Справа № 464/7610/14-к
пр.№ 1-кс/464/1894/14
У Х В А Л А
30.07.2014 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку ст.ст.303-304 КПК України на рішення слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000399 від 02.03.2014 р. Свої вимоги мотивує тим, що 02.03.2014 р. близько 03.00 год. у м. Львові по вул. Стрийській 71, ОСОБА_6 разом із іншими невідомим особами йому було нанесено тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень. 02.03.2014 р. по даному факту слідчим СВ Сихівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області було внесено відомості до ЄРДР. 11.07.2014 р. його захисник ОСОБА_4 звернувся до прокурора та слідчого із заявою-клопотанням про залучення ОСОБА_3 до участі у вказаному кримінальному провадженні як потерпілого на підставі ст. 55 КПК України, однак вказане клопотання не було задоволено. Вважає, що він як особа, якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, має бути залучений до кримінального провадження у статусі потерпілого, тому просить винести ухвалу про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000399 від 02.03.2014 р.
При розгляді скарги ОСОБА_7 та його захисник вимоги скарги підтримали, дали пояснення аналогічні її змісту. Додатково пояснили, що кримінальне провадження № 0000399 від 02.03.2014 р. внесено у ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 . Однак, після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 02.03.2014 р. , він також звертався у Франківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області із заявою про внесення відомостей у ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Проте вказане кримінальне провадження на даний час слідчим закрито. Вказане рішення слідчого ОСОБА_7 та його захисником не оскаржувалося. Просили скаргу задоволити та визнати ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000399 від 02.03.2014 р.
Прокурор проти заявленої скарги заперечив та пояснив, що кримінальне провадження № 0000399 від 02.03.2014 р. внесено у ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. 15.07.2014 р. у вказаному провадженні ОСОБА_3 оголошено про підозру, а тому враховуючи те, що підозрювана особа не може перебувати у статусі потерпілого по одному і тому ж провадженні, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Як встановлено при розгляді скарги, 02.03.2014 р. слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області за заявою ОСОБА_6 внесено у ЄРДР відомості про кримінальне провадження за №000399.
15.07.2014 р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Із листа першого заступника начальника СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області № 16/9-г/26 від 17.07.2014 р. вбачається, що заява-звернення адвоката ОСОБА_4 надійшла за належністю до Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області 15.07.2014 р., і така розглянута та долучена до матеріалів кримінального провадження. Крім того роз`яснено, що оскільки ОСОБА_3 15.07.2014 р. оголошено про підозру у кримінальному провадження за №000399, тому він, як підозрювана особа, не може перебувати у статусі потерпілого по одному і тому ж провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При розгляді справи із пояснень ОСОБА_3 встановлено, що такий звертався із заявою у Франківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області про внесення відомостей у ЄРДР по факту нанесення йому тілесних ушкоджень 02.03.2014 р. близько 03.00 год у м. Львові, по вул. Стрийській 71. Постановою слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області провадження по даному кримінальному провадження закрито, і зазначене рішення слідчого ОСОБА_3 та його захисником не оскаржувалося.
Згідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.
У п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що сторонами кримінального провадження є :
- з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом;
- з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Відтак, задля дотримання принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні одна і та ж особа не може у одному кримінальному провадженні виступати на боці обвинувачення та на боці захисту.

Враховуючи наведене вище, приходжу до переконання, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя , -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у львівській області про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000399 від 02.03.2014 р.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1