УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/11939/16-к

Провадження № 1-в/638/1177/16
03.08.2016 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо перерахунку строку відбуття покарання,
ВСТАНОВИВ:
22.07.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харків надійшло вищевказане клопотання.
В обгрунтування клопотання засуджений ОСОБА_4 вказав, що він за попереднім строком ув`язнення знаходився в СІЗО №27 м. Харкова з травня 2012 року по квітень 2013 року, до моменту набрання вироком законної сили.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
З матеріалів справи вбачається, що вирок Печенізького районного суду Харківської області було винесено 09.10.2012 року. Також вироком Печенізького районного суду Харківської області від 04.02.2016 року шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Печенізького районного суду Харківської області від 09.10.2012 року призначено ОСОБА_4 остаточну міру покарання у вигляді 1 (одного) року 1(одного) місяця позбавлення волі.
Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включаються, зокрема, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
В силу ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою до засудженого не обирався, в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, а перебування засудженого в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, як і термін слідування під вартою особи зі слідчого ізолятора до установи відбування покарань не підлягає зарахуванню у строк попереднього увязнення, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього увязнення в строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання».
Відповідно до Роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зазначається, що незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє увязнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Вислухавши думку учасників процесу, на підставі викладеного та керуючись ст. ст.533, 535 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо перерахунку сроку відбуття покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.
Суддя