Дата документу Справа № 336/618/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/814/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №336/618/16-к ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005325, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу як незаконну та необґрунтовану, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на те, що в обвинувальному акті вказане конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, а саме «складська територія «ОСТ-ВЕСТ», вказані характеристики викраденого майна, а саме «три пивні кеги об`ємом 50 літрів». Також встановлено, що матеріальну шкоду вчиненим злочином спричинено ПП «ТД Січ», уповноваженим представником якого є ОСОБА_8 . Крім того, в обвинувальному акті викладені обставини вчинення злочину за епізодом від 17.01.2016р., які повністю відповідають вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, при цьому доводи суду про відсутність в обвинувальному акті способу викрадення майна обвинуваченим є необґрунтованими. Також відповідно до ч.1 ст.242 КПК України проведення експертизи можливе не тільки за зверненням слідчого або прокурора на стадії досудового розслідування, але й за дорученням суду в ході судового розгляду. Більш того, суд при обговоренні питань щодо обставин затримання обвинуваченого 17.01.2016р., доцільності проведення товарознавчої та психіатричної експертиз вийшов за межі підготовчого судового засідання. Крім того, прокурор ОСОБА_9 належним чином була призначена керівником органу прокуратури для здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні та у зв`язку з реорганізацією органів прокуратури України призначена на посаду прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1, а реорганізація органів прокуратури України не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_10 та представник потерпілого ПП «ТД Січ» - ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник належним чином повідомлені про місце та час розгляду апеляційної скарги, заяв про відкладення розгляду від них не надходило, апеляційний розгляд, відповідно до ст.405 ч.4 КПК України, здійснюється за їх відсутності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідача, прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі, до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання суд повернув обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, мотивуючи тим, що:

- в якості кваліфікуючої ознаки крадіжки по епізоду 03.12.2015р. визначено проникнення в інше приміщення, однак, при цьому при викладенні обставин злочину не вказано будь-яких дій, які б давали підстави для цього. В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 переліз через паркан, але при цьому не вказано в яке саме приміщення проник обвинувачений, кому воно належить та чи було таке проникнення незаконним. Також по цьому епізоду не вказано характеристик викраденого майна, а саме розміру кег або матеріалу, з якого вони були виготовлені, а також власністю якої особи вони були. Зазначено лише, що матеріальну шкоду було спричинено підприємству;

- при описанні дій ОСОБА_7 по епізоду 17.01.2016р. об`єктивна сторона цього злочину, а саме дії обвинуваченого, не викладені взагалі. Так, в обвинувальному акті не вказано, що саме здійснив ОСОБА_7 для вчинення крадіжки, а зазначено лише про те, що він намагався викрасти майно, але як саме та у який спосіб ОСОБА_7 намагався викрасти кілька мішків загальною вагою 160 кг не описано, коли, де та на якому етапі він був затриманий працівниками міліції не визначено. Отже з описання дій ОСОБА_7 , викладеного в обвинувальному акті, неможливо визначити ані об`єктивної сторони злочину, ані того, чому замах кваліфіковано як незакінчений. Також при описанні дій ОСОБА_7 по епізоду 17.01.2016р. не визначено скільки саме сіток з цибулею намагався викрасти обвинувачений;

- всупереч вимогам ст.291 КПК України в обвинувальному акті не вказаний розмір витрат на залучення експерта, хоча відповідно до ст.242 ч.2 п.6 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням. З реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, щоб така експертиза призначалась, хоча її призначення є обов`язковим;

- прокурор ОСОБА_9 , яка затверджувала обвинувальний акт, не підтвердила наявність відповідних повноважень. Так, 15.12.2015р. Шевченківська районна прокуратура м.Запоріжжя припинила свою діяльність, відповідно усі прокурори цієї прокуратури були звільнені. 15.12.2015р. в межах реформування органів прокуратури України було утворено, зокрема, Запорізьку місцеву прокуратуру №1, територіальна юрисдикція якої поширюється на Шевченківський район м.Запоріжжя. Однак, після ліквідації Шевченківської районної прокуратури м.Запоріжжя та створення Запорізької місцевої прокуратури №1 прокурор ОСОБА_9 в порядку ст.37 КПК України не призначалась керівником новоутвореної прокуратури прокурором, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та не була включена у групу прокурорів по вказаному кримінальному провадженню, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Постанова, яку надала прокурор у підготовчому судовому засіданні, відсутня в реєстрі матеріалів досудового розслідування, отже прокурор ОСОБА_9 не мала повноважень для вчинення відповідних дій по кримінальному провадженню;

- незрозуміло яким саме прокурором та з яких саме підстав здійснювались процесуальні дії та приймались процесуальні рішення по кримінальному провадженню в період часу з 15.12.2015р. по 28.01.2016р. року за епізодом 03.12.2015р., оскільки прокурора визначено не було, а провадження об`єднані лише 28.01.2016р., між тим як ОСОБА_7 повідомляли про підозру 13.01.2016р., але ким саме це робилось визначити неможливо;

- в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про складення та затвердження обвинувального акту 31.01.2016р. по кримінальному провадженню за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України, між тим як ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні двох злочинів, які кваліфіковані окремо;

- всупереч вимогам ст.242 КПК України, за наявності очевидних сумнівів в осудності обвинуваченого та документально підтверджених відомостей про перебування ОСОБА_7 на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері, слідчим та прокурором психіатрична експертиза не призначалась.

Діючий кримінальний процесуальний закон (ст.291) включає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститися в обвинувальному акті.

При цьому такий перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду.

Таким чином, повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Посилання суду в ухвалі на те, що обвинувальний акт не містить в яке приміщення проник обвинувачений, кому воно належить та чи було таке проникнення незаконним та характеристик викраденого майна, а саме розміру кег або матеріалу, з якого вони були виготовлені, а також власністю якої особи вони були, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в обвинувальному акті вказане конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, а саме «складська територія «ОСТ-ВЕСТ», вказані характеристики викраденого майна, а саме «три пивні кеги об`ємом 50 літрів». Також встановлено, що матеріальну шкоду вчиненим злочином спричинено ПП «ТД Січ», уповноваженим представником якого є ОСОБА_8 .

Колегія суддів не погоджується і з посиланням суду на те, що в обвинувальному акті при описанні дій ОСОБА_7 по епізоду 17.01.2016р. об`єктивна сторона цього злочину, а саме дії обвинуваченого, не викладені взагалі, оскільки в обвинувальному акті викладені обставини вчинення злочину за вказаним епізодом, які повністю відповідають вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Враховуючи, що прокурор ОСОБА_9 належним чином була призначена керівником органу прокуратури для здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні та у зв`язку з реорганізацією органів прокуратури України призначена на посаду прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1, тому відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування постанови про призначення її керівником органу прокуратури не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування постанов про призначення експертиз також не є підставою для повернення обвинувального акту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд повернув обвинувальний акт прокурору без достатніх підстав, передбачених законом, тому апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4