АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/308/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_11 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , погоджене із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2016 р. включно, без визначення розміру застави, відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тирлівка, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді інспектора роти № 9 батальйону № 3 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України.

Згідно ухвали суду слідчий суддя, відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахувавши наявністьобґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Не погоджуючись з прийнятим рішення суду, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.02.2016 р. та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Мотивуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваного зазначає про те, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив усі надані матеріали справи та необґрунтовано прийняв до уваги нічим не підтверджені доводи сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 саме умисного вбивства.
Додатково захисник звертає увагу суду на те, що ОСОБА_11 є інспектором патрульної служби, тобто особою, якій чинним законодавство надано право на застосування вогнепальної зброї у передбачених законом випадках, а також на те, що ОСОБА_11 відкрив вогонь із свого табельного пістолета по автомобілю «БМВ» тільки після того, як інший інспектор патрульної служби був збитий вказаним автомобілем, тобто лише після замаху на життя поліцейського, що підтверджується показаннями свідка інспектора патрульної поліції ОСОБА_13 , які слідчий суддя не взяв до уваги.
Також, апелянт вказує на те, що а ні в клопотанні слідчого, а ні в ухвалі слідчого судді не визначено, не встановлено та не наведено жодних правових підстав, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам. Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не обґрунтовано чому саме застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, з носінням електронного засобу контролю, на якому наполягала сторона захисту, не зможе запобігти встановленим, на думку слідчого судді, ризикам.

Додатково захисник наголошує на тому, що хоча слідчий суддя, під час встановлення наявності ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, встановив характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_11 , який має постійне місце проживання та роботи, одружений, позитивно характеризується, як за місцем проживання так і за місцем роботи, до кримінальної відповідальності не притягувався, однак врахував виключно тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень і суворість можливого покарання за їх вчинення, а не оцінив їх у сукупності з даними про особу ОСОБА_11 .
Крім того, апелянт вважає також необґрунтованим висновок слідчого судді про наявність ризику незаконно впливу ОСОБА_11 на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки, в першу чергу, є колегами підозрюваного та були допитані того ж дня, коли ОСОБА_11 було повідомлено про підозру.
Заслухавши доповідь судді, думку захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурорів, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000103 від 07 лютого 2016 р. за фактом перевищення службових повноважень, працівниками патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, які застосували табельну вогнепальну зброю, в ході переслідування автомобіля «BMW 520 E 60», д.н.з. НОМЕР_1 , спричинивши ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в салоні вище вказаного автомобіля, вогнепальне поранення ділянки задньої поверхні грудної клітки зліва, внаслідок чого настала його смерть.

В рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування ОСОБА_11 підозрюється у перевищенні своїх службових повноважень, тобто в умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, а саме протиправному, умисному застосуванні табельної вогнепальної зброї, що спричинило тяжкі наслідки, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України.

18.02.2016 р. ОСОБА_11 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України.
18.02.2016 р. слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити докази у даному кримінальному провадженні, незаконними засобами впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
18.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2016 р. включно, без визначення розміру застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_11 , вислухана думка прокурорів та захисників, допитано свідка, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_11 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_11 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_11 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, як вбачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, ОСОБА_11 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також в умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих прав та повноважень, а саме умисному застосуванні вогнепальної зброї, що спричинило тяжкі наслідки. Таким чином, з вище викладеного випливає, що обов`язковим елементом складу інкримінованих ОСОБА_11 злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 2, ст. 11, 23, 24 КК України є вина у формі умислу, який як вважає колегія суддів на теперішній час в повній мірі не підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, оскільки на даний час наявні в матеріалах справи докази підтверджують лише факт заподіяння смерті ОСОБА_14 , який мав місце під час виконання ОСОБА_11 , як інспектором патрульної служби поліції, своїх службових обов`язків, відповідно до чинного законодавства України.

Розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_11 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який одружений, працює на посаді інспектора роти № 9 батальйону № 3 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції України, за місцем роботи характеризується цілком позитивно, має постійне місця проживання в місті Києві, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_11 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурорами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до ОСОБА_11 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

На підставі вище викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, та застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 18.02.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , погоджене із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2016 р. включно, без визначення розміру застави, відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , погоджене із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тирлівка, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді інспектора роти № 9 батальйону № 3 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.
Визначити строк дії ухвали до 17 квітня 2016 року.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_11 протягом дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з`являтися за кожною вимогою слідчого, суду, чи іншого органу державної влади.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_11 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до осіб, що здійснюють досудове слідство у даному кримінально провадженні;
- здати на зберігання слідчому свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України та в`їзду в Україну;
- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали апеляційного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вручити підозрюваному після її оголошення, а також направити до органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_11 , для виконання.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ _____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4