Єдиний унікальний номер 722/1376/16-к
Номер провадження 1-в/722/832/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника СВК №67 ОСОБА_5
та засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням захисника ОСОБА_4 , поданим в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
в с т а н о в и в :
Захисник ОСОБА_4 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_6 , звернувся до суду з письмовим клопотанням про можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
У судовому засіданні засуджений та захисник підтримали клопотання. Вважали, що поведінка засудженого є сумлінною і своїм ставленням до праці він довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення. На їх думку, характеристика засудженого, видана адміністрацією колонії, а також інші докази, що містяться в особовій справі засудженого, суперечать відомостям, зазначеним в Щоденнику індивідуальної роботи із засудженим. Також зазначили, що засуджений під час відбування покарання не бажав працювати на виробництві установи, реалізуючи своє право на це, передбачене законом, а дисциплінарні стягнення на нього накладені необгрунтовано.
Представник Сокирянської виправної колонії №67 (надалі СВК) та прокурор судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки вважають, що підстави для того відсутні.
З досліджених у судовому засіданні долучених до клопотання та наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.10.2013 року за ст. 121 ч.2 296 ч.2, 70 ч.1 КК України на 7 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 24.12.2011 року.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.02.2016 року ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України.
З 08.02.2014 року ОСОБА_6 відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії №67.
Кінець строку відбування засудженим покарання - 03.12.2016 року.
ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, на час розгляду справи відбув більше двох третин строку призначеного покарання.
З характеристики, затвердженої 26.04.2016 року начальником СВК № 67, довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку, документів особової справи засудженого та Щоденника індивідуальної роботи із засудженим судом встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_6 за час утримання в слідчому ізоляторі м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався. По прибуттю до СВК і по даний час до оплачуваних робіт не залучається у зв`язку з стійким небажанням працювати. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує неохоче та лише під контролем. За час перебування в установі характеризується негативно, за порушення вимог режиму відбування покарання в п`яти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. На даний час всі стягнення є діючими, засудженим у встановленому законом порядку не оскаржені, тому у відповідності до вимог ст.133 КВК України засуджений являється злісним порушником вимог режиму відбування покарання. Заохочень не має. Товаришує із засудженими негативної спрямованості. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні, відвідує, реагує на них негативно. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи. По відношенню до представників адміністрації тактовний. Участі в програмах диференційованого виховного впливу в даний час не приймає. За період відбування покарання здобув спеціальність «Столяр будівельний ІІ розряду», закінчивши навчальний центр при установі.
З довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_6 встановлено, що останній за час відбування покарання має п`ять не погашених у встановленому законом порядку дисциплінарних стягнень, накладених 29.05.2015 року, 30.07.2015 року, 10.08.2015 року, 05.10.2015 року та 04.04.2016 року, внаслідок чого у відповідності до вимог ст.133 КВК України засуджений являється злісним порушником вимог режиму відбування покарання.
Довідкою №439 від 26.04.2016 року, виданою відділом організації та нормування праці СВК підтверджується, що за час відбування покарання в даній колонії ОСОБА_6 жодного дня не працював та жодних норм виробутку не виконував.
Довідкою №349 від 26.04.2016 року, виданою в.о. начальника медичної частини СВК підтверджується, що засуджений ОСОБА_6 з моменту прибуття до колонії є фізично здоровим, працездатним та за наданням медичної допомоги не звертався (а.о.с177).
Відповідно до атестаційного листа за результатами атестації станом на 18.01.2016 року ОСОБА_6 є злісним порушником режиму (а.о.с.159).
Протоколом №61 від 10.03.2016 року комісією СВК №67 вирішено відмовити ОСОБА_7 в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення, як особі яка не довела свого виправлення (а.о.с.165).
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціаліщація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізщації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Частиною другою ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Тобто, застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можливе за умови доведення ним свого виправлення, яке підтверджується наявністю двох обставин: 1. Сумлінна поведінка під час відбування покарання; 2. Сумлінне відношення до праці.
Жодними матеріалами особової справи засудженого, а також жодними доказами судової справи не доведено, що протягом часу відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі останній бездоганно та сумлінно поводився та сумлінно відносився до праці, адже дослідженими судом доказами стверджується, що за місцем відбування покарання засуджений характеризується негативно, як особа яка є злісним порушником режиму відбування покарання, що заперечує наявність сумлінної поведінки останнього.
Крім того, дослідженими судом заявами засудженого, наявними в матеріалах його особової справи (а.о.с.131, 142) підтверджується, що останній не мав бажання брати участь у трудовій діяльності під час відбування покарання, тому на виробництві установи він не працював, а роботи із благоустрою установи виконував неохоче та лише під контролем. Дані обставини свідчать про відсутність сумлінного відношення ОСОБА_6 до праці.
Тобто, сторонами не надано та в матеріалах особової справи засудженого відсутні докази, які стверджують наявність обставин та умов, передбачених ст.81 ч.2 КК України, а ступінь виправлення засудженого, встановлений висновком атестаційної комісії установи, є недостатнім, не відповідає вимогам вищезазначеної статті КК України.
Суд враховує, що під час провадження по кримінальній справі ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, а під час даного судового засідання визнав її повністю.
При цьому, суд не приймає до уваги доводи захисника та засудженого щодо аналізу наявних в особовій справі засудженого доказів, оскільки на час розгляду судом справи накладені на ОСОБА_6 дисциплінарні стягнення є не скасованими, тобто діючими.
Крім того, критичний аналіз обставин, зазначених в характеристиці засудженого автоматично не підтверджує наявність умов, передбачених ст.81 ч.2 КК України.
Проаналізувавши всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б підтверджували той факт, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_6 довів своє виправлення, тобто відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити, за його безпідставністю.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .