Справа № 500/2481/16-к
Провадження № 1-кп/500/288/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору
30 травня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 00043, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України,

встановив:
12 травня 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні, ухвалою від 13 травня 2016 року було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість призначення судового розгляду, при цьому зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, в ньому лише допущено технічні помилки щодо зазначення року народження обвинуваченого та місця знаходження військового містечка у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Потерпілий ОСОБА_5 послався на розсуд суду, а обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України, та складання якого недопустимо навіть і з допущенням технічних помилок.

Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Але в порушення вимог наведеного п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті невірно зазначені анкетні відомості обвинуваченого.

Так, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але згідно поясненням ОСОБА_4 та його паспорту останній народився 1985 року.

У зв`язку з викладеним суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, відносно особи, дата народження якої невірно зазначене в обвинувальному акті, оскільки суд позбавлений можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 348 КПК України в частині встановлення особи обвинуваченого, а тому незрозуміло, хто саме обвинувачується за розглядуваним обвинувальним актом, та існує вірогідність того, що у вчиненні злочину обвинувачується одна особа, а в судове засідання прибула інша, що є неприпустимим.

Крім того, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.

Однак, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, суперечать формулюванню обвинувачення щодо зазначення місця вчинення злочину.

Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак, а також підсудності кримінального провадження тому або іншому суду.

Так, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено, що прапорщик ОСОБА_4 умисно застосував до підлеглого сержанта ОСОБА_5 насильство на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , тоді як у формулюванні обвинувачення зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що під час підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості досліджувати будь-які докази щодо події злочину, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачуваний, а це можливо зробити тільки лише під час судового розгляду, то суд позбавлений можливості з`ясувати в підготовчому судовому засіданні дійсне місце злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд також позбавлений можливості вирішити питання за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 і щодо підсудності кримінального провадження.

Отже, не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому суперечливо зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення щодо місця злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Тому з урахування засади змагальності кримінального провадження, а також того, що в обвинувальному акті невірно зазначені відомості щодо дати народження обвинуваченого, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, оскільки незрозуміло хто саме обвинувачується за ним. В цьому випадку прокурор навіть позбавлений можливості змінювати обвинувачення, оскільки змінювати відомості про особу обвинуваченого при зміні обвинувачення чинним КПК не передбачено, а тому уточнення відомостей про обвинуваченого можливо лише через повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. ст. 314, 370 372 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України, повернути військовому прокурору ІНФОРМАЦІЯ_5 для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1