Справа № 191/2630/15-к
Провадження № 1-кп/191/28/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 від 21 квітня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м.Синельникове Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, вдови, не працюючої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
20 квітня 2015 року приблизно о 20-00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кухні будинку АДРЕСА_2 , де вона на той час проживала, в результаті раптово виниклої сварки з чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на спричинення тяжкого тілесного ушкодження останньому, не переслідуючи за мету заподіяння смерті, взяла в праву руку металеву кочергу, яка знаходилася на плиті грубного опалення та, з метою реалізації злочинного умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи їх настання, із застосуванням фізичної сили, утримуючи в правій руці металеву кочергу, умисно нанесла один удар по голові потерпілому ОСОБА_7 , від чого останній не втримався на ногах та впав горілиць на підлогу. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, із застосуванням фізичної сили металевою кочергою, яку утримувала а правій руці, нанесла не менше ніж чотири удари по тулубу ОСОБА_7 , після чого відкинула кочерку на підлогу та обома руками охопивши горло лежачого на підлозі ОСОБА_7 , почала його стаскати. Побачивши, що ОСОБА_7 знаходиться в безпорадному стані, обвинувачена ОСОБА_3 припинила свої дії та пішла до сусіда ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 20 квітня 2015 року ОСОБА_7 було госпіталізовано до КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОР», де ІНФОРМАЦІЯ_3 настала його смерть в хірургічному відділенні від отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №136 від 10 червня 2015 року на трупі ОСОБА_7 встановлені тілесні наступні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини з численними переломами ребер її лівобічної половини, яка супроводжувалася двобічним пневмотораксом та підшкірною емфіземою та ускладнена в перебігу травматичного процесу розвитком лівобічної посттравматичної серозно-гнійної пневмонії і легенево-серцевої недостатності, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 . Пошкодження ділянки шиї у вигляді розгинального переломовивиху правого великого рогу під`язикової кістки, що супроводжувалося загрозливими для життя явищами, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Інші тілесні ушкодження у вигляді численних синців і саден шкіри голови і кінцівок стосовно живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та у причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудної клітини з численними переломами ребер зліва, яка у перебігу травматичного процесу ускладнилася розвитком лівобічної посттравматичної серозно-гнійної пневмонії та легенево-серцевою недостатністю, яка і з`явилася безпосередньою причиною смерті.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричин6ило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не визнала і пояснила, що 19 квітня 2015 року вона на вокзалі зустріла свою знайому ОСОБА_9 , яку запросила до себе додому в с.Зелений Гай. Прибувши до себе додому вона разом з ОСОБА_10 та чоловіком ОСОБА_7 вжили горілку, після чого вона разом з ОСОБА_10 пішла додому до сусіда ОСОБА_11 , у якого продовжили вживати спиртні напої, а її чоловік ОСОБА_7 залишився вдома. Увечері вона разом з ОСОБА_10 повернулася додому і вони лягли спати. Вранці 20 квітня 2015 року у її чоловіка ОСОБА_7 закінчилися цигарки і вона пішла до сусіда ОСОБА_8 попросити цигарок, однак, оскільки перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, залишилася у нього спати, ОСОБА_10 в цей час була у неї вдома разом з чоловіком ОСОБА_7 . Увечері 20 квітня 2015 року вона повернулася додому і побачила, що її чоловік ОСОБА_7 лежить на підлозі побитий. ОСОБА_10 вдома не було. Вона пішла до сусіда ОСОБА_8 за допомогою, він набрав номер швидкої і вона викликала швидку. Вважає, що чоловіка побив колишній співмешканець ОСОБА_10 ОСОБА_12 із ревнощів, оскільки його співмешканка ночувала у неї вдома разом з ОСОБА_7 , про що їй казала і сама ОСОБА_10 . Під час досудового розслідування вона визнавала себе винною, оскільки вважала, що якось все обійдеться і працівник поліції їй обіцяв, що нічого їй за це не буде, повідомивши, що якщо вона не буде себе визнавати винною, він її поб`є. хто саме їй пригрозив вона не знає. За час сумісного проживання у неї з чоловіком ніколи бійок не було.

Потерпіла ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що її мати ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_7 мешкали разом в АДРЕСА_2 , а після 20 квітня 2015 року мати стала проживати разом з нею та членами її сім`ї. 20 квітня 2015 року до неї зателефонувала мати та повідомила, що батько знаходиться у важкому стані і що його хтось побив. Мати була у стані алкогольного сп`яніння. Вона разом з сестрами приїхала до лікарні, батько знаходився під штучним апаратом дихання. Наприкінці місяця він прийшов до тями, потім його госпіталізували до лікарні у м.Дніпропетровську, в подальшому повернути до лікарні у м.Синельникове, де він і помер. Коли батько прийшов до тями вона спитала, хто його бив, однак він сказав, що це не мати. До цього батько на протязі 15 років був паралізований і мати його доглядала, тому вважає, що мати не могла його побити, хоча з початку вони не вірили матері та звинувачували в побитті батька саме її. Їй також відомо, що в день побиття батька у нього в хаті була також ОСОБА_9 , яка пояснила, що прилягла відпочивати разом з батьком, але прийшов її співмешканець, який побив її та вигнав на вулицю, потім побив батька. Наскільки їй відомо, раніше у ОСОБА_9 з батьком були відносини.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується наступними доказами:

показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що 20 квітня 2015 року о 20-34 години надійшов виклик швидкої допомоги на ім`я ОСОБА_15 , який начебто паралізований і якому потрібна допомога. Вона, як фельдшер виїзної бригади, разом з бригадою виїхали до Синельниківського району в АДРЕСА_2 знаходився чоловік, який був у тяжкому стані, весь побитий. Чоловік лежав на підлозі біля ліжка, в будинку не було світла. Разом з ним була жінка, яка казала, що проживає по сусідству, казала, що не знає хто це міг зробити і вона також поїхала до лікарні разом з ними. Жінка себе не називала. Хворий був переданий у лікарню і більше їй нічого не відомо;

показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює медичним працівником Синельниківської ЦРЛ і 20 квітня 2015 року приблизно о 20-30 годин до лікарні поступив чоловік без свідомості, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_7 , з тілесними ушкодженнями у вигляді гематом, саден, ушибів на тілі. Разом з ним була жінка, яка не представилася, але повідомила, що вона є дружиною чоловіка і знайшла його у такому стані коли повернулася додому. Жінка була у нервовому стані, від неї було чути запах алкоголю. Чоловік був направлений до реанімаційного відділення;

показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні пояснила, що 19 квітня 2015 року приблизно о 10-00 годин вона на ст.Синельникове-2 зустріла свою знайому ОСОБА_17 і вони разом поїхали в с.Зелений Гай до неї додому та стали вживати спиртні напитки. З ними був також чоловік ОСОБА_18 ОСОБА_7 . В подальшому вона разом з ОСОБА_19 пішла до її сусіда ОСОБА_20 , де вони продовжили вживати спиртні напої. В ході розпивання спиртного вона вийшла до туалету, а коли повернулася ОСОБА_21 вже спала і на їх спроби її розбудити остання не реагувала. Непорада ОСОБА_22 попрохав її піти і вона сама повернулася до додому до ОСОБА_18 , де знаходився її чоловік ОСОБА_7 , вона попросила в нього прилягти відпочити, на що він погодився. Прокинулася вона від того, що її розбудив її колишній співмешканець ОСОБА_12 , котрий вивів її на двір та на декілька хвилин зайшов до ОСОБА_7 попрохати, щоб він більше не приймав її у себе вдома, оскільки не хотів, щоб вона вживала спиртні напитки. Після цього вони пішли додому, а ОСОБА_7 залишився чекати ОСОБА_17 . Будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не було. На даний час вона разом з ОСОБА_23 не проживає, де він на даний час їй невідомо, чула, що начебто він перебуває в армії. Через декілька днів після 19 квітня 2015 року ОСОБА_21 разом зі своїми доньками вимагали від неї сказати органам досудового розслідування, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_12 , але вона не погодилася, оскільки це не відповідає дійсності, ні вона ні її колишній співмешканець ОСОБА_7 не бив, а поведінка обвинуваченої ОСОБА_18 свідчить про бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, а доньки надають в цьому допомогу;

показаннями свідка ОСОБА_24 , який у судовому засіданні пояснив, що про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та смерть останнього йому відомо лише зі слів слідчого, який його допитував. 20 квітня 2015 року приблизно о 11-00 годині він разом з ОСОБА_25 дійсно приїздив до с.Зелений Гай до будинку померлого ОСОБА_7 , оскільки шукав жінку по імені ОСОБА_26 , як потім з`ясувалося її прізвище « ОСОБА_27 », яка раніше викрала у нього мобільний телефон. Їх зустрів ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_26 спить у нього вдома у нетверезому стані. З його дозволу свідок зайшов до будинку, де спала ОСОБА_26 , взяв її сумку та витряс з неї мобільний телефон, який належить йому. Після цього він разом з ОСОБА_25 пішов з будинку. Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 на той час не було;

показаннями свідка ОСОБА_25 , які аналогічні показанням свідка ОСОБА_24 ;

показаннями свідка ОСОБА_28 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона, як понятий, булі присутньою під час слідчого експерименту і обвинувачена ОСОБА_3 показувала яким чином вона кочергою спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Показувала добровільно і жодного впливу на неї не здійснювалося. Обвинувачена пояснювала, що спочатку чоловік вдарив її ціпком по руці і тоді вона його побила кочергою;

показаннями експерта ОСОБА_29 , який у судовому засіданні пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_7 . Смерть настала від закритой тупої травми грудної клітини з численними переломами ребер зліва, яка у перебігу травматичного процесу ускладнилася розвитком лівобічної посттравматичної серозно-гнійної пневмонії та легенево-серцевою недостатністю, що і було безпосередньою причиною смерті. Експертиза робилася на підставі огляду трупу та проведеного слідчого експерименту, у якому він брав участь. Під час слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_3 показувала яким чином вона кочергою спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Показувала добровільно і жодного впливу на неї не здійснювалося. Судово-медичні експертні дані щодо характеру, численності та локалізації тілесних ушкоджень, встановлених під час огляду трупу ОСОБА_7 , не суперечать механізму їх спричинення, вказаному обвинуваченою ОСОБА_3 під час слідчого експерименту. Спричинення вказаних тілесних ушкоджень саме кочергою цілком можливе.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що сім`ю ОСОБА_15 він знає, оскільки проживає по сусідству та іноді надавав необхідну допомогу по господарству, оскільки ОСОБА_7 був частково паралізований після інсульту. 19 квітня 2015 року він у себе вдома разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої. 20 квітня 2015 року зранку ОСОБА_3 ночувала у нього, оскільки знаходилася у стані сильного алкогольного сп`яніння. Увечері пішла додому, але скоро повернулася та повідомила, що її чоловік ОСОБА_7 лежить побитий, просила допомогти його перенести з підлоги на ліжко і він допоміг. ОСОБА_3 просила швидку допомогу до ранку не викликати, однак він викликав швидку, яка приїхала приблизно через 40 хвилин. Він надавав допомогу медичним працівникам винести ОСОБА_7 у машину. Приблизно через півтори години приїхали працівники поліції і допитали його та ОСОБА_3 . Допитували їх окремо і що саме пояснювала ОСОБА_3 він не чув. Також уточнив, що удень 20 квітня 2015 року він вийшов на поріг та побачив у дворі належного ОСОБА_3 домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які між собою розмовляли і з розмови він зрозумів, що начебто ОСОБА_9 побила кочергою ОСОБА_7 із ревнощів свого чоловіка до ОСОБА_18 .

Інших свідків сторони обвинувачення прокурор просив не допитувати.

Заявлений стороною захисту свідок ОСОБА_12 до суду не з`явився, на неодноразові примусові приводи суду надавалися рапорти щодо відсутності його за місцем проживання (т.1 а.с.74, 99, 102, 111, 118), згідно письмових пояснень мешканця с.Катеринівка Васильківського району Дніпропетровської області (т.1 а.с.100) в зазначеному селі свідок не мешкає вже більше шести місяців і його місцезнаходження невідоме.

Клопотань про допит інших свідків стороною захисту суду не подавалося.

Крім показань вказаних учасників процесу, факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 інкримінованого їй кримінального правопорушення також підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 21 квітня 2015 року до чергової частини Синельниківського МВ надійшло повідомлення із Синельниківської ЦРЛ про те, що до приймального відділення доставлено ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями (т.2 а.с.1);

- довідкою Синельниківської ЦРЛ про те, що ОСОБА_7 20 квітня 2015 року о 22-00 годин поступив з тілесними ушкодженнями (т.2 а.с.7);

- протоколом огляду місця події житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого в кухні по центру напроти проходу до спальної кімнати були виявлені п`ятна рідини бурого кольору в діаметрі 10-12 см, рядом виявлена металева кочерга, на якій край був з п`ятнами бурого кольору (т.2 а.с.9);

- повідомленням Синельниківської ЦРЛ від 08 травня 2015 року про те, що ОСОБА_7 з 07 травня 2015 року перебував на лікуванні з діагнозом: полі травма, закрита травма грудної клітини, закрита черепно-мозкова травма (т.2 а.с.17);

- копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2 а.с.30);

- висновком судово-медичної експертизи №136, від 10 червня 2015 року, згідно якого смерть ОСОБА_7 настала від закритой тупої травми грудної клітини з численними переломами ребер зліва, яка у перебігу травматичного процесу ускладнилася розвитком лівобічної посттравматичної серозно-гнійної пневмонії та легенево-серцевою недостатністю, що і було безпосередньою причиною смерті. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження голови, грудної клітини та кінцівок ОСОБА_7 є наслідками численних травматичних впливів тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, чим могли бути кисть руки, стулена в кулак, взута нога або будь-який інший предмет з подібними характеристиками контактуючої поверхні або її частини (т.2 а.с.47-52);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01 липня 2015 року, згідно якого обвинувачена ОСОБА_3 повідомила та показала обставини спричинення тілесних ушкоджень своєму чоловікові ОСОБА_7 . Так, вона зазначила, що чоловік влаштував сварку із ревнощів її до сусіда та двічі хотів вдарити її ціпком, на який спирався при ходьбі, але вона виставила вперед руку і по ній прийшлися ці удари. Тоді вона взяла в праву руку металеву кочергу, котра лежала на плиті, та нанесла чоловікові один удар по голові, від чого він впав на підлогу, а вона ще декілька разів вдарила його кочергою в область грудної клітки ОСОБА_7 . Після цього вона відкинула кочергу та долонею та пальцями лівої руки почала стискати горло ОСОБА_7 на протязі 1-2 хвилин, чоловік в цей час лежав мовчки і вона, злякавшись за те, що накоїла, пішла до сусіда за допомогою (т.2 а.с.79-81);

- проглянутим у судовому засіданні дисковим носієм з відео зображенням слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_3 , який відповідає протоколу проведення слідчого експерименту, згідно якого повідомила та показала обставини спричинення тілесних ушкоджень своєму чоловікові ОСОБА_7 (т.2 а.с.82-83);

- додатковим висновком судово-медичної експертизи №136, від 01 липня 2015 року, згідно якого судово-медичні експертні дані щодо характеру, численності та локалізації тілесних ушкоджень, встановлених під час огляду трупу ОСОБА_7 , не суперечать механізму їх спричинення, вказаному обвинуваченою ОСОБА_3 під час слідчого експерименту (т.2 а.с.86-87);

- висновком судово-цитологічної експертизи №696 від 31 липня 2015 року, згідно якого враховуючи отримані результати цитологічного та серологічного досліджень, можливо висловитися, що кров в деяких слідах на кочерзі (об`єкт №3) могла походити від чоловіка, а кров в інших слідах (об`єкт №2) від особи групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО, тобто у даному випадку від потерпілого ОСОБА_7 , враховуючи групову належність його крові. Походження крові в частині слідів на металевій кочерзі (об`єкт №3) від підозрюваної ОСОБА_3 виключається, беручи до уваги отримані дані цитологічного дослідження. Але, враховуючи групову належність крові підозрюваної ОСОБА_3 , не можна виключити можливості походження крові в інших слідах на кочерзі від неї (т.2 а.с.98-101).

Таким чином, суд вважає доведеним склад злочину, який інкримінується обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами, зокрема показаннями свідків; показаннями експерта, який підтвердив факт його участі під час слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_3 і спричинення вказаних тілесних ушкоджень саме кочергою таким чином, як показувала ОСОБА_3 , цілком можливе. Обставини заподіяння тілесних ушкоджень чоловікові вона показувала добровільно буз фізичного чи психічного впливу; проглянутим у судовому засіданні дисковим носієм з відео зображенням слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_3 ; вищепереліченими письмовими доказами по справі.

В ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 не визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення і її позиція була спрямована на спростування доказів, які були досліджені в ході судового розгляду, однак версія на підтвердження алібі обвинуваченої свого підтвердження не знайшла.

Посилання обвинуваченої на застосування до неї заходів психічного тиску працівником поліції суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана нею інформація не містить конкретних даних, які б змушували ОСОБА_3 давати неправдиві свідчення, протягом усього часу досудового розслідування вона визнавала себе винною, жодних скарг на неправомірні дії працівника правоохоронного органу не подавала, який саме працівник поліції їй погрожував суду не повідомила, що унеможливлює проведення судом перевірки цих обставин.

До показань свідка ОСОБА_8 суд ставиться критично, оскільки обґрунтованих причину розбіжності наданих ним показань у судовому засіданні та під час досудового розслідування не пояснив, показання свідка різняться з показаннями обвинуваченої та потерпілої, які звинувачують у побитті ОСОБА_7 . ОСОБА_12 , тоді як свідок зазначив, що ОСОБА_7 побила сама ОСОБА_10 .

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, раніше в силу ст.89 КК України не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючі покарання обставини відсутні.

Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинила тяжкі кримінальні правопорушення, за місцем проживання характеризується посередньо, а також наявність обтяжуючої покарання обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства не виявляється можливим і покарання їй повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі металеву кочергу, залишки змивів, витяжки на ниточках марлі, зразок крові, висушений на марлевій серветці необхідно знищити.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Визнати винуватою ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її затримання.

Речові докази по справі металеву кочергу, залишки змивів, витяжки на ниточках марлі, зразок крові, висушений на марлевій серветці знищити.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1