Справа № 201/5449/16-к
Провадження № - 1КП/201/224/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001564 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2008 року № 2-2784/2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері ОСОБА_5 до досягнення повноліття дитини у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 21.04.2008 року. Однак ОСОБА_3 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), починаючи з 01.07.2015 року, аліменти на утримання свого неповнолітнього сина не виплачував, матеріальної та іншої допомоги не надавав. На неодноразові попередження державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби від 25.05.2015, 20.08.2015, 05.11.2015, 17.02.2016 року про необхідність погашення заборгованості по сплаті аліментів та необхідність з`явитись до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби не реагував. При цьому на облік в Жовтневому районному центрі зайнятості у м. Дніпропетровську не став, свідомо знаючи про можливість отримання дотацій від держави і можливість виплачувати аліменти, чим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Жовтневого районного суду коштів (аліментів).
Заборгованість ОСОБА_3 , по сплаті аліментів складає: за липень 2015 року -852 гривень 60 копійок, за серпень 2015 року - 852 гривень 60 копійок, за вересень 2015 року - 1009 гривень 11 копійок, за жовтень 2015 року 1009 гривень 11 копійок, за листопад 2015 року - 1009 гривень, 11 копійок, за грудень 2015 року - 1009 гривень, 11 копійок, за січень 2016 року - 1009 гривень 11 копійок, за лютий 2016 року - 1009 гривень 11 копійок, за березень 2016 року -009 гривень 11 копійок, за квітень 2016 року - 470 гривень 91 копійок.
В результаті чого станом на 14.04.2016 року у ОСОБА_3 , виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно складає суму понад 6 місяців відповідних платежів, а саме, 9239 гривень 88 копійок.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав та надав пояснення, які повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі інші обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів)
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не судимий.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, так як призначення менш суворого виду покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 164 КК України буде недостатньо для його виправлення та попередження в подальшому вчинення аналогічного злочину.

Враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1