Провадження № 1-кп/127/9/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0002034, які надійшли з прокуратури м. Вінниці з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жабче, Горохівського району, Волинської області, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, з середньою освітою, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 15 червня 2005 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ст. 186 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі, звільненого з іспитовим строком на два роки; 27 жовтня 2005 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ст. 186 ч.2, 71 КК України на п`ять років позбавлення волі; 28 вересня 2009 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ст. 187 ч.2, 357 ч.2, 71 КК України на сім років три місяці позбавлення волі, з конфіскацією майна; Звільнений на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2015 року умовно-достроково на один рік вісім місяців 12 днів;
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тарасівка, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 18 червня 1998 року Старокиївським районним судом м. Києва за ст. 142 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі, з конфіскацією майна; 06 червня 2001 року Ленінським районним судом Вінницької області за ст. 140 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі, з конфіскацією майна; 21 травня 2002 року Ленінським районним судом Вінницької області за ст. 187 ч.2 КК України на сім років позбавлення волі, з конфіскацією майна; 28 квітня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України на чотири роки 6 місяців позбавлення волі; 20 березня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2 КК України на п`ять років позбавлення волі; 10 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2, 71 КК України на п`ять років позбавлення волі; 04 грудня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України на шість років позбавлення волі; 27 квітня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 115, ч.2 ст.15 п.п.9,13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 309, 70 КК України на чотирнадцять років позбавлення волі;
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 28 березня 2015 року о 19:45 год. перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 на території Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова, що по вул. Пирогова, 56 в м. Вінниці, помітили раніше незнайомого йому ОСОБА_6 та при цьому у нього виник умисел спрямований на вчинення нападу на останнього, з метою заволодіння його майном.
З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_10 , керуючись жагою наживи, завчасно, до початку вчинення злочину, вступив в злочинну змову із ОСОБА_9 , маючи на меті спільно здійснити напад на ОСОБА_6 та заволодіти його речами.
Реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння майном останнього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підійшли до нього та вступили в розмову.
В ході розмови, ОСОБА_9 діючи узгоджено, за попередньо змовою, несподівано наблизився до ОСОБА_6 ближче і приставив йому до шиї металевий предмет зовні схожий на ніж та почав утримувати його, а в цей час ОСОБА_10 почав обшукувати останнього, в результаті чого заволодів золотим ланцюжком вагою 5,3 г., 585 проби, вартістю 1935 грн., золотою підвіскою вагою 1,9 г., 585 проби, вартістю 695 грн., золотим перстнем вагою 5,3 г., 585 проби, вартістю 5035 грн., мобільним телефоном марки «Nokia ASHA 311» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта № 359 від 30 квітня 2015.року становить 652,05 грн. в середині якого знаходилася сім - картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 25 грн. на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 4,39 грн. та спортивною курткою, вартість якої згідно висновку експерта № 359 від 30 квітня 2015 року становить 455 грн.
Після цього, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на свій власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 8801,44 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Цивільний позов не визнав.
Суду пояснив, що на початку 2015 року він звільнився з місць позбавлення волі та разом з своєю подругою « ОСОБА_11 » або « ОСОБА_12 » ім`я точно він не пам`ятає, перебував на залізничному вокзалі в м. Вінниці. В березні 2015 року він зустрівся з своїм знайомим ОСОБА_10 , який повідомив, що у нього немає паспорта, проте йому необхідно здати золоті вироби до ломбарду. ОСОБА_9 не було відомо, звідки золото у ОСОБА_10 , що воно крадене, а тому він залишив свою подругу з речами на вокзалі та разом з ОСОБА_10 пішли до ломбарду, який знаходився по вул. Гагаріна, 1 в м. Вінниці. В ломбарді вони здали золотий ланцюжок та печатку, після чого ОСОБА_10 дав ОСОБА_9 500 грн. за послугу та вони попрощались. Повернувшись до вокзалу ОСОБА_9 виявив, що зникла його куртка чорного кольору, яку він залишав в пакеті, а натомість в пакеті була куртка потерпілого, про даний факт він негайно повідомив охорону вокзалу, проте вони йому не допомогли. В зв`язку з чим обвинувачений вирішив одягнути куртку потерпілого та поїхав до свого місця проживання. Через кілька днів до нього на мобільний телефон, який він недавно купив, зателефонували невідомі та попросили приїхати до відділу поліції на Барському шосе у м. Вінниці, для того, щоб стати на облік, що останній і зробив, приїхав на Барське шосе, де невідомі чоловіки його затиснули в авто вивезли за місто де побили, потім слідчий тримав ОСОБА_9 в себе в кабінеті чотири доби, чинив моральний та фізичний тиск. Обвинувачений не може пояснити, чому у його речах було виявлена куртка потерпілого.
Слідчий експеримент, під час якого він визнавав вину проводився під тиском працівників міліції.
Обвинувачений ОСОБА_10 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково.
Суду пояснив, що визнає свою вину у вчинені грабежу, але пояснив, що грабіж він вчиняв спільно з хлопцем на ім`я « ОСОБА_13 », а не з ОСОБА_9
В березні 2015 року він звільнився з місць позбавлення волі та разом з своїм знайомим ОСОБА_13 приїхали влаштовуватись на роботу в м. Вінницю. Грошей на проживання у них не було, тому ввечері перебуваючи біля медичного університету ім. Пирогова ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_13 пограбувати хлопця, який в той час проходив по алеї університету. Вони разом з ОСОБА_13 підійшли до потерпілого,силою зняли з нього золотий ланцюжок, печатку, куртку та втекли з місця вчинення на вокзал. Мобільного телефону потерпілого обвинувачений не бачив та не крав. Перебуваючи на вокзалі ОСОБА_10 зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , з котрим раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі та попросили останнього на свій паспорт здати до ломбарду викрадене золото. ОСОБА_9 здав вказане золото, ОСОБА_10 за вказану послугу заплатив йому 500 грн., та вони попрощались. Обвинувачений ОСОБА_10 разом з ОСОБА_13 поїхали в Миколаївську область для пошуків роботи. ОСОБА_9 в ході грабежу потерпілого не було, ОСОБА_10 вчиняв його разом з особою на ім`я ОСОБА_13 , більше про нього нічого не відомо, ножа у обвинуваченого не було. З ОСОБА_9 він зустрівся на вокзалі випадково.
Незважаючи на не визнання обвинуваченими вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України їх вина доведена показаннями потерпілого та свідків, які були допитані в судовому засіданні.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , суду пояснив, що 28 березня 2015 року о 20.00 год. він повертався додому, йшов по алеї медичного університету ім. М.І.Пирогова у м. Вінниці. Навпроти потерпілого йшло двоє раніше не відомих йому осіб, це були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Алея на якій стався злочин освітлювалась ліхтарями, в той час коли потерпілий зустрівся з обвинуваченими, ОСОБА_9 схопив потерпілого за капюшон куртки та підставив до горла ножа. ОСОБА_10 в той час стояв позаду потерпілого, вони наказали віддати усі цінності та опустити голову вниз. ОСОБА_9 зірвав золотий ланцюжок з хрестиком з шиї, ОСОБА_10 золоту печатку з пальця руки, при цього утримуючи ніж коло горла. Потерпілий намагався вирватись, проте обвинувачений ОСОБА_9 схватив його за куртку та стягнув її з нього, телефон під час вказаного інциденту обвинувачені вибили з рук потерпілого на землю та забрали. Після того, як обвинувачені залишити ОСОБА_6 він побіг до дільничного відділку поліції, де повідомив про вищевказаний факт. Коли ОСОБА_9 підставляв до горла потерпілого ніж, останній сприймав загрозу своєму життю реально.
Через деякий час до потерпілого зателефонував слідчий та попросив приїхати на впізнання, яке проводилось в кабінеті слідчого, за участю понятих та ОСОБА_6 , в ході якого він впізнав серед представлених осіб чоловіка який здійснив на нього напад з ножем ОСОБА_9 .
ОСОБА_10 потерпілий впізнавав по фотознімках, ОСОБА_9 впізнав безпосередньо при проведенні слідчої дії впізнання.
На даний час ніхто з обвинувачених не відшкодували завдані збитки. При обранні виду та міри покарання обвинуваченим, просив карати їх суворо.
Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просив суд стягнути з ОСОБА_9 на його користь 12930, 12 коп. матеріальної шкоди, 100000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. за надання правової допомоги.
Матеріальну шкоду обґрунтовує чеками про купівлю золотої печатки, золотого ланцюжка та хрестика, на куртку чек не зберігся, білети на проїзд до м. Вінниці до слідчого та в суд, витрати на правову допомогу, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги.
Моральна шкода обґрунтовується, тим, що ОСОБА_6 серйозно сприймав погрози обвинувачених та вважав, що вони можуть його вбити, допити в слідчого та суді, постійні переживання, внаслідок умисних дій обвинувачених він переніс фізичний біль та душевні страждання, порушення сну, дратівливість, емоційну напругу, страх можливого повторення подій. Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 змінився звичайний уклад його життя.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , суду пояснила, що 28 березня 2015 року о 22.00 год. до неї зателефонував її син ОСОБА_6 з невідомого номеру та повідомив, що його пограбували та він перебуває в міліції. Зі слів сина, їй стало відомо, що останній 28 березня 2015 року повертався в гуртожиток через алею університету ім. М.І. Пирогова в м. Вінниці, де двоє невідомих осіб, за допомогою ножа, здійснили розбійний напад на нього, викрали золотий ланцюжок з хрестиком, перстень, мобільний телефон та куртку. Пізніше в кабінеті слідчого потерпілий впізнав ОСОБА_9 безпосередньо, а ОСОБА_10 по фотонрафії.
ОСОБА_6 розповідав свідку, що ОСОБА_9 схопив його за капюшон куртки та підставив до горла ножа, а ОСОБА_10 в той час стояв позаду нього та вони наказали віддати їм усі цінності та опустити голову вниз, що останній і зробив. На даний час обвинувачені не вибачились, понесені збитки не відшкодували.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , суду пояснив, що він був запрошений в якості понятого під час слідчого експерименту. 08 квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_9 без будь-якого фізичного або морального тиску пояснив, що 28 березня 2015 року в м. Вінниці на алеї медичного університету ім. М.І.Пирогова він разом з ОСОБА_10 здійснили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого погрожували йому ножем та заволоділи його мобільним телефоном, курткою та золотими виробами. В подальшому усі учасники експерименту поїхали до ломбарду на який вказував ОСОБА_9 «Соломон», за адресою: АДРЕСА_1 де обвинувачений на свій паспорт здав золоті вироби потерпілого, вилучені кошти обвинувачені поділили навпіл.
Крім показань обвинувачених, потерпілого та свідків вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України підтверджується і іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28 березня 2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 просить прийняти міри до невідомих осіб, які 28 березня 2015 року о 19:45 год. на території медичного університету ім. М.І.Пирогова, погрожуючи предметом схожим на ніж, заволоділи його майном, а саме золотим ланцюжком з хрестиком, перснем, курткою та мобільним телефоном марки «Нокіа311», чим завдали останньому матеріальної та моральної шкоди;
- протоколом огляду місця події від 28 березня 2015 року, відповідно до якого, за участю понятих, спеціалістів та потерпілого ОСОБА_6 оглядалося пішохідна доріжка медичного університету ім. М.І.Пирогова, що по вул. Пирогова у м. Вінниці. Вказана територія освітлюється ліхтарями;
- протоколом огляду місця події від 07 квітня 2015 року, відповідно до якого, за участю понятих, спеціалістів та обвинуваченого ОСОБА_9 в приміщенні кабінету №54 по вул. Пирогова в м. Вінниці за добровільної згоди ОСОБА_9 видав працівникам поліції куртку коричневого кольору. Обвинувачений пояснив, що вказаною курткою він заволодів внаслідок розбійного нападу з громадянином ОСОБА_10 на невідомого хлопця на території медичного університету ім. М.І.Пирогова в м. Вінниці. Під час вказаного нападу обвинувачений погрожував потерпілому ножем, а ОСОБА_10 заволодів золотими виробами останнього;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 квітня 2015 року, проведеного за участю понятих, осіб відносно яких проводилось впізнання - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого серед представлених осіб потерпілий впізнав особу, яка 28 березня 2015 року на території медичного університету ім. М.І.Пирогова здійснила розбійний напад на нього, в результаті якого заволоділа його майном - це був ОСОБА_9 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08 квітня 2015 року, за участю підозрюваного ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_6 , який проводився за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 56 на території медичного університету ім. М.І.Пирогова, в ході якого ОСОБА_9 , без фізичного або морального тиску вказав на місце де 28 березня 2015 року о 19:45 год. він разом з ОСОБА_10 вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого погрожували останньому ножем та відібрали його телефон, куртку та золоті вироби. В подальшому ОСОБА_9 показав ломбард в якому він здав золоті вироби потерпілого на свій паспорт. Мобільний телефон залишився у ОСОБА_10 , куртка у ОСОБА_9 , а грошові кошти отримані за золото вони поділили порівно.
Вказані обставини викладені в протоколі слідчого експерименту допитаний в судовому засіданні понятий ОСОБА_15 підтвердив;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 359 від 30 квітня 2015 року, відповідно до якого залишкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «Nokia ASHA 311» з урахуванням зносу, на момент вчинення кримінального правопорушення 28 березня 2015 року, могла становити 652,05 грн.. Залишкова вартість спортивної куртки на час проведення експертизи з урахуванням зносу могла становити 455 грн;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 квітня 2015 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 серед представлених фото впізнав особу, яка 28 березня 2015 року на території медичного університету ім. М.І.Пирогова здійснила розбійний напад на нього, в результаті якого заволоділа його майном - це був ОСОБА_10 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 квітня 2015 року відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_20 серед представлених фото впізнав особу, з якою він 28 березня 2015 року на території медичного університету ім. М.І.Пирогова здійснили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 , в результаті якого заволоділи його майном - це був ОСОБА_10 ;
- довідкою ПТ «Ломбард Соломон» від 27 квітня 2015 року, відповідно до якої громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області, являється клієнтом ломбарду та залишав під заставу наступні речі: золотий ланцюжок та перстень з камінням загальною вагою 10,45 грам, 585 проби на суму 4900 грн. 28 березня 2015 року.
Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Показання потерпілого, свідків логічні та узгоджені між собою, тоді як пояснення ОСОБА_9 в частині його невизнання вини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суперечать іншим показам та фактичним обставинам справи, тому суд критично оцінює показання ОСОБА_9 про його невинність і вважає, що таким чином він намагається ввести суд в оману та прагне уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Показання обвинуваченого ОСОБА_10 , в частині того, що грабіж він вчиняв спільно з хлопцем на ім`я « ОСОБА_13 », а не з ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суперечать показам потерпілого та матеріалам кримінального провадження.
В судовому засіданні не знайшли підтвердження покази ОСОБА_9 , в частині того, що під час слідчого експерименту на нього чинився фізичний та моральний тиск, оскільки вказана обставина спростована показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 . Вказана слідча дія проводилася за участі двох понятих, ніхто із її учасників ніяких зауважень після проведення не заявляв.
За місцем відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 характеризуються посередньо.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 187 КК України, розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_10 , суд бере до уваги, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 187 КК України, розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом не встановлені.
Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_9 17930 (сімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять) грн. 54 коп. майнової шкоди та 100 000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні цивільний позов не визнав.
В ході судового засідання знайшли підтвердження сума витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн., яка підтверджується договором №30 про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 20 жовтня 2015 року, вартість золотих виробів на суму 12010,50 коп.
В частині заявленого позову на суму 919,62 грн. витрат на проїзд з місця фактичного проживання потерпілого з с. Хоменки, Шаргородського району до судових засідань в м. Вінницю суд відмовляє в задоволенні, в зв`язку з тим, що суду не надано жодного підтвердження, квитки на проїзд суду не надані.
Задовольняючи частково суму моральної шкоди, суд бере до уваги, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення різко змінився уклад життя потерпілого в сторону погіршення. Внаслідок кримінального правопорушення він сприймав погрози обвинувачених та вважав, що вони можуть його вбити, допити в слідчого та суді, постійні переживання, внаслідок умисних дій обвинувачених він переніс фізичний біль та душевні страждання, порушення сну, дратівливість, емоційну напругу, страх можливого повторення подій.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, з 2005 року з нетривалими перервами постійно перебував у місцях позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі умовно-достроково вчинив новий умисний злочин, за місцем відбування покарання характеризувався посередньо. Також суд бере до уваги ту обставину, що саме ОСОБА_9 безпосередньо застосовував ніж і погрожував ним потерпілому.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, з 1998 року з нетривалими перервами постійно перебував у місцях позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується посередньо.
Крім того, призначаючи покарання суд бере до уваги думку потерпілого, який наполягає на суворому покаранні обвинувачених.
Речовий доказ по справі: спортивна куртка бордового кольору повернена потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.
Також суд вважає, що судові витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинувачених, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчинення ними кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, осіб обвинувачених, суд вважає, що виправлення та запобігання вчинення нових злочинів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можливе без ізоляції їх від суспільства, а тому їм необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією всього належного майна.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 вересня 2009 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 08 квітня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання - 08 квітня 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 залишити без змін тримання під вартою.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 в якості відшкодування матеріальної шкоди 12010 (дванадцять тисяч десять) грн. 50 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 (п`ятидесяти тисяч) грн. та 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на юридичну допомогу.
Визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2016 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 27 червня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання 11 квітня 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 залишити без змін - тримання під вартою.
Стягнути в рівних частинах на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
Речовий доказ по справі: спортивна куртка бордового кольору, яка повернена потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання залишити останньому.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя: