АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/1843/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/524/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 05 липня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000350 на вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року відносно
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Радевичево Широківського району Дніпропетровської області , громадянина України, який мешкає з адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий :
25.07.2002 р. за ч.1 ст. 185 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки ;
03.06.2004 р. за ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 185 , ст.70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі ; 02.06.2009 р. за ч.2 ст. 289 , ч.2 ст. 186 , ст.70 КК України на 5 років і 3 місяця позбавлення волі без конфіскації майна , звільнений 07.09.2013 року по відбуттю строку покарання ;
28.05.2014 р. за ч.2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт ;
29.03.2016 р. за ч.2 ст. 389 , ст. 71 КК України до 1 місяця 3 днів арешту , судимість не знята і не погашена, покарання не відбуто
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, якого визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 297 КК України до чотирьох роки і п`яти місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків ,остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 року, більш суворим покаранням призначеним за оскаржувальним вироком ї призначено покарання у вигляді 4 років і 5 місяців позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 не обиралась. Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_7 з моменту фактичного затримання . Зараховано ОСОБА_7 перебування під вартою з 19.09.2014 року по 07 жовтня 2014 року , тобто у місцях попереднього ув`язнення, тому зараховано ОСОБА_7 цей строк у термін покарання з врахуванням положень відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)"- Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інетерсах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичних обставин справи і кваліфікації дії обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити, призначивши йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року ОСОБА_7 був визнаний виним та засудженим за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України за наступних обставин.
ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 30.04.2014 року о 18 годині 00 хвилин, з цілю незаконного заволодіння металевими виробами, разом зайшли на територію кладовища, розташованого на території 7-ї дільниці в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, де розподіливши злочинні ролі між собою згідно яких ОСОБА_9 спостерігала за обстановкою вчинення злочину, а саме щоб ніхто не зарадив реалізації злочинного умислу, а ОСОБА_7 , підійшовши до могил померлих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , за допомогою фізичної сили рук з під надгробних плит та пам`ятників, повторно , демонтував та витяг шість металевих швелерів, загальною вагою 111 кг 600 г., після чого обоє з викраденим зникли, чим завдали ОСОБА_13 , котра доглядає за місцем поховання останніх та являється родичем померлих, матеріального збитку на суму 200 гривень 88 копійок.
ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 20.05.2014 року о 18 годині 00 хвилин, з цілю незаконного заволодіння металевими виробами, разом зайшли на територію кладовища, розташованого на території 7-ї дільниці в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, де розподіливши злочинні ролі між собою згідно яких ОСОБА_9 спостерігала за обстановкою вчинення злочину, а саме щоб ніхто не зарадив реалізації злочинного умислу, а ОСОБА_7 підійшовши до могили померлої ОСОБА_14 де за допомогою фізичної сили рук з-під надгробної плити та пам`ятника, повторно, демонтував та витяг два металевих швелера, загальною вагою 71 кг. 600 г., після чого обоє з викраденим зникли, чим завдали ОСОБА_15 , котра доглядає за місцем поховання останньої та являється родичем померлої, матеріального збитку на суму 128 гривень 88 копійок.
ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 02.06.2014 року о 18 годині 00 хвилин, з цілю незаконного заволодіння металевими виробами, разом зайшли на територію кладовища, розташованого на території 2-ї дільниці в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, де розподіливши злочинні ролі між собою згідно яких ОСОБА_9 спостерігала за обстановкою вчинення злочину, а саме щоб ніхто не зарадив реалізації злочинного умислу, а ОСОБА_7 підійшовши до могил померлих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , де за допомогою фізичної сили рук з-під надгробних плит та пам`ятників, повторно, демонтував та витяг чотири металевих швелера, загальною вагою 352 кг., та дві металевих труби , загальною вагою 10 кг. 500 г. після чого з викраденим обоє зникли, чим завдали ОСОБА_18 , котра доглядає за місцем поховання останніх та являється родичем померлих, матеріального збитку на суму 652 гривні 50 копійок.
Умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.297 КК України, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі померлого, з корисливих мотивів, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник, не заперечуючи винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, просить вирок суду першї інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 змінити, призначивши покарання останьому із застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не було враховано його позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття в скоєних злочинах та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілих, та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 кожен окремо, підтримали викладені в апеляційній скарзі захисника вимоги та просили вирок суду першої інстанції змінити, призначивши ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст.75 КК України.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив колегію суддів відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інетерсах обвинуваченого ОСОБА_7 а вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені а апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, кваліфікаціяйогої дій за ст.297 ч.3 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно вимог ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначені покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.297 КК України.
Як вбачається із мотивувальної частини вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме щире каяття в скоєних золочинах та його активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжують покарання останнього, а саме рецидив злочину.
Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 було враховано дані про особу обвинуваченого, а саме його позитивна характеристика за місцем проживання, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, відсутність перебування на обліку у лікаря нарклолога та психіатра, наявність судимостей ( а.с. 125-126), а також той факт, що саме ОСОБА_7 був ініціатором скоєння злочинів.
Обґрунтовуючи висновки щодо виду та міри покарання обвинуваченому та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, суд першої інстанції виходив, не лише з характеру і ступіню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення.
Судом враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи, а також дані про особу обвинуваченого, у тому числі ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, а саме: щире каяття та повне визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, наявність позитивної характеристики за місцем проживання.
Доводи захисника щодо наявності ряду обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 які б давали підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому є надуманими, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадженнясуд першої інстанції вірно дійшов висновку та призначив покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.297 КК України у виді позбавленя волі строком на 4 роки і 5 місяців, яке колегія судів вважає достатнім для його подальшого виправлення, перевиховання та запобігання здійснення вчинення нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів та дані про особу, та призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення не виявлено.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 необхідно відмовити, а вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області по кримінальному провадженню №0000350 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст. 297 КК України від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409,419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області по кримінальному провадженню №0000350 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст. 297 КК України від 05 травня 2016 року залишити без змін.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_19