Справа № 444/325/13- к
Провадження № 1-кп/444/28/2013
УХВАЛА

судового засідання

11 жовтня 2013 року Жовківський районний суд Львіської області у складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

при секретарі Реміцька І.П.

з участю сторони обвинувачення ОСОБА_1

сторони захисту ОСОБА_2

ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 21 листопада 2012 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, клопотання захисника ОСОБА_3 про визнання недопустимими документальних доказів та про визнання недопустимими речових доказів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження (справа) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

В судовому засіданні, до дослідження судом документів, долучених до матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями про визнання недопустимими речових та документальних доказів.

Просить суд визнати недопустимими речовими доказами пристрій марки АСУС-Р-300 із серійним номером 87AGAS000523, панель управління автомагнітоли марки "Соні" модель СДХ - GT4274E, а також просить визнати недопустимим документальним доказом - довідку ПП "Ярослав-Транс" б/н від 17.05.2012р. та припинити їх дослідження в судовому засіданні.

Вважає, що оскільки представником потерпілого не було представлено акту інвентаризації, чи будь-яких інших доказів первинних документів на викрадені речі які б підтверджували належність їх ПП "Ярослав-транс" на праві приватної власності , то відсутні підстави вважати, що такі взагалі належали ПП "Ярослав-Транс". Окрім того вважає, що довідка вартості не може бути належним документом, який би підтверджував право власності на викрадені речі, що долучені в якості речових доказів, а також по самій вартості викрадених речей не проводилася експертиза, тому відсутні будь-які підстави надавати віру вартості викрадених речей.

Захисник ОСОБА_2 клопотання підтримав, просить таке задовольнити.

Обвинувачений просить клопотання задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечив повністю, вважає таке безпідставним та направленим на затягування розгляду справи.

Представник потерпілого вважає, що у клопотанні слід відмовити.

Вивчивши доводи клопотань захисника ОСОБА_3, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 89 КПК України 2012 року визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

В даному випадку захисник ОСОБА_3, звертаючись до суду з клопотаннями про визнання недопустимим документального документу, а також про недопустимість речових доказів, посилається на те, що потерпілими не представлено жодних доказів щодо власності викрадених речей, а токож щодо вартості викрадених речей посилається на те, що така встановлена не експертом, що на його думку є недопустимим.

Між тим, суд, враховуючи стадію судового розгляду, приходить до висновку про відсутність даних про те, що документи та речові докази, які захисник ОСОБА_3 просить визнати недопустимими доказами у справі, були зібрані не належним суб'єктом їх отримання, або що документи отримані з незаконних процесуальних джерел, чи з порушенням процесуального порядку отримання доказів.

Заявлені в клопотанні докази, що їх просить визнати недопустимими захисник ОСОБА_3 можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидності недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв'язку з іншими доказами суд не вбачає й уважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує обвинувачений, у зв'язку з чим його клопотання задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 350, 369, 371 КПК України 2012р., суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про визнання недопустимими документальних доказів - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про визнання недопустимими речових доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ясиновський Р. Б.