400 (чотириста) гривень, після чого з викраденими коштами із місця вчинення кримінального правопорушення втекли, чим заподіяли Благодійній організації «Фундація духовного відродження» матеріальної шкоди на вказану суму. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розподілили між собою викрадені грошові кошти та розпорядилися ними на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

12.10.2016 року між підозрюваним та представником потерпілого укладено угоду про примирення. Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 , застосовуючи ст..69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Заслухавши ОСОБА_4 , врахувавши заяву представника потерпілого від 08.11.2016 року, про затвердження укладеної ними угоди, прокурора, який вважає, що відсутні підстави для відмови у затвердженні вищевказаної угоди, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.

Правова кваліфікація злочину є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб відсутні. ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині. Сторони угоди примирилися. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним. Під час досудового розслідування обвинувачений повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.

Зазначена угода містить відомості про роз`яснення сторонам наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України.

Судом ураховано й те, що злочин, вчинений ОСОБА_4 , належить до злочинів середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про відповідність узгодженого сторонами виду та міри покарання обвинуваченому, судом ураховано: особу винного, який є людиною молодого віку, студент, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Щире каяття у вчиненні злочину та добровільне відшкодування завданих збитків є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд доходить висновку про затвердження розглядуваної угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 374, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 12.10.2016 року, укладену між ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі ст.69 КК України призначити покарання у виді штрафу у сумі 1700 (одна тисяча сімсот),00 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вручити копію вироку сторонам угоди та прокуророві.

Головуючий:ОСОБА_1