Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортничі Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, офіційно працюючого ТОВ «Майком», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
Слідчий СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваної враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у мотивувальній частині клопотання, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушеньня, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, враховуючи особу підозрюваного та її соцільний статус, а саме те, що ОСОБА_5 було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у вчинені злочину проти життя та здоров`я особи за ч.2 с. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років також останій будучи обізнаним з мірою покарання перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати об`єктивному розслідуванню справи, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам без визначення розміру застави так, як злочин вчинено, із застосуванням насильства.
Підозрюваний підримав думку захисника.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України виходячи з того, що він 11.11.2016 приблизно о 14 год. 00 хв. прийшов з метою зустрічі зі своєю малолітньою дитиною, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якої запропонував своїй колишній дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вжити алкогольних напоїв.
Приблизно о 17 год. 30 хв. повернувся з роботи гр. ОСОБА_9 , який проживає разом з ОСОБА_8 у вказаній квартирі та приблизно о 23 год. 00 пішов з останньою та її дитиною спати в кімнату № 2, а ОСОБА_5 , мотивуючи пізній час та відсутність грошових коштів на таксі, залишився переночувати в кімнаті № 1, де безпосередньо вживав алкогольні напої.
12.11.2016 приблизно о 02 год.00 хв., в житловій кімнаті № 1 вказаної квартири, у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на грунті ревнощів до ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , у вказаний час, взяв з кухонної кімнати даної квартири предмет, схожий на ніж, керуючись мотивом ревнощів та злості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , умисно заподіяв останньому різану рану шиї зліва з ушкодженням внутрішньої яремної вени.
Тим самим, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 вистрибнув через балкон даної квартири, щоб врятуватися від продовження злочинних дій ОСОБА_5 .
12.11.2016 року о 19 год. 00 хв. - підозрюваного затримано у порядку ст. 208 КПК України.
12.11.2016 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
З положень ст. 183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події з додатками (фототаблиця) від 12.11.16 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж з слідами речовини бурого кольору, а також змиви речовини бурого кольору; в протоколі огляду місця події від 12.11.16 за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, каб. 313, за участю ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено його одяг (светр з плямами речовини бурого кольору, та джинси з краплинами речовини бурого кольору), в який він був одягнутий на момент вчинення ним замаху на вбивство ОСОБА_9 ; в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; довідці з КМКЛ ШМД № 269 від 12.11.16, згідно якої ОСОБА_9 доставлено з діагнозом: різана рана шиї зліва, з ушкодженням внутрішньої яремної вени, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати об`єктивному розслідуванню справи, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
В свою чергу, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Крім того, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення заставим так, як особа підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.
Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, у межах шістдесяти діб, а саме по 10 січня 2017 року.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1