Єдиний унікальний номер 225/3779/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1052/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті, у залі судових засідань апеляційного суду Донецької області в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002065 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 08 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дзержинська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 25 листопада 2004 року Київським районним судом міста Донецька за ст.185 ч.3, ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; 2) 28 серпня 2012року Петровським районним судом міста Донецька за ч.3 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 25 березня 2015 року звільненого умовно-дострокове на 1 рік 3 місяці 24 дні; 3) 26 квітня 2016 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 263 ч.1, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1, 4 КК України ОСОБА_7 частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 528,18 гривень

в с т а н о в и л а:

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_7 визнано винним у тому, що приблизно 07 грудня 2015 року біля 10 годині він, знаходячись в селише Новгородське міста Торецька Донецької області, біля мосту який розташований в районі вулиці Першотравневої, знайшов на землі полімерний пакет, в якому перебував корпус ручної гранати і запал від гранати, тим самим придбав вказаний боєприпас, і розуміючи протиправність своїх дій, незаконно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматично і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, поклав пакет з гранатою, та запалом у кишеню куртки одягненої на ньому і став носити при собі, без передбаченого законом дозволу.

08 грудня 2015 року, в період часу з 17 години 30 хвилин до 18 години, працівниками поліції, у присутності понятих в ході особистого огляду, який проводився на вулиці Заречна селища Новгородське міста Торецька Донецької області, біля переїзду поблизу залізничної станції Фенольна, вилучили у ОСОБА_7 поліетиленовий пакет в якому знаходились корпус гранати з запалом, згідно висновку експерта № 239 від 08 квітня 2016 року, надані на дослідження об`єкти: № 1 із «А-111-83 Т» є основною складовою частиною бойового припасу, а саме корпусом гранати РГД-5 (без запалу). В якому розміщена трубка для запала та розривний заряд вибухової речовини (тротил-100-115г.). Корпус виготовлений промисловим шляхом та призначений для використання його, у поєднані із штатним для нього уніфікованим запалом ручної гранати УЗРГМ(УЗРГМ-2), в осколковій ручній наступальній гранаті дистанційної дії РГД-5. Об`єкт № 2 із «39-77 УЗРГМ 583» є бойовим припасом, а саме промислово виготовленим уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ, який відноситься до засобів детонування (створення вибухового імпульсу) та призначений для підриву розривного заряду гранат Ф-1, РГД-5 та РГ-42. Корпус гранати РГД-5(об`єкт № 1) у сукупності з уніфікованим запалом ручної гранати УЗРГМ (об`єкт № 2) є повністю спорядженою та готовою до використання за призначенням осколковою ручною наступальною гранатою дистанційної дії РГД-5, яка відноситься до бойових припасів. Запал УЗРГМ « 39-77 УЗРГМ 583» придатний до здійснення вибуху. Корпус гранати РГД-5 «А -111-83 Т» придатний до здійснення вибуху у конструктивному поєднанні із запалом УЗРГМ «39-77 УЗРГМ 583», які ОСОБА_7 , незаконно придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведенність його вини та правильність кваліфікації дій, просить вирок суду змінити та пом`якшити покарання.

У запереченнях проти апеляційної скарги прокурор просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 1, 4 ст. 70 КК України в апеляційному порядку оскаржено не було.

В ході розгляду провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 погодився з обставинами вчинення ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, тому, в порядку ст. 404 КПК України, в цій частині висновки суду в апеляційному порядку не перевіряються

Обговорюючи доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання, колегія суддів вважає їх не слушними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, та обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Остаточне покарання, суд першої інстанції визначив у відповідності до вимог ч.1, 4 ст.70 КК України, частково приєднавши покарання, не відбуте за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини проти чужої власності, відбував покарання у вигляді позбавлення волі і знов вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів. Зазначене вказує на вперте небажання обвинуваченого вести законослухняний спосіб життя.

Колегія суддів, вважаючи, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 дотримався вимог ст. 65 КК України, не вбачає підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання, призначене покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При обранні міри покарання судом належним чином враховано визнання обвинуваченим вини, ступень реалізації злочинного умислу, дані про особу винного та обрано покарання в межах санкції інкрімінуємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання більш м`якого, немає.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та скасування вироку суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, оскільки вказаний вирок є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а доводи скарги останнього такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 08 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк утримання ОСОБА_7 під вартою з 08 липня 2016 року по22 вересня 2016 року зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: