Провадження № 1-кп/643/584/16
Справа № 643/5163/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002202,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, має середньотехнічну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 21.10.2003 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 296, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 02.08.2з0005 року на підставі ЗУ «Про амністію»; 21.11.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, ст. ст. 75,76 КК України - звільнено від відбування покарання із випробуванням строком три роки; 07.06.2012 року Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 307, 71 КК України до позбавлення волі на строк шість років, звільнений 15.12.2015 року за відбуттям строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , 08.03.2016 року, близько 16-00 години, знаходячись біля розважального закладу, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, буд. 83/26, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , підійшов до останнього та використовуючи фізичну силу завдав один удар кулаком правої руки в обличчя, після цього ОСОБА_5 впав на спину, та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, завдав декілька ударів ногами по голові ОСОБА_5 .

В результаті чого, своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження, а саме: забита рана на голові, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 831-с/16 від 11.04.2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_5 від подання цивільного позову відмовився та повідомив, що претензій матеріального або морального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 немає.

Судом дії обвинувачуваного кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.
18.04.2016 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1 ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним провадженням № 0002202.

Потерпілий ОСОБА_5 проти цього не заперечує, матеріальних претензій до підозрюваного представник потерпілого ОСОБА_4 не має.

Зважаючи, що вчинений злочин відноситься до категорії злочину легкої тяжкості та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, а також з урахуванням щирого каяття у вчиненому, відсутність тяжких наслідків від вчинених правопорушень, сторони вважали за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваному ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.125 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Потерпілий та підозрюваний також свідчать, що їм зрозумілі положення частин шостої сьомої статті 474 КПК України, а також положення ст.476 КПК України щодо умисного невиконання умов угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судових витрат не має.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 18.04.2016 року, укладену між ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 18.04.2016 року покарання за цією статтею у вигляді 80 годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через Московський районний суд м. Харкова.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1