АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2223/16 Справа № 202/5473/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000090 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року, ухвалений відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.03.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

У відповідності до ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений, якщо протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину. Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дощволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Також ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03..2015 року, остаточно призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді 4-х років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто судові витрати та вирішено долю речових доказів.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними у тому, що 30.12.2015 року, приблизно о 24 годині 00 хвилин ОСОБА_8 разом зі своїм братом ОСОБА_7 , який діяв повторно, та з невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розподілили між собою обов`язки у вчиненні злочину, з метою таємного викрадення чужого майна, через паркан проникли на територію ПАТ «Інтерпайп НТЗ», що знаходиться по вул. Столетова, 2 у м. Дніпро, а потім до кабельного тунелю, після чого ОСОБА_8 разом зі своїм братом ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового розслідування особою за допомогою знаряддя злочину, а саме ножівки по металу, яку вони принесли з собою, вирізали мідні кабелі, загальною вагою (без ізоляції) 70,2 кг, цим самим вжили всіх необхідних на їх думку заходів, направлених на вчинення даної крадіжки, але довести злочин до кінця не змогли, оскільки були затримані охоронцями даного підприємства. Вартість викраденого кабелю, що належить ПАТ «Інтерпайп НТЗ», становить 5592,13 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій просить вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2016 року змінити та призначити покарання із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 день, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покаранняі з іспитовим строком 3 роки.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, оскаржуваний вирок є надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Судом не враховані обставини, які пом`якшують покарання, а призначаючи покарання перерахував обставини, які пом`якшують покарання, його брата ОСОБА_8 . Зазначає, що при призначенні покарання судом не враховано, що за час проведення досудового слідства та під час судового розгляду жодних матеріальних або моральних претенцій з боку представника відповідача не заявлено. Просить визнати обставиною, яка пом`якшує покарання, наявність на утриманні дитини, 2016 року народження. Вказує, що позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, особу винного, який раніше судимий, характеризується позитивно.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо необхідності зміни вироку суду першої інстанції та призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження № 0000090 вбачається, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року (а.с. 76-77) ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк 2 роки. Вищезазначений вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська набрав чинності 02.04.2015 року.

Ч. 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вказує на порушення обвинуваченим ОСОБА_7 умов застосування до нього вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року ст. 75 КК України, у зв`язку з чим приходить до висновку про неможливість повторного звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного оскаржуваним вироком, з випробуванням.

Таким чином, доводи обвинуваченого, які викладені в його апеляційній скарзі, є необґрунтованими, та за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни покарання, призначеного обвинуваченому за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 за вироком суду першої інстанції.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: