У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 - захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2016.
Даною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області та накладено арешт натоварно матеріальні цінності, а саме: 3 828 ( три тисячі вісімсот двадцять вісім) картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири) пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000020 від 25.05.2016, з визначеною попередньо правовою кваліфікацією за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканцями Закарпатської області використовується схема по ввезенню в Україну з - за кордону різного роду продукції у великих об`ємах без сплати митних платежів, завдяки подрібненню цих товарних партій у межах дозволеної законодавством норми ввезення товарів фізичними особами на митну територію України. Особи, які залучаються організаторами вказаної протиправної діяльності, слідують у транспортних засобах у якості пасажирів та переміщують товари з однаковими ідентифікаційними ознаками. У подальшому зазначена продукція розміщується на складські приміщення, що належать організаторам ввезення товарів. У більшості випадків зазначені товари після розміщення на склад реалізовуються фізичними особами підприємцями в магазинах роздрібної торгівлі на території Закарпатської області та у виді значних товарних партій відправляються замовникам по всій території Закарпатської області через поштові перевізники («Нова пошта», «Інтайм», «Делевері»).

Також, зібрано достатньо доказів про організацію невстановленими особами схеми ввезення великих партій товарів через державний кордон України шляхом їх подрібнення, завдяки якій упродовж квітня 2015 року по теперішній час ввезено товарів на митну територію України без сплати відповідних митних платежів та податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, що в 624 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

-2-

Проведеним досудовим розслідуванням підтверджено факт того, що товари ввозяться особами через митний кордон України подрібненими партіями за грошову винагороду. Допитана як свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_8 підтвердила, що вона за грошову винагороду слідує в транспортному засобі ( мікроавтобусі) через митний кордон України, де на митному посту при перевірці підтверджує факт, що нею перевозиться ТМЦ, сумарна фактурна вартість яких не перевищувала еквіваленту 500 євро, а сумарна вага 50 кг. Крім того, остання зазначила, що ввезені товари транспортувалися та акумулювалися в невстановлених складських приміщеннях для подальшої їх реалізації фізичним особам, підприємствам, установам та організаціям із метою отримання прибутку через їх поштові перевізники («Нова пошта», «Інтайм», «Делевері»).

30.08.2016 до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області надійшли матеріали з управління захисту економіки ГУ НА у Закарпатській області про протиправні діяння невстановлених осіб, які, будучи у змові із працівниками прикордонної служби та працівниками Закарпатської митниці ДФС організували ввезення на територію України, через митні пункти пропуску «Лужанка» та «Тиса» Закарпатської митниці ДФС товар (непродовольчі товари, взуття, одяг, обладнання, окуляри, миючі засоби, побутова техніка, засоби гігієни, препарати та порошки для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків, та інші ТМЦ виробництва країни Китай та країн Євросоюзу) подрібненими партіями, без сплати митних платежів.

29.09.2016 працівниками ОУ ГУ ДФС у Закарпатській області, на виконання доручення СУФР ГУ ДФС у Закарпатській області в кримінальному провадженні №0000020 від 25.05.2016, за добровільною згодою водія ОСОБА_9 , проведено огляд автомобіля марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . У ході огляду виявлено 3 828 картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходились 30 624 пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів.

Під час огляду водієм ОСОБА_9 , представлено дві товаро транспортні накладні №УЖ0000446 від 29.09.2016, реєстр матеріалів магістрального завантаження №УЖ0000836 від 29.09.2016. У графах щодо кількості товару виконано напис «2850 шт.», назва «коробки», маса «20 240 кг.». У представлених документах відомостей щодо конкретного виду товару немає.

Товарно матеріальні цінності, які 29.09.2016 виявлено та вилучено в ході проведення огляду автомобіля марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: 3 828 картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходилось 30 624 пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів, низької якості, згідно протоколу огляду від 29.09.2016 відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, і є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що вказані в клопотанні речі, мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази, а також те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та містить на собі відомості, які необхідні органу досудового розслідування для проведення товарознавчої експертизи з метою встановлення їх ринкової вартості.

-3-

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду від 03.10.2016 скасувати, відмовити в задоволенні клопотання слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ДФС у Закарпатській області про накладення арешту на майно, вилучений товар повернути їй як власнику. Уважає дане судове рішення незаконним з огляду на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Розгляд судом клопотання слідчого про арешт майна відбувся 30.10.2016 без її участі, як власника майна. Вона була позбавлена можливості надати пояснення та захистити свої права та інтереси, гарантовані Конституцією України. Указує, що не має жодного стосунку до будь яких протиправних дій із боку так званих «невстановлених осіб», щодо яких внесено відомості до ЄРДР. Між нею як покупцем та ФОП ОСОБА_10 , як продавцем 28.08.2016 було укладено договір №28/08/16 гуртової купівлі продажу 30 688 пар взуття вартість якого, згідно з видатковою накладною №122 становила 379 528 грн.. Умови договору ними було виконано. Надалі, маючи на меті подальшу реалізацію придбаного товару, відправила такий до Одеської області для реалізації на ринку «7 кілометр», скориставшись послугами перевізника ТзОВ «Торговий дім Міст Експрес». Про факт вилучення, а надалі накладення арешту на належне їй майно ніхто її не повідомляв, жодних пояснень не давала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримали апеляційну скаргу, і вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, заперечення прокурора щодо апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
-4-
Апеляційний суд уважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на товарно матеріальні цінності, зокрема: 3 828 (три тисячі вісімсот двадцять вісім) картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири) пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів, слідчим суддею належним чином не були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принципи верховенства права закладені в Конвенції та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно не перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані та нижче наведені норми права не можна визнати законним та обґрунтованим.
Так, відповідно до ст.170 КПК України (в редакції Закону №1019-УІІІ від 18.02.2016) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації в підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

-5-
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а згідно ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Накладаючи арешт на товарно матеріальні цінності, зокрема: 3 828 (три тисячі вісімсот двадцять вісім) картонних коробок білого кольору, в середині яких знаходились 30 624 (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири) пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, носить інформацію про вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, відповідає критеріям визначеними ст.98 КПК України, є речовими доказами в кримінальному провадженні, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, може бути використано як докази, а також те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та містить на собі відомості, які необхідні органу досудового розслідування для проведення у кримінальному провадженні товарознавчої експертизи з метою встановлення їх ринкової вартості, а також те, що ним враховуються вимоги ст.170 КПК України, тому внесене слідчим клопотання підлягає до задоволення.

На будь-які інші підстави в обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя в ухвалі не послався.
Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим, тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.
Дослідивши матеріали за клопотанням, а також докази надані стороною захисту в підтвердження доводів апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що як слідчим, так і слідчим суддею не були дотримані вимоги ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, відповідно, при його внесенні та розгляді.
Апеляційний суд уважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не врахував те, що в матеріалах провадження відсутні відомості про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000020 від 30.09.2016, про вчинення саме ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
З матеріалів судового провадження не вбачається, що ОСОБА_6 вчинила будь-які діяння які підпадають під ознаки кримінального правопорушення.
Колегія суддів також уважає, що як слідчим, так і слідчим суддею, не враховано те, що ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу №28/08/16 від 28.08.2016 є власником майна, відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку від 19.01.2015 є фізичною особою підприємцем, що займається роздрібною торгівлею з лотків на ринках текстильними виробами одягом і взуттям та сплачує державі податки.
Крім того, слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_6 підозра в даному кримінальному провадженні не висунута, у матеріалах провадження відсутні будь які докази в підтвердження підстав чи розумних підозр уважати, що арештоване майно набуте злочинним шляхом, є об`єктом вчинення вказаного кримінального правопорушення. При прийнятті рішення в цій частині колегія суддів керується принципом диспозитивності.
При оцінці доводів клопотання та доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів також приходить до наступного висновку.

-6-
Так, усупереч вимогам ст.171 КПК України, слідчий у клопотанні не зазначив про належність майна, яке належить арештувати, тій чи іншій фізичній або юридичній особі, не послався на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, не приєднав до клопотання копії відповідних документів у підтвердження належності майна.
Указаним недолікам при складанні клопотання слідчим суддею будь-яка оцінка дана не була.
При прийнятті рішення, колегія суддів також зазначає, що слідчим у клопотанні не вказується, а прокурором не доведено, те, що арешт на товарно матеріальні цінності, зокрема: 3 828 (три тисячі вісімсот двадцять вісім) картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири) пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів, необхідно накласти з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При прийнятті рішення колегія суддів, керуючись принципом диспозитивності, зазначає, що сторона кримінального провадження у підтвердження доводів клопотання про те, що товарно матеріальні цінності, які 29.09.2016 виявлено та вилучено в ході проведення огляду автомобіля марки «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , зокрема: 3 828 (три тисячі вісімсот двадцять вісім) картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири) пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів, низької якості є речовими доказами, не надала апеляційному суду копії процесуальних рішень постанов про їх визнання речовими доказами, не пред`явили учасникам судового розгляду для дослідження оригінал постанови про визнання вказаних вище товарно матеріальних цінностей речовими доказами.

Колегія суддів також зазначає, що всупереч вимог ст.171 КПК України слідчий до клопотання не приєднав копію вказаної вище постанови про визнання товарно матеріальних цінностей речовими доказами.

Отже, під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на товарно матеріальні цінності, зокрема: 3 828 (три тисячі вісімсот двадцять вісім) картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири) пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів, низької якості, прокурор не довів, що існують достатні підстави вважати, що майно, на яке передбачається накладення арешту, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, або може бути конфісковане в підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Також прокурором не доведено ризиків щодо можливості приховування, знищення чи відчуження майна.
На дані обставини та вимоги закону слідчий суддя не звернув уваги, ухвалив рішення про задоволення клопотання слідчого та наклав арешт на майно, не врахувавши правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на те, що дане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
При оцінці доводів клопотання, висновків, викладених в ухвалі слідчого судді та доводів апеляційної скарги, колегія суддів ураховує наступне.

-7-

Так, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий, усупереч положенням ст. 98 КПК України не визнав указані речі речовими доказами, як такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлються під час кримінального провадження.

Відповідно дост.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
З наведеного вбачається, що слідчим суддею були порушені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на майно, а саме: товарно матеріальні цінності, зокрема: 3 828 (три тисячі вісімсот двадцять вісім) картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири) пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів, низької якості.

Відповідно до ст. ст. 409 - 410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст.407 цього Кодексу зі скасуванням ухвали слідчого судді.
З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга, яку подала ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а судове рішення слідчого судді до скасування.
Керуючись ст. ст. 170 - 173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2016 року про накладення арешту на товаро матеріальні цінності, а саме 3 828 картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 пари підліткових жіночих кедів різних розмірів скасувати.

У задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справах слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській областіпро арешт товаро матеріальних цінностей, а саме: 3 828 картонних коробок білого кольору, у середині яких знаходиться 30 624 пари підліткових жіночих кедів, різних розмірів відмовити, а вилучені товаро матеріальні цінності повернути власнику або його представнику за дорученням.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: