У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаОСОБА_7.,
суддів ОСОБА_8. і ОСОБА_9.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 22 лютого 2016 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 6 червня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за пунктом 7 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, менш суворого покарання, призначеного за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2013 року, ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2015 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок та ухвалу щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування постановлених щодо нього вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 6 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2015 року і просить направити справу на новий судовий розгляд.

Як на підставу своїх вимог посилається на пункт 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_4 вказує на безпідставність засудження його судом першої інстанції за вчинення злочину, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 115 КК. Стверджує про однобічність судового розгляду та допущені, як під час досудового розслідування так і при розгляді справи судом першої інстанції, порушення норм кримінального процесуального закону. Посилається на застосування до нього під час досудового розслідування психологічного і фізичного тиску.

Також у своїй заяві, засуджений зазначає про порушення вимог процесуального права прокурором, який не ознайомив його з положеннями КПК про можливість розгляду його справи судом присяжних, а суд першої інстанції тільки з'ясував чи знає він про можливість розгляду його справи судом присяжних.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву, колегія суддів вважає, що заяву про перегляд судового рішення необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше. У разі, якщо особа подала заяву про перегляд судового рішення з пропущенням зазначеного строку і, не порушує питання про поновлення цього строку, така заява залишається без розгляду.

Згідно з даними, наявними у Верховному Суді Україні, ухвала суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_4 постановлена 27 серпня 2015 року. Копій різних за змістом (порівнюваних) судових рішень в яких, на думку заявника, допущено неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, засудженим, в порушення вимог статті 449 КПК, не долучено й відсутнє посилання на такі рішення в заяві.

Отже, передбачений частиною першою статті 447 КПК тримісячний строк подання заяви обчислюється з 28 серпня 2015 року і закінчується 28 листопада 2015 року.

Враховуючи, що заява подана засудженим ОСОБА_4 в строк, який перевищує три місяці з дня ухвалення оспорюваного рішення, а клопотання про поновлення строку відсутнє, то його заява, відповідно до вимог частини 6 статті 447 КПК України, не підлягає розгляду у зв'язку з пропуском строку на подання заяви про перегляд судового рішення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_4 може реалізувати своє право на звернення до Верховного Суду України шляхом подання ним нової заяви, яка буде відповідати вимогам статті 448 КПК, з долученим до неї для порівняння судовим рішенням суду касаційної інстанції, яке за строком ухвалення буде відповідати вимогам частини першої статті 447 КПК України і за своєю суттю буде остаточним.

З огляду на викладене та керуючись статтею 447 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 6 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2015 року залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8. ОСОБА_9