Справа № 190/496/16-к
Провадження №1-кп/190/40/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/190/40/16 (ЄРДР №0000014) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мішурін Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, директора П`ятихатського районного спортивного клубу Товариства сприяння оборони України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
За змістом обвинувального акту в період з травня 2015 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, по 29 вересня 2015 року ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст.ст.116-126 Земельного кодексу України, відповідно до вимог яких право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, самовільно зайняв дві земельні ділянки площею 12,9918га та 29,7966га, загальною площею 42,7884га, розташовані в межах колишнього КСП ім.Кірова на території Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, що належать державі в особі П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Згідно із ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки визнаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Так ОСОБА_4 в порушення вимог вищезазначених норм діючого законодавства, маючи єдиний корисливий мотив, діючи умисно, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельних ділянок, розташованих в межах колишнього КСП ім.Кірова на території Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, за відсутності будь-якого правочину щодо них, а також без державної реєстрації цих прав, у вищевказаний період часу став протиправно використовувати вказані земельні ділянки, а саме - в період з травня 2015 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, по 29 вересня 2015 року ОСОБА_4 самовільно використовував земельну ділянку площею 12,9918 га (кадастровий номер :01:003:0194) ріллі із земель невитребуваних (нерозподілених) власниками земельних часток (паїв) та земельну ділянку площею 29, 7966 га (кадастровий номер :01:003:0193) ріллі із земель невитребуваних (нерозподілених) власниками земельних часток (паїв), які належать державі в особі П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, розташованих за межами населеного пункту Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, для здійснення обробки земель та вирощування сільськогосподарських культур.
При цьому з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вирощування сільськогосподарських культур ячменю та соняшника, ОСОБА_4 уклав усну угоду зі сторонніми особами, які не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності виконання вказаних робіт, про надання йому в тимчасове користування сільськогосподарської техніки.
Після цього, у вищезазначений період часу ОСОБА_4 , не маючи правовстановлюючих документів на земельні ділянки, здійснив посів сільськогосподарських культур, тобто самовільно зайняв ці земельні ділянки за відсутності законних підстав.
Проведеною Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено факт використання ОСОБА_4 земельних ділянок без правовстановлюючих документів та проведено розрахунок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, відповідно до якого внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 12,9918 га державі заподіяно шкоди на суму 40296,30грн., площею 29,7966га на суму 92419,28грн., у зв`язку з чим за обвинуваченням ОСОБА_4 завдано вищевказаними протиправними діями державі в особі П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області матеріальної шкоди на загальну суму 132715, 58грн.
У зв`язку з викладеним, вищевказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.1 ст.197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику, у зв`язку з чим ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.197-1 КК України не визнав у повному обсязі, відмовившись від дачі показань відносно себе на підставі ст.63 Конституції України за заявою від 26.04.2016 року, просив суд виправдати його за пред`явленим обвинуваченням, залишивши без розгляду заявлений цивільний позов.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вину підзахисного у інкримінуємому злочині за ч.1 ст.197-1 КК України не визнала, просила виправдати обвинуваченого, надавши заперечення на обвинувальний акт, в яких вказала на невикладення в останньому фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, відсутністю належних розрахунків розміру шкоди за пред`явленим обвинуваченням, відсутність у зміненому обвинуваченні фактичних обставин провадження, не конкретизовані об`єктивна та суб`єктивна сторони злочину. Крім того захисником обвинуваченого під час судового розгляду заявлені клопотання про визнання доказів недопустимими в поряду ст.89 КПК України.
Представник потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_6 в судовому розгляді підтримала змінене прокурором обвинувачення, вказавши на наявність вини у діях обвинуваченого за змістом пред`явленого обвинувачення, цивільний позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Суд зазначає, що незважаючи на невизнання своєї вини підсудним, його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні у повному обсязі підтверджується показаннями свідків та документами, дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження, з урахуванням наступного.

Так допитаний в якості свідка ОСОБА_7 показав, що на початку травня 2015 року через спільного знайомого ОСОБА_8 до нього звернувся ОСОБА_4 за допомогою в обробці земельних ділянок на території Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. Погодившись на прохання обвинуваченого, ОСОБА_7 в травні 2015 року власною сільськогосподарською технікою надав ОСОБА_4 допомогу в культивації та засіяні ячменем і соняшником земельних ділянок, орієнтовною площею 30га і 15га, розташованої на території Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. Місце розташування та межі земельних ділянок ОСОБА_7 показував особисто ОСОБА_4 , який в свою чергу на власному автомобілі привозив ОСОБА_7 . матеріал для посадки (зерна с/г культур ячменя та соняшника). Також ОСОБА_7 звернув увагу, що обробляв ці земельні ділянки систематично і раніше до 2015 року (у 2007-2014 роках), коли їх орендував ОСОБА_9 , проте зазначив, перед обробленням цих ділянок у травні 2015 року (посадці культур ячменя та соняшника) вони не були оброблені та не були засіяні жодною культурою.
Свідок ОСОБА_10 зазначила, що у червні 2015 році як секретар сільської ради входила до складу комісії Холодівської СР П`ятихатського району Дніпропетровської області про обстеження земельних ділянок невитребуваних паїв колишнього КСП ім.Кірова, якими раніше до кінця 2014 року на підставі договору оренди користувався ОСОБА_9 , за результатами якого складено відповідний акт від 11.06.2015 року. Даним актом зафіксовано факт самовільного використання вказаних земельних ділянок під вирощування соняшника та озимого ячменю.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали показання, тотожні свідкові ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що з 2010 року є головою Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, і в період з 2007 року по кінець 2014 року вищевказані земельні ділянки орендував ОСОБА_9 на підставі договору оренди з райдержадміністрацією, проте оскільки з січня 2015 року ці земельні ділянки оброблялися, проте податки не сплачувалися, у червні 2015 року комісією ради проведено обстеження земельних ділянок та складено відповідний акт, який нею затверджено. Окремо свідок ОСОБА_13 зазначила, що оброблення вищевказаних земельних ділянок, засаджених приблизно 22га ячменем та 28га соняшником здійснювалось синім трактором, що належить ОСОБА_7 . У травні 2015 року вона з приводу самовільного зайняття землі звернулася до прокуратури району та до начальника П`ятихатського відділення Дніпродзержинської ОДПІ ГУДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_14 , який після звернення приїжджав до цих земельних ділянок.
Свідок ОСОБА_9 повідомив, що використовував земельні ділянки на підставі відповідного договору оренди з П`ятихатською РДА Дніпропетровської області до кінця 2014 року, коли договір оренди земельної ділянки та використання земель було припинено.
Свідок ОСОБА_8 підтвердив факт надання особисто обвинуваченим ОСОБА_4 матеріалу сільгоспкультур ячменю (засіяно поле розміром приблизно 30га) та соняшника (засіяно поле приблизно 15га) при обробці трактором ОСОБА_7 вищевказаних земельних ділянок.
Свідок ОСОБА_15 в судовому розгляді провадження повідомив, що працюючи начальником відділу АПР П`ятихатської райдержадміністрації Дніпропетровської області, декілька разів у 2015 році бував на вищевказаних земельних ділянках, в т.ч. коли його на власному автомобілі до них відвозив обвинувачений. Підтвердив факт складення наприкінці вересня 2015 року у складі комісії на запрошення ОСОБА_4 , який відвіз членів комісії на власному автомобілі до місця розташування цих земельних ділянок, акту про відсутність будь-яких засаджених сільгоспкультур на вищевказаних земельних ділянках, та зазначив, що після складення акту про повернення земельних ділянок в подальшому восени 2015 року саме ці ділянки були передані в оренду обвинуваченому. Також свідок ОСОБА_15 підтвердив факт складення ОСОБА_4 на ім`я в.о. голови райдержадміністрації ОСОБА_16 29.09.2015 року заяви про добровільне повернення самовільно зайнятих земельних ділянок площею 13,7429га та 36,4360га, та зазначив, що складення акту про відсутність засаджень на ділянках, як і подання заяви про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, було необхідно обвинуваченому саме для подальшого оформлення договорів оренди цих ділянок, яки укладені П`ятихатською РДА та обвинуваченим 08.10.2015 року та 27.11.2015 року.
Свідок ОСОБА_17 надала тотожні свідкові ОСОБА_15 показання щодо участі в складі комісії П`ятихатської райдержадміністрації разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_18 29.09.2015 року, якою проведено обстеження на відповідне звернення ОСОБА_4 стану земельних ділянок колишнього КСП ім.Кірова на території Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. До земельних ділянок склад комісії на власному автомобілі відвіз ОСОБА_4 , який і показував членам комісії площу та розташування земельних ділянок, які в-подальшому ним були взяті в оренду.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що працюючи на посаді начальника П`ятихатського відділення Дніпродзержинської ОДПІ ГУДФС у Дніпропетровській області, наприкінці травня 2015 року після отримання інформації від голови Холодіївської сільської ради П`ятихатського району ОСОБА_13 про самовільне зайняття земельних ділянок на території ради без здійснення користувачем відповідних платежів до бюджету, відвідав земельні ділянки, які раніше орендував ОСОБА_9 та на які П`ятихатською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на початку 2015 року надані обвинуваченому дозволи на виготовлення проектів відведення, що знаходяться на території вищевказаної ради. Так, при огляді ним у травні 2015 року встановлено засівання ділянки площею приблизно 20га озимим ячменем, при повторному огляді 11.06.2015 року разом з свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_12 встановлено засівання залишкової ділянки соняшником, при чому висота паростків соняшника на той час досягала 30см. Також ОСОБА_14 підтвердив фіксування членами комісії сільради на місцевості при огляді вищевказаних ділянок у червні 2015 року даних, відображених в акті від 11.06.2015 року, підтвердив їх відповідність фактичним обставинам.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що працює на посаді спеціаліста Державної екологічної інспекції з ОНП, на підставі постанови прокурора про призначення експертизи від 20.06.2015 року, положень ст.125 ЗК України та наказу Державної екологічної інспекції за №444 у липні 2015 році проведено перевірку самовільного зайняття земельних ділянок колишнього КСП ім.Кірова на території Холодіївської сільскої ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. Зазначену перевірку проведено свідком разом із ОСОБА_20 в присутності ОСОБА_4 та прокурора прокуратури ОСОБА_21 , при чому на вказані земельні ділянки осіб привіз на власному автомобілі обвинувачений, який безпосередньо показував на дві земельні ділянки, яки ним було зайнято. Ці ділянки під час перевірки були засіяні соняшником та ячменем, межових знаків не було, проте ділянки відрізнялися від інших тим, що були засіяні вищевказаними культурами, для визначення в подальшому меж використовувалися дані геодезичної організації. Також свідок зазначила, що акт перевірки від 08-09.07.2015 року складено 09.07.2015 року у приміщенні інспекції, та оскільки обвинувачений до інспекції 09.07.2015 року на підписання акту не з`явився, акт підписано державними інспекторами та направлено наказним листом поштою обвинуваченому, що підтвердив обвинувачений, у зв`язку з чим підпис на акті перевірки ОСОБА_4 , який був присутнім при проведенні перевірки, відсутній. Даний акт не є оскарженим ні обвинуваченим, ні будь-якою іншою особою та/або не є скасованим в установленому законодавством порядку. Окремо свідок ОСОБА_19 вказала на правомірність та обґрунтованість складеного нею розрахунку спричиненої самовільним зайняттям обвинуваченим земельних ділянок шкоди на суму 132 715,58грн. відповідно до вимог законодавства, в т.ч. положень Методики визначення розмірів шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ №963 від 25.07.07 року.
Допитана в якості свідка в судовому розгляді ОСОБА_20 пояснила, що працює головним спеціалістом Державної екологічної інспекції з ОНПС, та надала тотожні свідкові ОСОБА_19 показання щодо проведення перевірки у липні 2015 року земельних ділянок, в т.ч. підтвердила факт того, що сам обвинувачений вказував на ділянки та визнавав факт зайняття ним шляхом засівання соняшником та ячменем, особисто надав для складення акту примірник розпорядження голови П`ятихатської РДА про надання дозволів на розроблення проектів відведення ділянок.
Розпорядженнями голови П`ятихатської РДА Дніпропетровської області від 16.01.2015 року №Р-28/0/364-15 та №Р-29/0/364-15 ОСОБА_4 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 36,4360га та 13,7429га ріллі відповідно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель невитребуваних паїв в межах колишнього КСП ім..Кірова на території Холодіївської сільської ради.
Актом обстеження земельної ділянки, складеного комісією Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та затвердженого її головою, від 11.06.2015 року встановлено факт самовільного зайняття землі шляхом засівання площею 51,83 га, що згідно з договором оренди землі від 25.03.2008 року перебувала в оренді ОСОБА_9 , з яких ділянка площею 22,92га засіяна озимим ячменем, ділянка площею 28,91га соняшником.
Відповідно до листа в.о. голови П`ятихатської РДА за вих.№61-2384/0/363-15 від 02.07.2015 року до прокуратури П`ятихатського району Дніпропетровської області договір оренди землі від 29.12.2007 року між райдержадміністрацією та ФОП ОСОБА_9 на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0075) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель невитребуваних паїв в межах колишнього КСП ім.Кірова на території Холодіївської сільської ради припинено 11.03.2013 року у зв`язку з витребуванням земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв), що не оспорюється учасниками судового провадження, станом на 30.06.2016 року земельні ділянки загальною площею 50,1789га ріллі із земель невитребуваних паїв на території Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області у власність або у користування не передавалися.
20.06.2015 року прокурором прокуратури П`ятихатського району Дніпропетровської області в даному кримінальному провадженні складено постанову про призначення перевірки дотримання законності зайняття та використання земельних ділянок (кадастрові номери :01:003:0193 та :01:003:0194) сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних паїв, які розташовані в межах колишнього КСП ім.Кірова на території Холодіївської сільської ради, яку доручено провести Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області.
Згідно з актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 08.-09.07.2015 року держінспекторами з ОНПС ДЕІ у Дніпропетровській області ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в присутності ОСОБА_4 в результаті позапланової перевірки встановлено, що земельні ділянки, на які розпорядженнями голови П`ятихатської РДА 16.01.2015 року надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту відведення площею 13,7429га та 36,4360га ріллі, засіяні ячменем та соняшником, чим встановлено факт самовільного використання без правовстановлюючих документів, та у зв`язку з великою площею для визначення фактичної площі самовільної зайнятої ділянки вказано на необхідність залучення геодезичних даних.
Відповідно до експлікацій земельних угідь матеріалів геодезичних вишукувань ПП «Артар Проект» площа зайнятих земельних ділянок за фактичним контуром із визначенням координатів кутів зовнішніх меж склала 12,9918га та 29,7966га відповідно.
Розрахунком визначення розміру шкоди, виконаним держінспектором з ОНПС ДЕІ у Дніпропетровській області ОСОБА_19 на підставі висновків акту перевірки від 08-09.07.2015 року, загальний розмір шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок площею 12,9918га та 29,7966га складає 132715,58грн., інспекцією за вих..№4-3271-9-3 від 20.08.2015 року обвинуваченому направлено претензію за №1-9/15 про відшкодування шкоди у вищевказаному розмірі.
Комісією у складі працівників відділу АПР П`ятихатської РДА ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в присутності ОСОБА_4 29.09.2015 року складено акт, в якому зазначено, що при проведенні огляду земельних ділянок (кадастрові номери :01:003:0193 та :01:003:0194), що знаходяться на території Холодіївської сільської ради, які незаконно займав ОСОБА_4 , останні необроблені, по залишкам сілськогосподаських культур були засіяні озимими зерновими та соняшником. Даний акт підписаний працівниками П`ятихатської РДА та обвинуваченим, затверджений начальником відділом АПР ОСОБА_15 , при чому підпис обвинуваченого, як і добровільність його вчинення в акті учасниками провадження, в т.ч. ОСОБА_4 , не оспорювалися та сумніву не піддавались.
Крім того, 29.09.2015 року за вх.№3714/0/362 обвинуваченим ОСОБА_4 на ім`я голови П`ятихатської РДА Дніпропетровської області ОСОБА_16 подано заяву про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (кадастрові номери :01:003:0193 та :01:003:0194) із земель невитребуваних паїв в межах колишнього КСП ім.Кірова на території Холодіївської сільської ради.
Обвинуваченим ОСОБА_4 визнано факт підписання даного листа від 29.09.2015 року, факт складення його обвинуваченим та добровільність його складення ОСОБА_4 (відсутність будь-якого впливу щодо його вчинення) учасниками провадження, в т.ч. обвинуваченим, не оспорювалися та сумніву також не піддавались.
На підставі договорів оренди землі від 08.10.2015 року та від 27.11.2015 року, укладених між П`ятихатською РДА Дніпропетровської області та ОСОБА_4 , останній отримав в оренду земельні ділянки площею 13,7429га (кадастровий номер :01:003:0194) та площею 29,5619га (кадастровий номер :01:003:0193) ріллі із земель невитребуваних паїв, що знаходяться на території Холодіївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, за актами приймання-передачі від 28.10.2015 року та від 01.12.2015 року зазначені ділянки фактично передані в оренду обвинуваченому та на час судового розгляду обвинувального акту використовуються обвинуваченим, що не оспорюється учасниками судового провадження.
Щодо заявлених під час судового провадження захисником обвинуваченого клопотань про визнання доказів недопустимими суд зазначає наступне.
Відносно вимог про визнання недопустимими відомостей, що містяться у викладеному клопотанні захисника від 05.08.2016 року переліку документів на підставі ненадання доступу до матеріалів досудового розслідування та відсутністю письмового підтвердження прокурора про факт надання обвинуваченому доступу до матеріалів суд зазначає, що оскільки державним обвинувачем надано та в судовому розгляді досліджено належні та допустимі докази надання обвинуваченому доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 17.02.2016 року, так і отримання ОСОБА_4 повідомлення про завершення досудового розслідування, суд не вбачає підстав для визнання відомостей, зазначених у вказаних у клопотанні документах, недопустимими, у зв`язку з чим відмовляє в клопотанні захисника обвинуваченого.
Суд вважає необґрунтованим і також відмовляє у клопотанні захисника про визнання недопустимим як доказу протоколу огляді місця події від 21.07.2015 року, проте зазначає, що незважаючи на передбачену положеннями ст.237 КПК України можливість слідчого особисто проводити як огляд місця події, так і фотографувати оглянуте місце, відомості, зазначені слідчим у протоколі огляду місця події від 21.07.2015 року зі слів ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.95 КПК України не можуть вважатися належними доказами зазначених в протоколі відомостей, як і вважає неналежним доказом вини обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням складену фототаблицю із зображенням земельних ділянок без зазначення як їх ідентифікуючих ознак (місця розташування, кадастрових номерів та інш.), так і будь-яких даних, що зображені на фото землі використовуються саме обвинуваченим ОСОБА_4 , приймаючи до уваги як відсутність підпису обвинуваченого на протоколі, так і зазначення ОСОБА_4 як учасника огляду, який проведено одноособово слідчим, з урахуванням чого суд визнає протокол огляду місця події від 21.07.2015 року, складеного заст.начальником СВ П`ятихатського РВ ОСОБА_22 неналежним доказом вини обвинуваченого.
Також суд вважає необґрунтованим та відмовляє у клопотанні захисника про визнання недопустимим доказом постанови прокурора прокуратури П`ятихатського району Дніпропетровської області на відсутність повноважень прокурора на призначення перевірки та визнання постанови недопустимим доказом, оскільки постанова прийнята прокурором в межах його процесуальних повноважень, в т.ч. відповідно до положень ч.2 ст.93 КПК України.
Відносно визнання недопустимими доказами показання з чужих слів, що містяться в показаннях свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи. Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.
В той же час положення ч.6 ст.97 КПК України встановлюють, що показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.
Положення ч.5 цієї статті передбачають, що суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів, якщо підозрюваний, обвинувачений створив або сприяв створенню обставин, за яких особа не може бути допитана.
Враховуючи вимоги абз.2 ч.2) ст.97 КПК України, приймаючи до уваги, що судом та іншими учасниками безпосередньо в судовому розгляді досліджені показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , в т.ч. їх показання щодо визнання ОСОБА_4 факту засівання саме ним досліджуваних свідками земельних ділянок, оскільки обвинувачений відмовився від дачі показань в даному кримінальному провадженні, при допиті свідків зауваження обвинуваченого на їх показання, в т.ч. щодо невідповідності фактичним даних, були відсутні, в т.ч. запитання до свідків з боку обвинуваченого, проте іншими вищевказаними дослідженими в сукупності допустимими доказами (в т.ч. показаннями інших свідків, заявою обвинуваченого від 29.09.2015 року та інш.) підтверджуються показання даних свідків, суд не вбачає підстав для визнання показань з чужих слів, що містяться в показаннях свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , недопустимими доказами та вважає за можливе визнати їх допустимими доказами відомостей, зазначених в показаннях цих свідків..
Відносно розбіжностей даних в документах щодо розміру земельних ділянок суд приймає до уваги, що при визначення розміру зайнятих земельних ділянок, в т.ч. при здійсненні розрахунку шкоди, застосовувались розміри фактично зайнятих обвинуваченим земельних ділянок за відповідними геодезичними даними, на підставі яких і розраховано розмір спричинено шкоди, у зв`язку з чим суд вважає необґрунтованим і посилання захисника на відсутність встановлених межових знаків зайнятих земельних ділянок як на обставину, що виключає визначення розміру зайнятих земельних ділянок, а відтак і неможливості визначення розміру шкоди, оскільки відповідно до чинного законодавства та договорів оренди, укладених в подальшому обвинуваченим та райдержадміністрацією, межові знаки встановлено лише після визначення ділянки в натурі, укладення даних договорів та актів приймання-передачі ділянок обвинуваченому, проте розмір зайнятих ділянок за обвинувальним актом та розрахунком розміру спричиненої шкоди визначено за геодезичними даними за розмірами фактично зайнятих ділянок.
Також суд вважає необґрунтованими посилання захисника обвинуваченого про недоведеність факту зайняття землі саме з травня 2015 року, оскільки цей факт підтверджується дослідженими в судовому розгляді доказами.
Відносно посилань захисника обвинуваченого на відсутність на час проведення обстеження земельних ділянок права власності держави та/або П`ятихатської райдержадміністрації, в т.ч. зареєстрованого у відповідному Державному реєстрі речових прав, на вищевказані земельні ділянки, суд зазначає, що незважаючи на відсутність відомостей у даному Реєстрі щодо власника ділянок, на підставі положень ч.ч.1,2 ст.84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Нормою статті 13 «Використання нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок» Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв» встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.
Відтак, розпорядження землею невитребуваних паїв за межами населеного пункту до виділення особі, яка має права на пай, земельної ділянки, виділеної в натурі з видачею правовстановлюючого документа, здійснюється державою в особі райдержадміністрації, яка від імені держави розпоряджається ( в т.ч. здає в оренду) землями невитребуваних паїв.
З урахуванням цього суд не вважає обгрунтованим і посилання захисника обвинуваченого щодо порушення порядку визначення потерпілою особою П`ятихатьську райдержадміністрацію та порушення прокурором законодавства при заявлені позову, оскільки даний статус райдержадміністрацією набуто за відповідною постановою слідчого, при чому суд зауважує, що в данному провадженні на підставі вищевказаних норм шкоду злочину заподіяно саме державі, в т.ч. при самовільному використанні земель невитребуваних паїв, розпорядження якими здіцйснює П`ятихатська райдержаадміністрація, позов пред`явлено прокурором в межах повноважень, в т.ч. згідно з ст.128 КПК України.
Таким чином, дослідженими в судовому розгляді доказами підтверджується факт самовільного зайняття земельних ділянок обвинуваченим після отримання відповідного дозволу на виготовлення проектів відведення ділянок, проте до їх затвердження райдержадміністрацією як розпорядником цих земель з укладенням договорів оренди землі.
Кваліфікуючою ознакою злочину за ч.1 ст.197-1 КК України вказано завдання самовільним зайняттям земельної ділянки її законному володільцю або власнику значної шкоди, яка згідно з приміткою до цієї статті визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімуму доходів громадян.

Відповідно до положення п.7 вищевказаної Методики, затвердженої постановою КМУ від 25.07.07 року (в редакції на час вчинення правопорушення та складення розрахунку), розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держсільгоспінспекцією та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держсільгоспінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, з урахуванням чого суд вражає необгрутованим зауваження сторони захисту щодо неправомочності інспектора Держекоінспекції щодо складення розрахунку спричиненої шкоди. Відтак суд вважає обґрунтованим визначення розміру спричиненої шкоди спеціальним суб`єктом, вповноваженим на це вищевказаними нормами держінспектором Держекоінспекції, у зв`язку з чим вважає необґрунтованим посилання захисника обвинуваченого на порушення порядку та суб`єкта визначення розміру шкоди.
Приймаючи до уваги, що розмір спричиненої шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, розраховано у відповідності з діючим, в т.ч. на час вчинення ОСОБА_4 дій за обвинувальним актом, законодавством, з урахуванням положень КК України, Податкового кодексу України, Методики, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року за №63, суд вважає встановленим факт спричинення діями обвинуваченого відповідно до примітки ст.197-1 КК України значної шкоди власнику земельних ділянок - державі, а відтак вважає встановленим наявність зазначеної кваліфікуючої ознаки в діях обвинуваченого.

Не вважає обґрунтованими суд і зазначення захисником про відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони злочину з урахуванням вищевикладених висновків суду, визначених на підставі досліджених в судовому розгляді належних та допустимих доказів.
Крім того суд зазначає, що приймаючи до уваги положення ч.3 ст.62 Конституції України, що передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд не вбачає суд підстав для визнання обґрунтованими твердження захисника обвинуваченого щодо порушення вказаної норми відносно прав обвинуваченого при проведенні як досудового розслідування, так і судового провадження.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність дослідженими в сукупності в судовому розгляді належними та допустимими доказами вини ОСОБА_4 в інкримінуємому за обвинувальним актом злочині за ч.1 ст.197-1 КК України, а саме - у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.
При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України у виді штрафу, оскільки суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою суду від 19.04.2016 року судом прийнято до розгляду заявлений прокурором П`ятихатського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в межах вищевказаного кримінального провадження цивільний позов в інтересах держави в особі П`ятихатської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 132715,58грн.
В судовому розгляді прокурор заявлений позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі на підставі обставин та підстав, викладених у позовній заяві.
Представник цивільного позивача ОСОБА_6 заявлений позов підтримала в судовому розгляді та просила задовольнити його в повному обсязі, до суду 23.05.2016 року головою П`ятихатської райдержадміністрації Дніпропетровської області подано заяву про розгляд заявленого цивільного позову без участі представника адміністрації.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому розгляді заявлені позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили в позові відмовити, а в подальшому залишити без розгляду, надавши заперечення на позов, в яких обвинувачений посилається на відсутність підстав для заявлення прокурором даного позову, доказів на підтвердження права власності держави на земельні ділянки, на порушення оформлення акту перевірки від 08-09.07.2015 року, недоведеність протиправності його поведінки.
Розглянувши матеріали провадження, заслухавши пояснення учасників провадження, суд вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та стягнути з обвинуваченого на користь держави спричинену злочином матеріальну шкоду в розмірі 132715,58грн., виходячи з наступного.
Суд констатує, що позов заявлено прокурором в межах наданих йому процесуальних повноважень з вірним визначенням в якості позивача саме держави в особі її органу П`ятихатської райдержадміністрації, яка здійснює розпорядженнями землями невитребуваних паїв та укладає угоди від імені держави щодо цих земель.
Положеннями ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки визнаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Як зазначалося вище, стаття 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв» встановлює, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.
Таким чином саме райдержадміністрацію як орган держави визначено розпорядником земель невитребуваних паїв, у зв`язку з чим суд вважає за правомірне визначення прокурором за заявленим позовом саме райдержадміністрацію, як особу, якій від імені держави, завдано шкоди діями обвинуваченого.
Згідно з ч.3 ст.157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як зазначено вище, вповноваженою особою на підставі положень законодавства, в т.ч. вищевказаної Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок..., затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року за №63, правомірно здійснено розрахунок спричиненої діями обвинуваченого шкоди в результаті самовільного зайняття ділянок в розмірі 132 715,58грн., у зв`язку з чим, оскільки позовні вимоги за цивільним позовом є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими в судовому проваджені доказами та такими, що ґрунтуються на положеннях законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов у повному обсязі.
Витрати на залучення експерта у даному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався, досліджені в судовому розгляді документи суд вважає за необхідне залишити в матеріалах провадження.
Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) грн.
Цивільний позов прокурора П`ятихатського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі П`ятихатської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 132715,58грн. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 132715,58 (сто тридцять дві тисячі сімсот п`ятнадцять) грн. 58 коп.
Документи, досліджені в судовому провадженні, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1