справа № 631/1506/15-к
провадження № 1-кп/631/16/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 вересня 2016 року смт.Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
Органами досудового слідства ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що він, маючи намір на здійснення незаконних операцій з брухтом чорних металів, з корисливих спонукань та з метою отримання прибутку в період часу з грудня 2013 р. по 25.06.2015 р., не будучи суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи спеціальної ліцензії на здійснення операцій з металобрухтом, передбаченої п. 36 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», за місцем мешкання на території домоволодінння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 незаконно організував приймальний пункт по прийому брухту чорних металів у населення.
Реалізуючи свій злочинний намір на здійснення операцій з брухтом чорних металів в порушення вимог ст.ст. 4, 6 Закону України «Про металобрухт», у вказаний період, незаконно, із корисливих мотивів здійснював операції з брухтом чорних металів без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії). ОСОБА_11 незаконно за місцем проживання на території зазначеного будинку, використовуючи належні йому ваги приймав у населення брухт чорних металів промислового та побутового походження за готівку по ціні 02,00 грн. за 1 кілограм. Прийнятий у населення брухт чорних металів промислового та побутового походження ОСОБА_11 незаконно зберігав на території домоволодіння за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
25.06.2015 року, з письмового дозволу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено ваги та 125 кг. брухту чорних металів промислового та побутового походження, який ОСОБА_11 незаконно прийняв від населення та незаконно зберігав на території домоволодіння за місцем мешкання.
Дії ОСОБА_11 кваліфіковано за ч.1 ст.213 КК України, тобто порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, що виразилися в незаконній організації пункту прийому та зберігання брухту чорних та кольорових металів, здійсненні операцій з прийому та зберіганню брухту чорних та кольорових металів без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій з брухтом чорних та кольорових металів, отримання якої передбачено законодавством.
Обвинувачений ОСОБА_11 винним себе в пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив суду, що він фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 . Будинок йому не належить. Він не є суб`єктом підприємницької діяльності, хоча перебував на обліку в податковій інспекції Харківського району, але так як ніякої діяльності не здійснював зареєстроване припинення підприємницької закрите.
Будинок, в якому мешкає, потребує ремонту, тому він для укріплення фундаменту та відмостки біля будинку купив у людей металеві вироби з чорного металу, які частково використав, а частина залишилась лежати на подвір`ї.
25.06.2015 року працівниками міліції було проведено огляд домоволодіння в АДРЕСА_2 , та було вилучено ваги та брухт чорного металу, який і на сьогодні зберігається в райвідділку поліції і йому на зберігання не передавався. Ваги він використовував у побутових цілях.
В судовому засіданні були допитані свідки сторони обвинувачення, а саме:
- ОСОБА_13 , яка пояснила, що мешкає в с.Рокитне Нововодолазького району Харківської області. Чула, що ОСОБА_14 приймає металобрухт, але особисто не здавала та щоб хтось здавав йому не бачила, так як мешкає в іншому краю села. У ОСОБА_11 є стара машина «Москвич». Щоб він віз на ньому металобрухт не бачила.
- ОСОБА_15 , який пояснив, що весною 2015 р. він здав ОСОБА_16 старе ліжко . Хто сказав, що останній приймає брухт не знає. Особисто не бачив, щоб люди здавали брухт ОСОБА_17 . Щоб той віз брухт на автомобілі не бачив.
- ОСОБА_12 , яка пояснила, що ОСОБА_11 цивільний чоловік її доньки, і мешкають вони в АДРЕСА_2 . Вказаний будинок належить їй, ОСОБА_12 . Прийомом брухту металів ОСОБА_17 не займався.
- ОСОБА_18 , яка пояснила, що була запрошена в якості понятої при огляді домоволодіння, в якому мешкає ОСОБА_14 . Прийшла вже як грузили метал на машину , кількість якого була незначною. Жодної вивіски про прийом металобрухту на дворі домоволодіння не було.
- ОСОБА_19 , який пояснив, що років два-три тому (тобто в 2013-2014 р.р.) два рази здавав ОСОБА_16 метал.
Також був допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_20 , який пояснив, що мешкає по сусідству з ОСОБА_11 . Вважає, що останньому ніколи займатись металом. Будинок, погріб та паркан за місцем мешкання ОСОБА_17 перебувають в аварійному стані, тому він і купив труби. Об`яви про прийом металобрухту на домоволодінні ОСОБА_11 не було.
Крім показів свідків сторона обвинувачення надала суду та посилається на наступні докази:
- протокол огляду місця події від 25.06.2015 р., відповідно до якого в дворі домоволодіння АДРЕСА_2 виявлено 14 шт. металевих труб та 2 шт. металевого швелеру різного розміру загальною вагою 172 кг., металобрухт у вигляді ночв, двох каструль, відра, рукомийника, бетону, сітки, двох мішків з ломом загальною вагою 53 кг., та ваги синього кольору «Comak terazi - baskul»;
- фототоблицю до зазначеного протоколу;
- протокол огляду речових доказів від 27.06.2015 р., в якому зафіксовано огляд лому чорного металу різного характеру загальною вагою 53 кг. та ваги металеві синього кольору;
- постанову про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 27.06.2015 р., відповідно до якої лом чорного металу різного характеру загальною вагою 53 кг. та ваги металеві синього кольору визнано та долучено до матеріалів провадження в якості речових доказів. Цією ж постановою слідчим прийнято рішення передати вказані речові докази на зберігання власнику.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_10 заявлено клопотання про визнання зазначених письмових та речових доказів недопустимими та виправдання його підзахисного.
Дослідивши матеріали провадження суд вважає, що вказані письмові та речові докази не можуть бути визнані допустимими з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
В даному випадку ОСОБА_11 не є власником та володільцем домоволодіння АДРЕСА_2 та його заява про відсутність заперечення щодо огляду цього майна юридичної сили не має. Посилання прокурора на заяву власниці вказаного домоволодіння ОСОБА_12 , яка міститься на а.с.48 провадження не може вважатись законною підставою для зазначеного огляду, адже текст цієї заяви незрозумілий, адреса домоволодіння вказана відмінна від адреси проведення слідчої дії (вул.Леліна, а не АДРЕСА_1 ), та сама заява не містить дати її написання, що позбавляє суд вважати її такою, що стосується подій саме 25.06.2015 р.
Також в протоколі огляду місця події мається лише підпис ОСОБА_11 , а підпис ОСОБА_12 відсутній, що підтверджує відсутність правових підстав на проведення зазначеної слідчої дії.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. В даному випадку огляд місця події проводився слідчим 25.06.2015 р., а відомості за ч.1 ст.213 КК України внесені до ЄРДР лише 27.06.2015 р.
Крім того, протокол огляду місця події від 25.06.2015 р. не містить даних про те, що виявлені під час нього предмети вилучались слідчим та про проведення фотозйомки.
Таким чином фото таблиця до зазначеного протоколу не має жодного доказового значення, а речових доказів по справі фактично не існує, адже нічого не вилучалось, арешт на вилучене майно відповідно до вимог КПК України не накладався, і невідомо який же лом металу чорного кольору вагою 53 кг. (що значно менше виявленого) та ваги синього кольору (без зазначення назви) оглядав, визнавав речовими доказами та долучав до матеріалів справи слідчий.
Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
В протоколі ознайомлення ОСОБА_11 з матеріалами кримінального провадження відсутні відомості про надання останньому допуску до речових доказів. Тобто сторона обвинувачення втратила право посилатись на речові докази і в з цих підстав.
Крім того відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Слід зазначити невідповідність фактичних обставин формулюванню обвинувачення, так як відповідно до протоколу огляду місця події від 25.06.2015 р. в домоволодінні АДРЕСА_2 виявлено металеві вироби загальною вагою 225 кг., визнано речовими доказами 53 кг., а в обвинувальному акті вказано 125 кг. Також згідно обвинувачення ОСОБА_11 незаконно організував приймальний пункт по прийому брухту чорних металів у населення та незаконно зберігав вказаний брухт за адресою АДРЕСА_2 , тоді як про зазначену адресу в матеріалах провадження жодної згадки не має, а мова йдеться лише про АДРЕСА_2 вказаного населеного пункту.
Що стосується показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_11 начебто приймав металобрухт, суд не може визнати їх належними доказами, так як жодних конкретних відомостей вони не містять.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на вищезазначену обставини суд вважає, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.
Суд , аналізуючи в сукупності та в за взаємозв`язку перевірені докази в кримінальному провадженні , приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" №5 від 29.06.1990 року зі змінами та доповненнями ,є неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Частиною 6 ст. 284 КПК України, визначено , якщо обставини, передбачені п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
За таких обставин суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення не має підтвердження належними та допустими доказами , а тому суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України не доведена, а тому він підлягає виправданню, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_11 не обирався в кримінальному провадженні.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України .
Керуючись ст.ст. 368,370, ч. 1 ст. 373,374,376 КПК України , суд
ОСОБА_11 виправдати за ч. 1 ст. 213 КК України .
Речові доказивилучену в ході огляду місця події лом чорного металу різного характеру загальною вагою 53 кг. та ваги металеві синього кольору із максимальним поділом 100 кг .повернути ОСОБА_11 по набранню вироком чинності .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги , судове рішення якщо його не скасовано , набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам даного кримінального провадження .
Суддя