Справа № 738/1303/16-к
№ провадження 1-в/738/649/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складі:
судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно - дострокове звiльнення його вiд відбування покарання, в якому посилається на те, що він відбуває покарання в Менській ВК №91, стягнень та зауважень не має, процесуальні витрати за вироком суду добровільно відшкодував, відбув 3/4 частини призначеного судом покарання, а тому вважає що має право на пільгу передбачену ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Захисник засудженого в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Представники установи виконання покарань та спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибули, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ст.14 ч.1 ст.258 ч.2, ст.69, ст.263 ч.1, ст.69, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 22.11.2014 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення під вартою з 22.11.2014 року по 02.08.2015 року, а саме 8 місяців 11 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає 1 рік 4 місяці 22 дні.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 3/4 частини призначеного судом покарання.

Проте суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність заохочень і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

З матеріалів особової справи засудженого та його характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_5 з 21.10.2015 року відбуває покарання в секторі максимального рівня безпеки Менської ВК №91, де вимоги встановленого порядку відбування покарання та розпорядку дня виконує під контролем, заохочень та стягнень не має, потребує подальшого контролю за його поведінкою з боку адміністрації установи, на виробництві установи не працевлаштований, до виконання робіт із благоустрою установи не залучався. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в сектору відвідує, реагує на них посередньо.

Враховуючи особу засудженого, те що він відбуваючи покарання заохочень та стягнень не має, поведінку засудженого, яка потребує подальшого контролю, суд приходить до висновку, що застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення вiд відбування покарання є передчасним.

На пiдставi викладеного i керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1