Провадження №11-сс/772/49/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 від 30.09.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000157 від 11.04.2015р.

За участю прокурора ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
12.11.2015р. до Вінницького міського суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 від 30.09.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000157 від 11.04.2015р. за ч. 2 ст. 365 КК України щодо нанесення 09.04.2015р. невідомим працівником міліції ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, через її незаконність, так як слідчий не дослідив всі обставини справи та прийняв до уваги версію працівників міліції про направленість їх дій на припинення протиправної поведінки ОСОБА_7 , а не на перевищення влади або службових повноважень.

24.11.2015р. ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області у задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 на вищевказану постанову слідчого було відмовлено, оскільки з отриманих під час досудового розслідування показань потерпілого, свідків, відеозапису з місця події, висновку експерта та інших доказів погодився із висновком слідчого ОСОБА_8 , що дільничний інспектор СДІМ Ямпільського РВ УМВС капітан міліції ОСОБА_10 , оперуповноважений БНОН Ямпільського РВ УМВС лейтенант міліції ОСОБА_11 , старший інспектор ДПС ДАІ з обслуговування Ямпільського району УМВС України у Вінницькій області лейтенант міліції ОСОБА_12 та старший інспектор ВДАІ з обслуговування Ямпільського району УМВС України у Вінницькій області лейтенант міліції ОСОБА_12 не вчиняли дій, які явно виходять за межі їх прав і повноважень, а тому в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі заявник адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження, оскільки йому повертались апеляційні скарги, а тому він був змушений повторно звертатись до апеляційного суду та скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 24.11.2015р. і прийняти нове рішення, яким задовільнити його скаргу, оскільки суд першої інстанції обґрунтував своє рішення, тим що потерпілий отримав травму під час його затримання та до нього законно застосовувались заходи фізичного впливу та спецзасоби, проте ОСОБА_7 не був затриманий, оскільки не був складений відповідний протокол і йому не було про це повідомлено, та він не вчинив жодне адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідача, представника потерпілого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, а також потерпілого ОСОБА_7 , який також підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що конфлікт у нього виник під час його перевірки згідно службових повноважень, він не був п`яним, а навпаки, інші особи були в стані алкогольного сп`яніння. Коли його зупинили працівники міліції, він відмовився пройти тест на алкоголь, а сам запропонував поїхати в лікарню, в ході суперечки, один із працівників міліції вдарив його коліном в область коліна лівої ноги, а потім наділи кайданки і поїхали в лікарню, його не перевірили на алкоголь, він відмовився підписувати протокол освідування та відмовився від госпіталізації, а в наступні дні звернувся до лікарні де йому наклали гіпс, прокурора, який заперечує проти скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки до райвідділу міліції надійшло повідомлення про конфлікт за участю ОСОБА_7 та його стан сп`яніння. Коли його зупинили, то він намагався покинути місце, не пройшов тест-контроль на місці, штовхався, а тому до нього застосували прийом руку за спину від якого ОСОБА_7 не втримався і впав, і йому були одягнуті кайданки, жодних ударів умисно працівники міліції не наносили, в лікарні також не повідомляв про застосування до нього насильства, відмовився підписати протокол, який був відносно нього складений, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що слід поновити строк на оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, але відмовити у скасуванні ухвали слідчого судді та постанови про закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 вважає, що у працівників міліції не було законних підстав зупиняти ОСОБА_7 , застосовувати силу до ОСОБА_7 , а тому має місце перевищення повноважень зі сторони працівників міліції.

Проте із матеріалів кримінального провадження вбачається, що до міліції надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і вчиняє дрібне хуліганство.

Коли працівники міліції виїхали за викликом, то їм повідомили, що ОСОБА_7 покинув місце пригоди на власному автомобілі, номер якого повідомили.

Саме дана обставина стала підставою для зупинки автомобіля і перевірки на стан сп`яніння, тому в діях працівників міліції не було перевищень повноважень.

Оскільки ОСОБА_7 відмовився пройти тест-контроль на місці, що він не заперечує в суді, було запропоновано поїхати до лікарні, проте ОСОБА_7 залишив автомобіль і почав рухатися від автомобіля, а тому працівники намагались його зупинити, але ОСОБА_7 почав штовхатися, а тому працівники міліції на законних підставах намагалися його затримати.

Затримання відбувається не тільки шляхом складання протоколу, а застосовуються й інші засоби, які зазначені в ст. 12, 14 ЗУ «Про міліцію». Зокрема, працівники міліції мають право застосовувати наручники та заходи фізичного впливу, з метою затримання і доставки в міліцію або інше службове приміщення, для припинення опору працівникам міліції.

Щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , то останній в апеляційному суді кардинально змінив покази, зазначивши, що його вдарив працівник міліції не стопою ноги, а коліном до коліна, посилаючись вже на застосований спецприйом від якого утворився перелом, що ставить під сумнів правдивість показів ОСОБА_7 .

Надані пояснення ОСОБА_7 не свідчать про умисне спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками міліції, а пояснення з цього приводу працівників міліції не суперечать висновку судово-медичної експертизи.

Щодо безпідставності підозри про перебування ОСОБА_7 у стані сп`яніння, то це спростовується, як письмовим пояснення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 так і висновком про алкогольне сп`яніння ОСОБА_7 , який він відмовився підписати, але не зазначив про незгоду з даним висновком та про необхідність додаткових досліджень на предмет алкоголю. Крім того ОСОБА_7 відмовився від госпіталізації, хоча йому це було запропоновано лікарем, після цього був складений адмінпротокол за ст. 130 ч. 1 КпАП України, де понятими зазначені працівники лікарні, у присутності яких ОСОБА_7 знову відмовився від підпису протоколу.

Щодо скасування постанови Ямпільського райсуду за даним протоколом, то суд прийшов до такого висновку, посилаючись на порушення, при складанні даного протоколу, а висновок медичного огляду взято під сумнів, хоча не спростовано, що мав місце факт алкогольного сп`яніння, що могли б підтвердити особи, які були присутні при складанні протоколу та особа, яка надала зазначений висновок.

Щодо пояснень ОСОБА_7 , що він не міг реагувати на зазначені документи через біль у нозі, то це спростовується його відмовою від госпіталізації, і лише на наступний день він звернувся за медичною допомогою де йому наклали гіпс, після чого він самостійно поїхав додому, так як підстав для його затримання не було.

За таких обставин слідчий суддя дійшов до вірного висновку про відсутність підстав скасування постанови про закриття кримінального провадження, а представник потерпілого також не навів вагомих підстав, які б свідчили про передчасність закриття кримінального провадження і як наслідок наявність підстав для продовження досудової перевірки за даним фактом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :
Заяву адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку задовільнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року щодо відмови у задоволені скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2015р. щодо працівників міліції за ч. 2 ст. 365 КК України без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: