В И Р О К
іменем України
Справа №377/42/16-к
Провадження №1-кп/377/13/16
02 березня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворзель Ірпінської міської ради Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.12.2002 р. Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 09.03.2010 р. тим же судом по ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням у сховище за наступних обставин.
29 листопада 2015 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-423», який належить ТОВ «АТБ-Маркет» та розташований за адресою: Київська область, м. Славутич, площа Центральна, буд. 2, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна з проникненням у сховище, вирішив викрасти майно відвідувачів магазину, яке знаходилось у камерах зберігання особистих речей відвідувачів магазину. Реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням у сховище, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшов до камер зберігання біля входу в торгівельний зал у приміщенні магазину, де шляхом використання ключа від камери зберігання, у якій він залишив свою пляшку пива, відкрив сусідню камеру зберігання № 39, у якій знаходилась сумка з речами, що належала ОСОБА_5 , оглянув її вміст та переконався, що в сумці є майно, прикрив двері вказаної камери зберігання, не замикаючи їх на замок, та вийшов з приміщення магазину на вулицю. Перебуваючи на вулиці біля входу у приміщення магазину, ОСОБА_7 побачив свого знайомого ОСОБА_8 і попросив його забрати із зазначеної камери зберігання жіночу сумку ОСОБА_5 , яку нібито забула його дружина. На прохання ОСОБА_7 ОСОБА_8 , не усвідомлюючи у той момент суспільно-небезпечного характеру своїх дій як крадіжки чужого майна, зайшов в приміщення магазину «Продукти-423», знайшов камеру зберігання № 39, на яку йому вказав ОСОБА_7 , відкрив її двері, залишені незамкненими ОСОБА_7 і забрав звідти жіночу сумку вартістю 514 гривень, де знаходилися планшет «Lenovo YOGA Tablet 2» вартістю 4 159 гривень та гроші в сумі 10 000 гривень, загальною вартістю 14 637 гривень, що належали ОСОБА_5 , після чого вийшов з магазину на вулицю та передав їх ОСОБА_7 , який розпорядився ними на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у сховище, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе не визнав і просив виправдати. Суду показав, що до крадіжки речей ОСОБА_5 він не причетний, а її насправді вчинив ОСОБА_8 , який після цього заховав викрадені речі у його квартирі. Камеру зберігання № 39 він відкрив помилково, переплутавши з камерою № 38, де він залишив свою пляшку пива, однак сумки з речами звідти не брав і до себе в квартиру не приносив.
Вислухавши показання потерпілої, свідків, дослідивши надані письмові та речові докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення у сформульованому обсязі.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що була присутня як понятий при проведенні поліцією огляду квартири ОСОБА_10 , де у кухні в тумбочці знайшли планшет, а у підвальному приміщенні будинку знайшли чорного кольору шкіряну жіночу сумку, яка була порожня без грошей, місцезнаходження якої показав ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що була понятим при огляді квартири ОСОБА_10 , під час якого працівники поліції знайшли в кухні в тумбочці планшет в чохлі чорного кольору, а в підвалі будинку знайшли жіночу сумку темного кольору, на яку вказав ОСОБА_11 . При цьому він розповів, що ОСОБА_10 показав в магазині, де сумка, а він її взяв.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що працює охоронцем в магазині «Продукти-423». Під час чергування до нього підійшла дівчина і сказала, що з камери зберігання № 39 пропала її сумка. Він передивився записи камер відеоспостереження внутрішньої і зовнішньої і побачив, що дійсно ця дівчина поклала сумку в камеру № 39 і пішла в зал. Потім до камер зберігання підійшов ОСОБА_10 , відкрив ключем камеру № 38, потім відкрив ключем сусідню камеру № 39, подивився, що в сумці, закрив двері цієї камери, забрав пиво з камери № 38 і вийшов з магазину. Біля магазину він поговорив з ОСОБА_11 , після чого той зайшов в магазин, забрав сумку з камери № 39 і вийшов з нею з магазину. Після цього він сказав дівчині, щоб вона викликала поліцію.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що одного разу біля магазину АТБ зустрів ОСОБА_10 , з яким познайомився за два місяці до того. Зайшов разом з ним в магазин, де бачив як ОСОБА_10 копався в жіночій сумці чорного кольору, що була в камері зберігання, потім він забрав свої речі, а ОСОБА_10 забрав своє пиво і вони вийшли з магазину. Біля магазину він зустрів ОСОБА_11 , який раніше вкрав у нього куртку, дав йому тумака і сказав, щоб повернув куртку. Після цього пішов і з ОСОБА_10 більше не бачився.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що одного разу йшов з магазину і його запросив ОСОБА_10 до себе в квартиру у Вільнюському кварталі випити пива. Потім він запропонував сходити в АТБ купити пиво. По дорозі сказав, що треба забрати в магазині сумку, яку забула його дружина, але він сам не хоче туди заходити. По дорозі два чоловіки дали ОСОБА_10 пляшку пива. Від магазину АТБ він відходив хвилин на 10 до ПриватБанку. Коли повернувся до магазину, з нього виходили два чоловіки. Один з них вдарив його по голові і сказав повернути куртку, яку він насправді не брав. Потім ОСОБА_10 підізвав його, показав на камери зберігання і сказав, щоб він забрав сумку в комірці № 39, яка не замкнута. Він зайшов в магазин і забрав з комірки № 39, яка була незамкнена і не було ключа, шкіряну жіночу сумку темного кольору, яку віддав ОСОБА_10 на вулиці біля «Пам`ятника ангелу». Що було в сумці він сам не дивився. ОСОБА_10 відкрив сумку, витяг звідти планшет чорного кольору, який потім поклав назад і вони удвох пішли до нього додому. Спочатку зайшли в підвал будинку, де ОСОБА_10 щось дістав з сумки, а саму сумку засунув за матрац. Після цього вони піднялися до нього в квартиру, де він бачив як ОСОБА_10 відкривав шафу на кухні і там порпався. Грошей він не бачив. В квартирі вони випили пива. Потім йому зателефонував знайомий міліціонер і запропонував зустрітися біля «Пам`ятника ангелу». Вони пішли туди і там їх обох затримали працівники міліції. Крадіжку сумки він вчинив неусвідомлено, оскільки зі слів ОСОБА_10 сумка належала її дружині, яка її забула. Під час слідства ОСОБА_10 йому пропонував взяти вину на себе, а коли він відмовився, то намагався накинутися на нього у присутності працівників міліції, погрожував дістати з-під землі.
Згідно протоколу огляду місця події від 29.11.2015 р. у шухляді комоду в кімнаті-кухні квартири, де проживав ОСОБА_7 , було виявлено і вилучено планшет «Леново» з чохлом чорного кольору.
Згідно протоколу огляду місця події від 29.11.2015 р. у підвальному приміщенні будинку, де розташована квартира ОСОБА_7 , було виявлено за матрацем і вилучено жіночу сумку чорного кольору.
Згідно заяви ОСОБА_5 нею було надано слідчому коробку від планшету марки «Lenovo YOGA Tablet 2», фіскальний чек магазину «АЛЛО» на придбання товару та сервісну книжку до планшету.
Керуючим магазином «Продукти-423» на запит слідчого було надано оптичний диск «CD-R» з відеозаписом камер відеоспостереження.
За змістом протоколу огляду предметів від 18.01.2016 р. слідчим було проведено огляд: 1) CD-R-диску з відеозаписом камер спостереження магазину «Продукти-423», на якому зафіксовано як ОСОБА_10 відкриває камеру, роздивляється вміст, а потім вказує на неї ОСОБА_11 , після чого останній забирає сумку Коняші; 2) коробки до планшету «Lenovo YOGA Tablet 2» чорного кольору; 3) фіскального чеку магазину «АЛЛО» із зазначенням адреси магазину, дати купівлі, коду товару та його вартості; 4) сервісної книжки до планшету «Lenovo YOGA Tablet 2».
Переглядом файлів CD-R-диску з відеозаписами камер відеоспостереження магазину «Продукти-423» встановлено, що в них містяться зафіксовані відеозображення подій, які відбувалися в полі зору відеокамер, встановлених всередині та зовні приміщення магазину в період часу 29.11.2015 р. з 17 год. 22 хв. до 17 год. 32 хв., з яких видно як ОСОБА_17 , а за ним ОСОБА_10 зайшли у приміщення магазину, де ОСОБА_17 поклав ключку і пішов до торгівельного залу, а ОСОБА_10 відкрив одну з камер зберігання, поклав туди пляшку пива, замкнув двері ключем, забрав його з собою і відійшов в сторону кас на виході з торгівельного залу, зникнувши з поля зору камери спостереження. Після цього в приміщення магазину зайшла ОСОБА_5 , відкрила сусідню камеру зберігання, куди поклала сумку темного кольору, замкнула її ключем, який забрала з собою та пішла в торгівельний зал. Після цього з боку кас з`явились ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , який спочатку відкрив ключем камеру зберігання, куди клав пляшку пива, а потім тим же ключем відкрив сусідню камеру зберігання, куди поклала сумку ОСОБА_5 і певний час порпався там. В цей час ОСОБА_17 дістав з іншої камери зберігання речі і коли їх укладав, то бачив як ОСОБА_10 порпався всередині камери зберігання, у якій була сумка ОСОБА_5 .. Після цього ОСОБА_10 прикрив двері вказаної камери, витяг ключ, вставив його у двері камери, куди клав пиво, відкрив ці двері, забрав пляшку пива і закрив двері камери, залишивши у них ключ та слідом за ОСОБА_17 вийшов з приміщення магазину. На виході вони зустрілися з ОСОБА_11 , який направлявся в приміщення магазину. Його затримав ОСОБА_17 , щось йому сказав, після чого вдарив рукою по голові і пішов геть. Після цього ОСОБА_10 підвів ОСОБА_11 до скляних дверей входу в магазин, щось йому говорив і при цьому рукою вказував через скляні двері магазину в бік камер зберігання всередині магазину. Потім ОСОБА_11 зайшов у приміщення магазину, а ОСОБА_10 став розмовляти з знайомим чоловіком біля входу в магазин. Всередині магазину ОСОБА_11 знайшов камеру зберігання, у якій лежала сумка ОСОБА_5 , відкрив двері цієї камери, які не були замкнені, витяг звідти сумку темного кольору, комусь її показав, вийшов з магазину і намагався її віддати ОСОБА_10 , який у цей час розмовляв з чоловіком і не взяв сумку та показав жестом в сторону від магазину, куди і пішов ОСОБА_11 з сумкою в руці, а за ним пішов ОСОБА_10 і вони зникли з поля зору камер спостереження.
Постановою слідчого від 18.01.2016 р. зазначені компакт-диск з відеозаписами камер спостереження, коробка від планшету «Lenovo YOGA Tablet 2», фіскальний чек магазину «АЛЛО», сервісну книжку до планшету, планшет «Lenovo YOGA Tablet 2», сумка коричневого кольору визнано речовими доказами, з яких останні передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , а компакт-диск залишено на зберігання в матеріалах справи.
Роспискою потерпілої ОСОБА_5 підтверджено отримання нею на зберігання зазначених речових доказів.
Звітом про товарознавчу експертизу майна ФОП ОСОБА_18 встановлено вартість об`єктів оцінки: планшету «Lenovo YOGA Tablet 2» на суму 4159 гривень; сумки жіночої з шкірозамінника на суму 514 гривень.
Даючи оцінку показанням у судовому засіданні потерпілої та свідків, суд вважає їх правдивими і переконливими, оскільки вони є послідовними, логічними та взаємоузгоджуваними між собою та з іншими доказами.
Оцінюючи досліджені у судовому засіданні письмові та речові докази, суд вважає їх достовірними і належними, отриманими з додержанням встановленого законом процесуального порядку.
Суд відхиляє посилання обвинуваченого на те, що відеозаписи камер спостереження, які були переглянуті у судовому засіданні, можуть відрізнятися від тих, які йому були відкриті під час досудового розслідування. При цьому суд виходить з того, що CD-R- диск з відеозаписами був переданий слідчому керуючим магазином, на диску є пояснювальний напис, а свідок ОСОБА_13 охоронець магазину у своїх показаннях повністю підтвердив зміст відеозапису, який переглядав після звернення ОСОБА_5 про зникнення сумки.
Грунтуючись на оцінці наведених доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення у сформульовану обсязі.
Висновок експерта від 23.12.2015 р. № 4-03/2254, згідно якого виявлені на слідосприймаючій поверхні планшету «Lenovo YOGA Tablet 2» сліди папілярних узорів рук залишені не ОСОБА_7 і не ОСОБА_8 , суд не вважає таким, що спростовує пред`явлене обвинувачення, оскільки планшет був у чохлі, на якому слідів пальців рук взагалі не виявлено і це може пояснюватися тим, що він не використовувався ОСОБА_7 за призначенням, а згідно показань ОСОБА_8 він не брав його до рук взагалі.
Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_13 , який не виключає можливості використання ключа від одного замка камери зберігання для відкривання іншої камери зберігання, хоча таких випадків раніше не було.
Суд критично оцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання винуватості та його показання про непричетність до злочину, оскільки його показання спростовані показаннями потерпілої, свідків, дослідженими в судовому засіданні письмовими та речовими доказами, а його винуватість у злочині доведена і сумніву не викликає. Таку позицію обвинуваченого суд вважає способом, обраним ним для свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, оскільки наявність всіх цих ознак підтверджена у судовому засіданні. Обраний ОСОБА_7 спосіб вилучення майна потерпілої шляхом опосередкованих дій з використанням іншої особи, яка була введена ним в оману і не усвідомлювала суспільно-небезпечного характеру своїх особистих дій як крадіжки чужого майна, не впливають на зазначену кваліфікацію злочину, виконавцем якого був ОСОБА_7 ..
Разом з тим, суд не погоджується з пред`явленим обвинуваченням у частині наявності у діях ОСОБА_7 повторності як однієї з кваліфікуючих ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що охоплюється кваліфікацією за ч. 3 цієї статті і виключає її з обсягу пред`явленого обвинувачення, оскільки попередня судимість ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України на час вчинення нового злочину була погашена.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 був засуджений 25.12.2002 р. Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі за злочин, який він вчинив у неповнолітньому віці. Призначене покарання він відбув 14.05.2004 р. і з цього часу слід обчислювати строк погашення судимості. Відповідно до ч. 1 ст. 108 КК України погашення та зняття судимості щодо осіб, які вчинили злочин до досягнення ними вісімнадцятирічного віку, здійснюється відповідно до статей 88-91 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цієї статтею. Згідно п. 3 ч. 2 цієї статті такими, що не мають судимості, визнаються неповнолітні, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину. Оскільки з дня відбуття покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин, вчинений ОСОБА_7 у віці до досягнення вісімнадцяти років і до дня вчинення нового злочину минуло більше трьох років, вказана судимість погашена і не створює правових наслідків у виді повторності нового злочину, передбаченого ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для запобігання нових злочинів, суд бере до уваги, що за ступенем тяжкості вчинений злочин відноситься до тяжких, обвинувачений має непогашену попередню судимість за тяжкі злочини, не був працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризувався формально позитивно, не був одружений, перебував на обліку у лікаря-нарколога, виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю за шкідливими наслідками, однак лікування від алкоголізму не потребує, на обліку у лікаря-психіатра не перебував, має статус евакуйованого із зони відчуження у 1986 році категорії 2.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.
Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує рецидив злочину.
Потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов з вимогами про стягнення 10 000 гривень на відшкодування завданої майнової шкоди та 10 000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, який обвинувачений не визнав у повному обсязі з посиланням на свою непричетність до крадіжки.
Суд вважає правильним цивільний позов потерпілої задовольнити частково з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що крадіжку майна потерпілої ОСОБА_5 вчинив обвинувачений ОСОБА_7 .. З викрадених речей потерпілій не були повернуті гроші і відповідно не була відшкодована завдана майнова шкода на суму 10 000 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього Кодексу особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 2 і 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За правилами ч. 3 цієї статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 4 цієї статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Визначаючи розмір грошової компенсації за завдану моральну шкоду, яку потерпіла обґрунтовує втратою грошей та необхідністю докладати зусилля для компенсації їх втрати, вимушеною відмовою від користування необхідними благами, а також моральним пригніченням та страхом стати жертвою нового злочину, суд бере до уваги характер душевних страждань, їх тривалість, вимоги розумності та справедливості і вважає правильним розмір відшкодування моральної шкоди на суму 2 000 гривень. В іншій частині вимоги про відшкодування моральної шкоди суд відхиляє позов як необґрунтований.
Судові витрати потерпілої по оплаті судового збору з вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають стягненню на її користь з обвинуваченого пропорційно розміру задоволеної вимоги відповідно до ст. 88 ЦПК України, що становитиме 110 грн. 24 коп..
Стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп. з вимоги про відшкодування майнової шкоди, від сплати якого позивач звільнена відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Згідно правил ст. 100 КПК України речові докази:
-CD-R-диск з відеозаписами камер відеоспостереження необхідно залишити на зберігання в матеріалах справи;
-коробку від планшету «Lenovo YOGA Tablet 2», фіскальний чек магазину «АЛЛО», сервісну книжку до планшету, планшет «Lenovo YOGA Tablet 2», сумку коричневого кольору необхідно передати потерпілій ОСОБА_5 ..
Згідно правил ст. 122, 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь
держави підлягають витрати на проведення криміналістичної експертизи на суму 614 грн. 40 коп., підтверджену довідкою експертної установи Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Беручи до уваги, що до набрання вироком законної сили зберігається ризик вчинення обвинуваченим нового злочину, для запобігання якого та для забезпечення виконання вироку необхідно продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно правил ч. 5 ст. 72 КК України час перебування обвинуваченого під вартою при проведенні досудового розслідування та судового розгляду з 29.11.2015 р. по 02.03.2016 р. необхідно зарахувати до строку відбування покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, -
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Строк відбування покарання обчислювати з 2 березня 2016 року, зарахувавши до нього час перебування під вартою при проведенні досудового розслідування та судового розгляду з 29.11.2015 р. по 02.03.2016 р. з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 10 000 гривень на відшкодування майнової шкоди, 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 110 гривень 24 копійки на відшкодування судових витрат, всього 12 110 гривень 24 копійки.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір на суму 551 гривня 21 копійка.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення криміналістичної експертизи на суму 614 гривень 40 копійок.
-CD-R-диск з відеозаписами камер відеоспостереження - залишити на зберігання в матеріалах справи;
-коробку від планшету «Lenovo YOGA Tablet 2», фіскальний чек магазину «АЛЛО», сервісну книжку до планшету, планшет «Lenovo YOGA Tablet 2», сумку коричневого кольору - передати потерпілій ОСОБА_5 ..
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_19