Справа № 333/474/16-к
пр. № 1-кп/333/192/2016
УХВАЛА

18 лютого 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при розгляді у судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувального акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження судді ОСОБА_1 знаходяться обвинувальні акти по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003979 від 26.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 309 КК України

11.01.2016 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 10.03.2016 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вважають за доцільне обрати запобіжний захід у вигляд домашнього арешту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Постановляючи 11.01.2016 року ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд виходив з того, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від суду та вчинити іншій злочин.
На сьогоднішній у суду не має підстав вважати, що ризики змінились.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно обвинувачених не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 194, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити захід забезпечення кримінального провадження - тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 18.04.2016 року включно.

Копію ухвали направити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя та учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: ОСОБА_1