Справа №639/2634/16-к
Провадж. №1-в/639/1314/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

адвоката- ОСОБА_5 ,

представника ХВК №18 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м.Харкова та Холодногірською виправною колонією №18 клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, росіянина, з середньо - спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Саратовського обласного суду Російської Федерації від 17.08.2006 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2012 року, за п.п. 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі, відбуваючого покарання у Холодногірській виправній колонії УДПтС України в Харківській області №18, -

в с т а н о в и в :
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 має 14 заохочень, стягнень не має, характеризується добре, відбув 3/4 призначено вироком покарання.

Під час судового засідання засуджений та адвокат ОСОБА_5 підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки свою вину у скоєному злочині ОСОБА_7 визнав повністю, працює, має неодноразові заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, позитивно характеризується, повністю довів своє виправлення.

Представник Холодногірської виправної колонії №18 підтримав вимоги клопотання, зазначивши, що засуджений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем відбуття покарання, режим тримання не порушує, неодноразово заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.81 КК України, оскільки засуджений хоча і має заохочення, однак ним вчинено особливо тяжкий злочин, в еквіваленті повної зайнятості, відсоток норми виробітку ОСОБА_4 є нижчим за середній відсоток по установі виконання покарань .

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 засуджений вироком Саратовського обласного суду Російської Федерації від 17.08.2006 року, за п. п. «ж», «з», ч.2 ст.105 КК Російської Федерації до 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2012 року вирок Саратовського обласного суду Російської Федерації від 17.08.2006 року приведено у відповідність до законодавства України. ОСОБА_4 слід вважати засудженим за п.п. 11,12, ч.2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.04.2006 по 11.01.2007 року в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього увязнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 14.04.2006 року, кінець строку відбування покарання - 17.07.2018 року. Станом на 21.04.2016 року засуджений відбув 10 років 9 місяців 4 дні, залишилась невідбута частина строку - 2 роки 2 місяці 26 днів. Тобто засуджений ОСОБА_4 відбув ? частини призначеного вироком суду покарання.

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_4 під час відбування покарання на території РФ, та на території України у період з 2008р. по 2015р. мав 14 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, не мав жодного стягнення.

З характеристики засудженого ОСОБА_4 вбачається, що за час відбування покарання у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. З 19.01.2013 року відбував покарання в Селидівській виправній колонії № 82 Донецької області, характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. З 14.11.2013 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії (№18) Харківської області.

За час відбування покарання в колонії характеризується позитивно, адміністрацією установи був заохочений 3 (три) рази. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Працевлаштований до цеху №3 малярем, виконує весь обсяг робіт, яким його забезпечує адміністрація установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумінням. Виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Виконує передбаченні законодавством вимоги персоналу установи. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», «Духовне відродження», та «Підготовка до звільнення»,бере активну участь у роботах самодіяльних організацій. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Отримує посилки та бандеролі. Відповідно до вироку суду має цивільний позов, але виконавчі листи до установи не надходили. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Відповідно до довідки Холодногірської ВК №18, засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований в установі до цеху № 3 малярем, доручену роботу виконував в повному обсязі. Нарахована заробітна плата за вересень 2015 року 32,50 грн.( 12,2%), за жовтень 2015 року 65,21 грн. (21,6 %), за листопад 2015 року 649, 67 грн. ( 86,07 %), за грудень 2015 року 500, 00 грн.( 24 %), за січень 2016 року 499,10 грн.( 82,5%), за лютий 2016 року 1520, 54 грн. (91,1 %).

У разі умовно дострокового звільнення ОСОБА_4 буде мешкати за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , та буде працевлаштований через міський центр зайнятості.

Таким чином, засуджений має всі належні умови, передбаченні ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, що також підтвердив у судовому засіданні представник ХВК №18, а тому клопотання ОСОБА_4 є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України,ст.81 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Саратовського обласного суду Російської Федерації від 17.08.2006 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2012 року, на невідбуту частину 2 (два) роки 2 (два) місяці 26 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1