ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1282/16-к
Провадження № 1-кс/210/154/16

"19" лютого 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, громадянин України, раніше не судимий, не працюючий, студент Харківського національного універсітету радіоелектроники, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0003078 від 23.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В :
18.02.2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу звернувся старший слідчий СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 ,

Відповідно до клопотання слідчого, 23.10.2015 року, близько 12.00 години ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , маючи інформацію про здійснення нібито незаконної вирубки лісу, прибули на територію ділянки №4 кварталу №66 урочища «Дзержинське» ДП «Криворізьке лісове господарство» в районі вул. Дніпропетровське шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, з метою запобігання вчиненню зазначених дій.

Де в цей же час на вказаній лісовій ділянці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись робітником ДП «Криворізьке лісове господарство», у складі робочої бригади, згідно лісорубного квитка від 21.10.2015 року виданого керівництвом зазначеного лісового господарства, здійснював вибірково-санітарну вирубку дерев.

Безпідставно підозрюючи робітників ДП «Криворізьке лісове господарство» у здійсненні незаконної вирубки дерев, ОСОБА_6 спровокував сварку з ОСОБА_8 та утримуючи у лівій руці мобільний телефон з функціями фотозйомки та відеозапису, почав знімати ОСОБА_8 .

Зазначені дії ОСОБА_9 обурили ОСОБА_8 та він спробував прикрити рукою об`єктив камери мобільного телефону ОСОБА_9 , запобігаючи в такий спосіб спробам його відео фіксації, чим викликав в свою чергу у ОСОБА_9 обурення на свої дії та раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись на ділянці № 4 кварталу №66 урочища «Дзержинське» ДП «Криворізьке лісове господарство» в районі вул. Дніпропетровське шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, діючи з метою спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, з мотивів неприязні до нього, дістав з кишені вдягненої на ньому куртки газовий балончик з невстановленою слідством хімічною речовиною та близько о 12.10 годин 23.10.2015 року почав умисно розбризкувати дану речовину в обличчя потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: хімічного опіку слизових оболонок обох очей, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2723 від 31.12.2015 року за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 24.11.2015 року, близько 12.00 годин, ОСОБА_6 , у складі автомобільної колони громадських активістів, з метою демонстрації протесту, щодо проведення мітингу «За стабильний Кривбасс против львовских и Днепропетровских рейдеров», який проводився згідно повідомлення Криворізького регіонального відділення Українського союзу промисловців і підприємців вих.№0061/16 від 23.11.2015р., та проходив на площі Радянська, 1 в Дзержинському районі м.Кривого Рогу, прибув на автомобілі ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 на майданчик, поблизу ТРК «Юніон» по вул. Димитрова, 30г в Дзержинському районі м.Кривого Рогу, розташований навпроти місця проведення даного масового заходу.

Проявляючи свою незгоду з вказаним мирними заходами громадян, та створюючи перепони їх подальшому проведенню, зазначені громадські активісти почали подавати звукові сигнали зі своїх автомобілів та вмикати сирени мегафонів.

В цей же час, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилася на даній площі та приймала участь у проведенні мітингу, будучи невдоволеною діями зазначених осіб, підійшла до малознайомого їй ОСОБА_6 , який утримував у руці мегафон з увімкненою сиреною та попрохала його вимкнути зазначений звуковий пристрій.

На вказаному ґрунті ОСОБА_6 проявляючи своє неприязне ставлення до ОСОБА_10 , як до політичного опонента, з близької відстані спрямував їй в обличчя мегафон посиливши гучність сирени.

Після чого, ОСОБА_10 , намагаючись ухилитися від спрямованого на неї звукового потоку, рукою відвела від себе мегафон, який ОСОБА_6 продовжував утримувати у руці, що викликало в свою чергу у останнього обурення та умисел на спричинення тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, з мотивів неприязні до неї, ОСОБА_6 дістав з кишені вдягненої на ньому куртки газовий балончик з невстановленою слідством хімічною речовиною та знаходячись на ділянці майданчику поблизу ТРК «Юніон» по вул. Димитрова, 30 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, близько о 12.10 годин 24.11.2015 року почав умисно розбризкувати дану речовину в обличчя потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: хімічного опіку шкіри обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2532 від 04.12.2015 року за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Також, 02.12.2015 року, у вечірній час ОСОБА_6 знаходився поблизу будівлі Криворізької міської ради, розташованої на площі Радянська, 1 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, де відбувалася безстрокова акція протесту проти результатів виборів міського голови міста Кривого Рогу.

В цей же час біля будівлі Криворізької міської ради відповідно до вимоги начальника Криворізького відділу поліції ОСОБА_11 зазначеної в службовій телеграмі №10/113 від 30.11.2015 року знаходилися співробітники патрульної поліції, які згідно наданих їм повноважень, на підставі п.10 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року (далі Закону) вживали заходів по забезпеченню публічної безпеки та порядку на площі та в приміщенні Криворізької міської ради, серед яких знаходилися співробітники Криворізької відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сержант поліції ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначені на посади відповідно до наказу №1о/с від 07.11.2015 року Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Вказані працівники поліції у відповідності до ст. 17 Розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону перебували на службі у форменому обмундировані, визначеному для працівників міліції, з відповідними знаками розрізнення.

О 22.05 годин 02.12.2015 року до чергового чергової частини Криворізької відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, надійшло анонімне повідомлення про наявність вибухового пристрою в будівлі Криворізької міської ради.

У зв`язку з тим, що вказане анонімне повідомлення, створювало загрозу загибелі та травмування людей, співробітники поліції, що здійснювали охорону публічної безпеки та порядку в приміщенні та поблизу будівлі міської ради, згідно наданих їм повноважень, на підставі п.4 ч.1 ст. 23, п.5 ч.1 ст. 31 Закону, вживаючи превентивні поліцейські заходи, спрямовані на усунення загрози життю та здоров`ю людей та публічній безпеки, розпочали евакуацію людей з даної будівлі, обмежуючи доступ до приміщення Криворізької міської ради інших фізичних осіб та негайне проведення робіт по встановленню місця знаходження вибухівки.

Під час проведення зазначених поліцейських заходів, близько о 22.30 годин 02.12.2015 року ОСОБА_6 з іншими невстановленими особами в кількості приблизно більше 50 осіб, наблизились до приміщення Криворізької міської ради та будучи незадоволеним правомірними діями співробітників поліції, почали порушувати публічний порядок шляхом висловлювання відносно працівників поліції ненормативної лексикою та штовханням останніх. Де в цей же час ОСОБА_6 через центральні вхідні двері намагався ввірватись до приміщення міськради.

Діючи у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію» співробітники поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебуваючи у зимовому форменому одязі, при виконанні своїх службових обов`язків, зробили ОСОБА_6 зауваження, щодо негайного припинення порушення публічного порядку, пояснивши причини обмеження доступу до приміщення Криворізької міської ради.

Однак, ОСОБА_6 ігноруючи законні вимоги працівників поліції, близько о 22.40 годин 02.12.2015 року знаходячись на ганку будівлі Криворізької міської ради, розташованої на площі Радянська, 1 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, усвідомлюючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є працівниками правоохоронного органу, які здійснюють покладені на них службові обов`язки по охороні публічного порядку, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, почав умисно хапати сержанта поліції ОСОБА_12 руками за формений одяг та діставши з кишені газовий балончик з невстановленою слідством хімічною речовиною, умисно розбризкав дану речовину в обличчя сержанту поліції ОСОБА_12 та сержанту поліції ОСОБА_13

ОСОБА_6 , повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.345 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо просили задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 , кожен окремо, у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, зокрема, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; тощо, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю (ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 194 КПК України).

Разом з тим, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Так, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод № ETS 005 від 04.11.1950 р., ратифікована 17.07.1997 року, набрала чинності 11.09.1997 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції - пропорційності та забезпечення рівності інтересів - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

Так, у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Згідно витягу з кримінального провадження внесеного 23 жовтня 2015 року до ЄРДР під № 0003078 розпочате досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 даних кримінальних правопорушень обґрунтована в клопотанні протоколами допитів потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;протоколами допитів свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; висновками судово-медичних експертиз.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру 10 лютого 2015 року, повідомлення про підозру вручено.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора та слідчого про наявність такого ризику як вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий, кількість пред`явлених підозрюваному епізодів вчинення злочину не може бути доказом зазначеного ризику, оскільки вина у судовому порядку не встановлена.(вирок відсутній)

Також слідчий суддя відхиляє доводи прокурора про необхідність застосування домашнього арешту та покладання заборони залишати місце проживання з 20:00 до 08:00год. у зв`язку з наявністю ризику впливу на свідків та потерпілих, оскільки навіть з покладанням на підозрюваного обмежень щодо залишення місця проживання в певний час, останній не буде позбавлений можливості впливати на свідків та потерпілих в період з 08:00год. по 22:00год.

Також враховую, що на момент розгляду клопотання слідчому судді не надані матеріали, передбачені ст. 178 КПК України, які б надавали оцінити в сукупності обставини щодо: стану здоров`я підозрюваного, репутації підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В силу положень ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яким обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, неодружений, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є студентом Харківського національного університету радіоелектроніки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, недоведеність прокурором необхідності застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, вважаю, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 ,- відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, а саме до 18 квітня 2016 року, включно, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з населеного пункту за місцем проживання - м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1