Справа № 337/336/16-к
Провадження № 1-кп/337/45/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представників потерпілих: БК «Хортицький», ПАТ «Київстар»

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

законних представників неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представників Служби (Управління) у справах дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_14

представника молодіжної превенції Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП Запорізької області ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с.Володимирівське Запорізького району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, навчається у Запорізькому професійному ліцеї автотранспорту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.05.2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.2; 27 ч.3, 190 ч.2; 304 ч.1 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м.Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, навчається у Запорізькому професійному ліцеї, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.02.2016 року застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлено особливі вимоги до поведінки неповнолітнього, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України через не досягнення віку з якого настає кримінальна відповідальність, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилася у м.Запоріжжя, громадянки України, не одруженої, освіта неповна середня, навчається у загальноосвітній школі № 9 м.Запоріжжя, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2; 27 ч.2, 190 ч.2 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в :

21.11.2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 у співучасті з неповнолітньою ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності та відносно якого ухвалою суду від 29.02.2016 року застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлено особливі вимоги до поведінки неповнолітнього, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, виконуючи роль організатора, знаходячись біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_7 , запропонував неповнолітньому ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, заволодіти майном ОСОБА_16 шляхом зловживання його довірою. При цьому неповнолітній ОСОБА_8 запропонував умовити неповнолітню ОСОБА_9 також вчинити кримінальне правопорушення шляхом отримання від ОСОБА_16 його мобільного телефону під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, на що ОСОБА_9 погодилась.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, неповнолітня ОСОБА_9 , використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_16 , попросила під приводом подзвонити у неповнолітнього ОСОБА_16 мобільний телефон «Samsung GT-S7272HKASEK», який належить ОСОБА_17 , вартістю 2090 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 2 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 01 грн., на що неповнолітній ОСОБА_16 , будучи введеним в оману, погодився та передав ОСОБА_9 вказане майно для здійснення дзвінка.

З метою реалізації злочинного умислу, продовжуючи виконувати відведену їй роль виконавця, неповнолітня ОСОБА_9 , розмовляючи по телефону, відійшла від місця перебування ОСОБА_16 , де, зникнувши з поля зору останнього, передала мобільний телефон ОСОБА_7 та неповнолітньому ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, шляхом укладення договору застави у ломбарді «Капітал»,який розташований за адресою: АДРЕСА_8 , отримали грошові кошти у розмірі 500 грн., які витратили разом з неповнолітньою ОСОБА_9 на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності та неповнолітньою ОСОБА_9 , заволоділи майном ОСОБА_17 , спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2133 грн.

Крім того, 21.11.2015 року, приблизно о 16-00 годині, ОСОБА_7 , будучи особою повнолітньою, з метою вчинення злочину, а саме незаконного заволодіння майном ОСОБА_16 , яке належить ОСОБА_17 , розуміючи, що для вчинення злочину знадобиться допомога сторонніх осіб, як співучасників кримінального правопорушення, достовірно знаючи та розуміючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є неповнолітніми, запропонував їм вчинити вказаний злочин, на що останні погодились та шляхом зловживання довірою, заволоділи майном неповнолітнього ОСОБА_16 , а саме мобільним телефоном «Samsung GT-S7272HKASEK», який належить ОСОБА_17 , вартістю 2090 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 2 грн., сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 01 грн., та розпорядилися вказаним майном на власний розсуд. Тим самим ОСОБА_7 втягнув неповнолітніх ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 у злочинну діяльність.

Також, 14.10.2015 року, близько 14-00 години, неповнолітній ОСОБА_8 , за попередньою змовою разом з двома не встановленими особами, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у загальному коридорі квартир АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 , шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед «Азімут» вартістю 3000 грн., що належить ОСОБА_18 , та велосипед «Аванті» вартістю 1900 грн., що належить ОСОБА_19 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_18 матеріальний збиток на суму 3000 грн., потерпілому ОСОБА_19 на суму 1900 грн.
22.11.2015 року, близько 05-00 години, неповнолітній ОСОБА_8 за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заволоділи майном ОСОБА_21 при наступних обставинах.
22.11.2015 року, близько 05-00 години, знаходячись біля торгівельного кіоску, розташованому біля будинку АДРЕСА_11 , неповнолітній ОСОБА_8 , неповнолітня ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 познайомилися з раніше незнайомим чоловіком ОСОБА_21 , який запропонував їм вжити спиртні напої, на що вони погодились. Після того, як ОСОБА_21 двічі здійснив купівлю спиртних напоїв та продуктів харчування за власний рахунок, розраховуючись при цьому як готівкою, так і шляхом використання банківської картки, у неповнолітнього ОСОБА_8 , неповнолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_20 виник спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_21 .
З метою реалізації спільного злочинного умислу, вони розподілили між собою ролі співучасті, при цьому неповнолітній ОСОБА_8 разом з ОСОБА_20 повинен був здійснити зняття грошових коштів з банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , оформленої на ім`я ОСОБА_21 , використавши пін-код цієї картки, який мала повідомити неповнолітня ОСОБА_9 .
Після цього, з метою реалізації спільного злочинного умислу, неповнолітня ОСОБА_9 разом з ОСОБА_21 направилась до супермаркету «АТБ», де запам`ятала пін-код банківської картки «Приватбанк», якою розраховувався ОСОБА_21 за продукти харчування та спиртні напої, а неповнолітній ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_20 залишилися чекати їх на вулиці. Після того, як неповнолітня ОСОБА_9 разом з ОСОБА_21 вийшла з супермаркету «АТБ», з метою подальшої реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 відволік увагу ОСОБА_21 , спровокувавши останнього на бійку, чим скористався ОСОБА_22 , та таємно викрав гаманець ОСОБА_21 з банківською карткою банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_21 , яку у подальшому передав неповнолітньому ОСОБА_8 .
Продовжуючи спільний злочинний умисел, з метою заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_8 разом з ОСОБА_20 , скориставшись пін-кодом, який їм повідомила неповнолітня ОСОБА_9 , направились до банкомату банку «Приватбанк», що розташований за адресою: проспект Ювілейний, буд. 26-Б в місті Запоріжжі, де, близько 06 годині 41 хвилини, перевели у готівку грошові кошти у сумі 700 грн., які у подальшому разом витратили на власний розсуд.
Таким чином неповнолітній ОСОБА_8 , за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 заволоділи майном ОСОБА_21 , спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 700 грн.
Крім того, неповнолітня ОСОБА_9 у співучасті з ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, 21.11.2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, виконуючи відведену їй роль виконавця, знаходячись біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_7 , попрохала під приводом подзвонити у неповнолітнього ОСОБА_16 мобільний телефон «Samsung GT-S7272HKASEK», який належить ОСОБА_17 , вартістю 2090 грн., із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 2 грн., сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 01 грн., на що останній погодився та передав ОСОБА_9 вказане майно для здійснення дзвінка.
З метою реалізації злочинного умислу, продовжуючи виконувати відведену їй роль виконавця, неповнолітня ОСОБА_9 , розмовляючи по телефону, відійшла від місця перебування ОСОБА_16 , де, зникнувши із поля зору останнього, передала мобільний телефон неповнолітньому ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, та ОСОБА_7 шляхом укладення договору застави у ломбарді «Капітал», що розташований за адресою: вул. Новгородська, 5/1 у м.Запоріжжі, отримали грошові кошти у розмірі 500 грн., які витратили разом з неповнолітньою ОСОБА_9 на власний розсуд.
Таким чином неповнолітня ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, заволоділи майном ОСОБА_17 , спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2133 грн.
Крім цього, 22.11.2015 року, близько 05-00 години, неповнолітня ОСОБА_9 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заволоділи майном ОСОБА_21 , при наступних обставинах.
22.11.2015 року, близько 05-00 години, знаходячись біля торгівельного кіоску, розташованому біля будинку АДРЕСА_11 , неповнолітня ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 познайомилися з раніше незнайомим їм чоловіком ОСОБА_21 , який запропонував їм вжити спиртні напої, на що вони погодились. Після того, як ОСОБА_21 двічі здійснив купівлю спиртних напоїв та продуктів харчування за власний рахунок, розраховуючись при цьому як готівкою, так і шляхом використання банківської картки, у ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , неповнолітнього ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_21 .
З метою реалізації спільного злочинного умислу розподілили ролі співучасті, при цьому неповнолітня ОСОБА_9 повинна була запам`ятати пін-код картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформленої на ім`я ОСОБА_21 , та таємно викрасти із гаманця ОСОБА_21 вищезазначену банківську картку.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, виконуючи відведену їй роль, неповнолітня ОСОБА_9 разом з ОСОБА_21 направилась до супермаркету «АТБ», де запам`ятала пін-код банківської картки «Приватбанк», якою розраховувався ОСОБА_21 за продукти харчування та спиртні напої, а ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та неповнолітній ОСОБА_8 залишилися чекати їх на вулиці. Після того, як неповнолітня ОСОБА_9 разом з ОСОБА_21 вийшла з супермаркету «АТБ», з метою подальшої реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 відволік увагу ОСОБА_21 , спровокувавши останнього на бійку, чим скористався ОСОБА_24 та таємно викрав гаманець ОСОБА_21 з банківською карткою банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_21 , яку у подальшому передав неповнолітньому ОСОБА_8 .
Продовжуючи спільний злочинний умисел, з метою заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_8 разом з ОСОБА_20 , скориставшись пін-кодом, який їм повідомила неповнолітня ОСОБА_9 , близько 06 години 41 хвилини у банкоматі банку «ПриватБанк», розташованому за адресою: проспект Ювілейний, буд. 26-Б в місті Запоріжжі, перевели у готівку грошові кошти у сумі 700 грн., які у подальшому разом витратили на власний розсуд.
Таким чином неповнолітня ОСОБА_9 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 заволоділи майном ОСОБА_21 , спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 700 грн.
Крім того, ОСОБА_10 , 22.11.2015 року, близько 05-00 години, за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_9 , неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заволоділи майном ОСОБА_21 при наступних обставинах.
22.11.2015 року, близько 05-00 години, знаходячись біля торгівельного кіоску, розташованому біля будинку АДРЕСА_11 , ОСОБА_10 , неповнолітня ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_20 познайомилися з раніше незнайомим їм чоловіком ОСОБА_21 , який запропонував їм вжити спиртні напої, на що вони погодились. Після того, як ОСОБА_21 двічі здійснив купівлю спиртних напоїв та продуктів харчування за власний рахунок, розраховуючись при цьому як готівкою, так і шляхом використання банківської картки, у ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , неповнолітнього ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_21 .
З метою реалізації спільного злочинного умислу розподілили між собою ролі співучасті, при цьому ОСОБА_10 повинен був з метою відволікання уваги ОСОБА_21 для надання можливості неповнолітній ОСОБА_9 викрасти з гаманця останнього картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформлену на його ім`я, спровокувати бійку з ОСОБА_21 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, виконуючи відведену йому роль ОСОБА_10 після виходу ОСОБА_21 разом з неповнолітньою ОСОБА_9 з супермаркету «АТБ», де остання запам`ятала пін-код картки під час здійснення ОСОБА_21 розрахунку за придбані товари, відволік увагу ОСОБА_21 , спровокувавши останнього на бійку, що надало змогу ОСОБА_25 , виконуючи відведену йому роль, таємно викрасти гаманець ОСОБА_21 з банківською карткою банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформлену на його ім`я, яку у подальшому передав неповнолітньому ОСОБА_8 .
Продовжуючи спільний злочинний умисел, з метою заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_8 разом з ОСОБА_20 , скориставшись пін-кодом, який їм повідомила неповнолітня ОСОБА_9 , близько 06 години 41 хвилини у банкоматі банку «ПриватБанк», розташованому за адресою: проспект Ювілейний, буд. 26-б у м. Запоріжжі, перевели у готівку грошові кошти у сумі 700 грн., які у подальшому разом витратили на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_10 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , неповнолітньою ОСОБА_9 та ОСОБА_20 заволоділи майном ОСОБА_21 , спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 700 грн.
Крім того, 17.02.2016 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , знаходячись біля будівлі палацу культури «Хортицький» по пр. Радянському, 15 у м. Запоріжжі, таємно викрали комплекти фреонової магістралі, довжиною 4,78 метри, які є частинами кондиціонера «BEKO BXA 09», вмонтованого на будівлі палацу культури «Хортицький», чим спричинили комунальному закладу «Палац культури «Хортицький» матеріальний збиток на загальну суму 1242 грн.80 коп.

Також, 22.02. 2016 року, близько 18-00 години, ОСОБА_7 , знаходячись на технічному поверсі та даху восьмого під`їзду будинку АДРЕСА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу таємно викрав кабель КПП-ВП (100) 24 х 2 х 0,51 (UTP-cat 5), який належить ПрАТ «Київстар», загальною довжиною 76 метрів, вартістю 21 грн. 85 коп. за один погонний метр, на загальну суму 1660 грн. 45 коп. (без ПДВ), чим завдав ПрАТ «Київстар» матеріальний збиток на вказану суму.

25.02.2016 року, близько 14-00 години, ОСОБА_7 , знаходячись на технічному поверсі восьмого під`їзду будинку АДРЕСА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, демонтував кабель КПП-ВП (100) 24 х 2 х 0,51 (UTP-cat 5), який належить ПрАТ «Київстар», загальною довжиною 10 метрів, вартістю 21 грн.85 коп. за один погонний метр, на загальну суму 218 грн.48 коп. (без ПДВ), чим завдав ПрАТ «Київстар» матеріальний збиток на вказану суму, але не довів свої умисні дії, направлені на викрадення чужого майна до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був виявлений працівниками поліції на місці вчинення злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_26 вину визнав повністю. Суду пояснив, що 21.11.2015 року він вийшов з дому погуляти та зустрів ОСОБА_27 , ОСОБА_28 і ОСОБА_29 , а потім вони зустріли ОСОБА_30 . Одній з дівчат зателефонував ОСОБА_31 , а згодом і він приєднався до гурту. Через деякий час він запропонував ОСОБА_32 забрати у

ОСОБА_33 мобільний телефон, але яким чином, тоді ще не знав. Невдовзі до нього підійшов ОСОБА_34 і сказав, що він знає як забрати телефон: ОСОБА_35 підійде до ОСОБА_33 і попросить телефон подзвонити, а потім з ним піде. Після цього ОСОБА_34 і ОСОБА_35 спілкувалися удвох, про що розмовляли, він не чув. Потім ОСОБА_35 попросила у ОСОБА_33 з метою послухати музику, мобільний телефон, пішла з ним в туалет і до гурту не повернулася. Через деякий час ОСОБА_35 зателефонувала їм, а коли вони підійшли до неї, то віддала ОСОБА_36 мобільний телефон. ОСОБА_34 запропонував своєму знайомому, з яким вони зустрілися, на його паспорт закласти телефон у ломбард, що і зробили, отримавши 500 грн., які витратили на себе, відпочиваючи. Згодом телефон хотіли викупити на його і ОСОБА_27 стипендії, але вранці їх затримали працівники міліції. Телефон ОСОБА_37 повернули. Крім того суду пояснив, що ОСОБА_27 він знає протягом трьох років і знав, що йому виповнилося лише 15 років. Також пояснив, що він з ОСОБА_35 не спілкувався з приводу заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_33 , до неї не підходив, йому було відомо, що ОСОБА_35 має вік 16 років. 16.02.2016 року пізно ввечері він зустрів на вулиці ОСОБА_27 , з яким гуляли та розпивали спиртні напої. Коли вже вночі йшли додому до ОСОБА_27 , а він його проводив, на стіні будівлі БК «Хортицький» побачили кондиціонер. Хто запропонував викрасти мідну трубку, сказати не може, бо знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Він сам почав відламувати трубку, а ОСОБА_34 стояв і чекав, поки він відламає, після цього вони пішли, а коли йшли, їх затримали працівники міліції. З якою метою скоїв крадіжку, пояснити не може. У лютому 2016 року він гуляв по вул.Рубана у м.Запоріжжі, коли побачив відкриті двері у під`їзд будинку, зайшов і побачив кабель, який було протягнуто з під`їзду на дах будинку, він зайшов на технічний поверх і вирішив кабель викрасти, а потім здати на пункт прийому металобрухту та отримати грошові кошти. Ножем, який був у нього він відрізав два куски кабелю, приблизно по 30 метрів, половину кабелю забрав з собою, а половину залишив. Кабель випалив і на наступний день здав, отримав більше ніж 350 грн. Згодом він згадав про кабель, який залишив і вирішив його забрати, але був затриманий працівниками поліції, кабель у нього вилучили. Заявлений по справі цивільний позов ПАТ «Київстар» на суму 2239 грн. 75 коп. вартості вирізаного кабелю та вартості робіт по відновленню кабелю, визнає у повному обсязі. У скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні вину визнав повністю. Суду пояснив, що 14.10.2015 року, він зустрів ОСОБА_35 , яка у процесі розмови повідомила його, що у неї вдома двоє знайомих хлопців, у коридорі загального користування, на другому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_13 , залишили два велосипеди. Потім вони, гуляючи, зустріли малознайомих ОСОБА_38 і ОСОБА_39 , прізвищ яких не знає. Він запропонував ОСОБА_40 та ОСОБА_41 забрати велосипеди, про які казала ОСОБА_35 , при цьому ОСОБА_35 про свої наміри він не повідомляв. Після цього, він, ОСОБА_42 і ОСОБА_43 пішли за вказаною адресою, двері у загальний коридор були відчинені, вони зайшли та забрали звідки два велосипеди. Він та ОСОБА_43 їх виносили, а ОСОБА_42 допомагав. Велосипеди віднесли на вул. Воронезьку до ОСОБА_39 , звідти зателефонували до ломбарду та запитали про те, чи приймуть велосипеди. Отримавши позитивну відповідь, він та ОСОБА_43 , віднесли велосипеди у ломбард, отримали за них 700 грн., які розділили на трьох. Свою частину грошей він витратив на власні потреби. Після цього ОСОБА_43 викупив велосипеди у ломбарді і знову їх комусь продав. Крім того, 22.11.2015 року, він, ОСОБА_35 , ОСОБА_44 і ОСОБА_24 гуляли, коли до них приєднався ОСОБА_45 . Вони перший раз пішли від нього, але згодом ОСОБА_46 знову до них прийшов та запропонував випити спиртних напоїв. ОСОБА_46 , ОСОБА_35 і ОСОБА_24 пішли до магазину та придбали спиртні напої, які усі разом розпивали. Це було приблизно біля шостої години ранку. Згодом він, ОСОБА_44 і ОСОБА_24 вирішили забрати у ОСОБА_47 карточку Приватбанку, яку бачили у ОСОБА_47 коли той розраховувався в магазині, але хто запропонував, не пам`ятає. У цей час ОСОБА_46 почав сперечатися з ОСОБА_48 , бо знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, при цьому сумку кинув на землю. ОСОБА_24 витягнув із сумки гаманець, після чого сказав, щоб вони пішли звідти. Після того, як вони відійшли, ОСОБА_35 повідомила, що випадково запам`ятала пін-код на карточку. Вони разом: він,

ОСОБА_35 , ОСОБА_44 і ОСОБА_49 , підійшли до банкомату і зняли з карточки 700 грн. Він собі забрав 200 грн., 500 грн. забрав ОСОБА_22 . На питання суду пояснив, що він та ОСОБА_50 домовилися забрати у ОСОБА_33 мобільний телефон. Він з цього приводу розмовляв з ОСОБА_35 , потім до них підійшов ОСОБА_50 і сказав ОСОБА_35 , щоб вона лише взяла телефон і з ним відійшла. Крім того,16.02.2016 року він зустрів ОСОБА_51 , з яким разом гуляли та розпивали спиртні напої. Коли вночі йшли додому та проходили біля будівлі БК «Хортицький», удвох підійшли до кондиціонеру, щоб відірвати від нього мідну трубку. Хто запропонував скоїти крадіжку, не пам`ятає. ОСОБА_50 ламав трубку, а він стояв та чекав його. Це сталося біля другої години ночі. Навіщо вони скоїли крадіжку, пояснити не може. У скоєному розкаюється.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_11 повністю визнала заявлені до неї цивільні позови: ОСОБА_19 на суму 1900 грн., ОСОБА_21 на суму 175 грн., ОСОБА_18 на суму 3000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_9 у судовому засіданні вину визнала повністю. Суду пояснила, що 21.11.2015 року, приблизно о 16-17 годині, вона зустрілася з ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , разом направилися в сторону вул. Воронезької. Через деякий час ОСОБА_34 і ОСОБА_50 відійшли в сторону і про щось розмовляли. Про що йшла розмова, вона не чула. У цей час вона взяла у ОСОБА_33 мобільний телефон та слухала музику. Невдовзі до неї підійшов ОСОБА_34 і сказав, що вони з ОСОБА_55 домовилися забрати у ОСОБА_33 телефон і запропонував їй взяти телефон, відійти, а вони потім підійдуть і заберуть телефон у неї. Потім до них підійшов ОСОБА_50 і сказав їй, щоб вона просто взяла телефон у ОСОБА_33 і відійшла з ним осторонь. При цьому ОСОБА_50 знав, що вона є неповнолітньою. Вона від усіх відійшла з телефоном, потім до неї підійшли ОСОБА_34 і ОСОБА_50 та забрали телефон, повідомивши, що віднесуть його у ломбард, а на отримані гроші усі підуть гуляти. Після цього вона пішла додому. Через деякий час до неї прийшли ОСОБА_34 і ОСОБА_50 і вони пішли гуляти. ОСОБА_50 казав, що домовиться з ОСОБА_56 і все буде нормально. Крім того, 22.11.2015 року вона, ОСОБА_50 , ОСОБА_34 , ОСОБА_57 , коли гуляли, зустріли ОСОБА_58 та усі разом гуляли по вул.Гудименка, приблизно до 4-5 години ранку. В районі кіосків до них підійшов чоловік, почав з ними спілкуватися. Згодом вони пішли в АТБ, чоловік пішов з ними та запропонував випити спиртних напоїв, купив коньяк. На зупинці громадського транспорту «Школа» вони усі разом розпивали спиртні напої, потім чоловік дав їм грошей, щоб купили їжу, вони знову пішли за коньяком- вона, ОСОБА_46 і ОСОБА_59 . Чоловік розраховувався карточкою і ОСОБА_44 сказав, щоб вона запам`ятала пін-код на карточку, який вона запам`ятала. Після цього знову спілкувалися і у процесі розмови між ОСОБА_60 і ОСОБА_48 виникла сварка, чоловік невдовзі пішов, але сказав, що ще повернеться. Потім вони стали уходити, але з`явився ОСОБА_46 , він підбіг до них, при цьому був у стані алкогольного сп`яніння. Коли підбігав до них, свою сумку кинув на землю і направився у бік ОСОБА_61 . Вона взяла сумку і поклала її на лавочку, де сиділи хлопці, там був ОСОБА_49 . У цей час вона побачила, що ОСОБА_46 кидається на ОСОБА_58 , а повернувшись побачила, як ОСОБА_49 забирав з сумки гаманець чоловіка, а потім сказав, щоб вони йшли за ним. За ОСОБА_62 пішли вона і ОСОБА_63 . У їх присутності ОСОБА_49 дістав усе з гаманця, там була карточка банку. Вона ОСОБА_64 сказала, що знає пін-код на карточку та повідомила який саме. Дранкін і ОСОБА_34 пішли до банкомату «Приватбанку» і зняли з карточки гроші, скільки зняли вона не знає, бо гроші знаходилися у ОСОБА_65 . У скоєному розкаюється.

У судовому засіданні законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 - ОСОБА_12 повністю визнала заявлені до неї позовні вимоги ОСОБА_21 на суму 175 грн.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у судовому засіданні визнав повністю. Суду пояснив, що 22.11.2015 року він на вул. Гудименка у м.Запоріжжі зустрів ОСОБА_35 , ОСОБА_27 , ОСОБА_65 та інших, усі пішли до універсаму, де познайомилися з ОСОБА_66 .

Коли вони пішли на зупинку громадського транспорту «Школа», ОСОБА_46 їх наздогнав і запропонував випити. Він, ОСОБА_49 і ОСОБА_46 пішли до АТБ, купили спиртні напої, які усі разом розпивали. Через деякий час ОСОБА_46 купляв ще їжу і сказав, що у нього на карточці багато грошей. Він запропонував забрати карточку у ОСОБА_47 , а ОСОБА_35 попросив запам`ятати пін-код на карточку, тоді ОСОБА_35 повідомила, що пін-код вона вже запам`ятала. Вони розпивали спиртні напої і він у цей час він почав відволікати ОСОБА_47 , а хтось, хто саме, він не бачив, викрав карточку банку. Через деякий час він побачив як ОСОБА_46 шукає гаманець. Коли вони пішли від ОСОБА_67 , зупинилися біля магазину «Сімба», щоб зняти гроші з карточки, але хто і скільки знімав, він не бачив, бо заснув. Пізніше ОСОБА_49 казав йому, що він та ОСОБА_34 зняли з карточки ОСОБА_47 гроші. Його роль у скоєнні цього кримінального правопорушення полягала у тому, що він своїми діями відволікав увагу ОСОБА_47 коли викрадали карточку банку. Заявлений ОСОБА_60 цивільний позов на суму 175 грн. визнає у повному обсязі. У скоєному розкаюється.

У судовому засіданні представник потерпілого- палацу культури «Хортицький» пояснила, що 17.02.2016 року вона прийшла на роботу і від сторожа дізналася, що той о п`ятій годині ранку робив обхід будівлі та виявив крадіжку трубок з кондиціонера. Після цього вони звернулися до поліції.

Представник потерпілого ПАТ «Київстар» у судовому засіданні пояснив суду, що факт крадіжки 76 метрів кабелю з даху будинку було виявлено 23.02.2016 року. У результаті скоєної крадіжки та намагання здійснити повторну крадіжку, підприємству завдано матеріальну шкоду на суму 2239 грн. 75 коп. без урахування ПДВ, яку просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 та призначити йому покарання на розсуд суду.

Потерпілі: ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, просили призначити обвинуваченим покарання на підставі діючого законодавства.

Потерпілі: ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 також у заявах просили задовольнити заявлені ними по справі цивільні позови.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_68 суд кваліфікує за ст. 15 ч..2, 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, не доведене до кінця особою з причин, що не залежних від її волі; за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ст.27 ч.3, 190 ч.2 КК України, як організація вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ст.. 304 ч.1 КК України, яку втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

У судовому засіданні ОСОБА_7 суду пояснював, що ОСОБА_27 він знає протягом трьох років і на знав, коли скоювали кримінальні правопорушення, що ОСОБА_36 виповнилося лише 15 років.

Також ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_35 з приводу заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_33 не спілкувався, до неї не підходив.

Доводи ОСОБА_51 у цій частині спростовуються поясненнями обвинуваченої ОСОБА_35 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона взяла у ОСОБА_33 мобільний телефон та слухала музику. Невдовзі до неї підійшов ОСОБА_34 і сказав, що вони з ОСОБА_55 домовилися забрати у ОСОБА_33 телефон і запропонував їй взяти телефон, відійти, а вони потім підійдуть і заберуть телефон у неї. Потім до них підійшов ОСОБА_50 і сказав їй, щоб вона просто взяла телефон у ОСОБА_33 і відійшла з ним осторонь. При цьому ОСОБА_50 знав, що вона є неповнолітньою.

Також доводи ОСОБА_7 у цій частині спростовуються поясненнями ОСОБА_8 про те, що коли він поспілкувався з ОСОБА_35 про те, щоб вона взяла у ОСОБА_33 мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка і відійшла, до них підійшов ОСОБА_50 і сказав ОСОБА_35 , що вона лише взяла телефон у ОСОБА_33 і відійшла від них.

Також у судовому засіданні ОСОБА_50 пояснював, що він знав про те, що ОСОБА_35 має вік 16 років.

Враховуючи вказане вище, суд вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.2; 27 ч.3, 190 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше був засуджений за скоєння корисливого злочину, скоїв кримінальні правопорушення у період іспитового строку, негативно характеризується як за місцем проживання так і за місцем навчання.

ОСОБА_7 19.05. 2015 року був засуджений Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, кримінальні правопорушення скоїв у період іспитового строку, тому, суд вважає за необхідне до новопризначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.05.2015 року.

ПАТ «Київстар» по справі заявлено цивільний позов на суму 2239 грн. 75 коп. до ОСОБА_7 , вартості викраденого та пошкодженого кабелю, який повністю визнається обвинуваченим ОСОБА_7 і підлягає задоволенню.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, скоєння кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше засуджений не був, вищевказані кримінальні правопорушення скоїв у неповнолітньому віці, але негативно характеризується за місцем навчання та проживання. Як вбачається з характеристики з місця навчання, ОСОБА_34 проживає разом з матір`ю, яка не має впливу на сина.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.02.2016 року до ОСОБА_8 було застосовано примусові заходи виховного характеру за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України через не досягнення віку з якого настає кримінальна відповідальність. Судом встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто на час скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку 15 років, кримінальні правопорушення скоєні ним у період часу з 16 години до 4-5 години ранку. ОСОБА_8 знаючи, що він притягується до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних

правопорушень 14.10.2015 року і 22.11.2015 року, знову 17.02.2016 року скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.. 185 ч.2 КК України, скоїв його у нічний час, приблизно о другій годині ночі. Судом встановлено, що ОСОБА_27 виховує мати та вітчим, з боку матері відсутній повний контроль за його поведінкою, вказані обставини дають підстави вважати, що батьки не спроможні вплинути на поведінку ОСОБА_8 .

Відповідно до частини 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у ст. 65-67 КК України, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.104 КК України

У судовому засіданні прокурор просив призначити ОСОБА_36 покарання не пов`язане з позбавлення волі, із застосуванням ст. 104 КК України та, враховуючи вказані вище обставини, відповідно до ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків на строк два роки, застосування якого дасть можливість неповнолітньому ОСОБА_8 виправитися в умовах постійного педагогічного режиму.

Відповідно до ст. 105 КК України, суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування примусових заходів виховного характеру» N 5-477км11 від 07.04.2011 року - у разі засудження неповнолітнього суд може визнати, що він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, однак до нього слід застосовувати примусові заходи виховного характеру. У такому разі суд визначає покарання, встановлює його вид і розмір і постановляє про звільнення від покарання на підставі ст. 105 КК України. Одночасно суд призначає вид примусового заходу виховного характеру, який має бути застосовано щодо неповнолітнього і визначає його зміст (обов`язки, які покладаються на неповнолітнього, тривалість застосування заходів).

Враховуючи вищевказане, а також те, що обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, вчиняв злочини неодноразово та знаючи, що відносно нього є вже порушені кримінальні провадження, належних висновків для себе не зробив, з боку матері відсутній належний контроль за його поведінкою та вплинути на сина вона не може, неповнолітній у час скоєння кримінальних правопорушень був відсутній вдома у нічний час, розпивав спиртні напої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_36 покарання із застосуванням ст.. 104 КК України та, відповідно до статті 105 КК України, звільнити його від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків на строк два роки.

Заявлений потерпілим ОСОБА_21 цивільний позов до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_11 на суму 175 грн. визнається законним представником, доведений матеріалами справи, тому підлягає задоволенню.

Заявлені потерпілими ОСОБА_19 , на суму 1900 грн. і ОСОБА_18 на суму 3000 грн. цивільні позови до законного представника неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_8 - ОСОБА_11 визнаються законним представником, тому підлягають задоволенню, оскільки неповнолітній ОСОБА_8 ніде не працює, самостійного доходу не має.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ст.27 ч.2, 190 ч.2 КК України, як виконавець вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченою, скоєння кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу винної, яка раніше засуджена не була, скоїла кримінальні правопорушення у неповнолітньому віці, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується задовільно, тому, суд вважає за можливе призначити їй покарання із застосуванням ст. 104 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_9 кримінальне правопорушення скоїла будучи неповнолітньою, вину визнала повністю та щиросердно розкаялася.

У судовому засіданні захисником неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 - ОСОБА_4 заявлено письмове клопотання про звільнення обвинуваченої від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі її матері ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_9 скоїла кримінальні правопорушення які є злочинами середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є неповнолітньою, у скоєному щиро розкаялася.

ОСОБА_9 та її законний представник ОСОБА_12 підтримали клопотання та просять його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , представник Служби у справах дітей, представник молодіжної превенції Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП Запорізької області, не заперечують проти задоволення заявленого клопотання.

Представник молодіжної превенції Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП Запорізької області ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що з часу скоєння кримінальних правопорушень, ОСОБА_35 проявила себе з позитивної строни, розкаялася у скоєному, зробила для себе належні висновки, змінила свою поведінку, йде на контакт, мати приділяє увагу виховання дитини.

Відповідно до ст. 105 КК України, суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу по заявленому захисником клопотанню, вважає за можливе задовольнити клопотання захисника обвинуваченої та звільнити неповнолітню обвинувачену ОСОБА_9 від покарання і застосувати відносно неї примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд матері ОСОБА_12 , згідно ст. 105 КК України.

Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_69 на суму 175 грн. до законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 - ОСОБА_12 , визнається законним представником та підлягає задоволенню, оскільки неповнолітня ОСОБА_9 ніде не працює, самостійного доходу не має.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_10 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше засуджений не був, тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Потерпілим по справі ОСОБА_21 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 на суму 175 грн., який визнається обвинуваченим та підлягає повному задоволенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 105 КК України, ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.2; 27 ч.3, 190 ч.2; 304 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

по ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України- один рік позбавлення волі;

по ст.. 185 ч.2 КК України два роки позбавлення волі;

по ст.. 27 ч.3, 190 ч.2 КК України- один рік шість місяців позбавлення волі;

по ст.. 304 ч.1 КК України- три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_7 приєднати частково не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.05.2015 року у вигляді трьох місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

До прибуття в місця позбавлення волі ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на утримання під вартою у Запорізькому Слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної Служби України в Запорізькій області, заключивши його під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого.

Визнати винуватим ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75,104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання, із застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків на строк два роки.

Визнати винуватою ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2; 27 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначити їй покарання:

по ст. 185 ч.2 КК України один рік шість місяців позбавлення волі;

по ст.. 27 ч.2, 190 ч.2 КК України- один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття ОСОБА_9 покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо вона протягом одного року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання, із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на один рік.

Визнати винуватим ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_10 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Київстар» у рахунок відшкодування завданої шкоди 2239 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_19 1900 грн., ОСОБА_21 175 грн., на користь ОСОБА_18 3000 грн. у рахунок відшкодування завданої неповнолітнім ОСОБА_8 шкоди.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_21 у рахунок відшкодування завданої шкоди неповнолітньою ОСОБА_9 - 175 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_21 у рахунок відшкодування завданої шкоди 175 грн.

Речові докази: скручений фрагмент металевих трубок, довжиною 2,5 метри, скручений фрагмент металевих трубок, довжиною 2 метри, скручений фрагмент металевих трубок, довжиною 28 сантиметрів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області- повернути ПК «Хортицький»; гаманець чорного кольору, банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_21 - повернути ОСОБА_21 ; роздруківку з випискою по картці № НОМЕР_1 за період з 21.11.2015 року по 22.11.2015 року- залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Samsung GT-S7272HKASEK», IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з картою пам`яті на 16 Гб повернути потерпілому ОСОБА_17 ; 8 фрагментів ( мотків) кабелю та фрагмент гофрованої трубки зі слідами розділення, а також два фрагменти кабелів зі слідами розділення- повернути ПАТ «Київстар»; ніж, вилучений під час огляду ділянки місцевості біля будинку № 20 по вул. Рубана у м.Запоріжжі- знищити, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області; частини гофри чорного кольору, загальною довжиною 15 метрів, вилучені 18.03.2016 року під час огляду місця події, а саме даху будинку АДРЕСА_12 , які знаходяться у камері зберігання речових доказів Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області- повернути ПАТ «Київстар».

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1