Провадження № 10/779/2/2016
Категорія ст. 236-8 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за скаргою ОСОБА_6 на постанову про порушення кримінальної справи від 12.10.2011 року, -

в с т а н о в и л а :
Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2016 року закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову про порушення кримінальної справи від 12.10.2011 року.

Не погодившись з постановою судді, заявник ОСОБА_6 подав апеляцію в якій просив скасувати постанову суду і направити справу на новий судовий розгляд, у зв`язку із розглядом його скарги у його відсутність. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причини пропуску строку на оскарження посилається на те, що копію постанови він отримав 27.05.2016 року після повернення із медичного закладу, в якому він з 17.05.2016 року по 26.05.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні, про що долучає довідку.

Під час апеляційного розгляду:

- заявник підтримав доводи поданої апеляції, просив постанову судді скасувати;

- прокурора вважав, що апеляція не підлягає задоволенню і просив залишити постанову судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із довідки заступника начальника центру начальника медичної частини військово-медичного клінічного центру Західного регіону №6172 від 26.05.2016 року ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону з 17.05.2016 року по 26.05.2016 року (а.с. 250).

30.05.2016 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на постанову судді від 12.05.2016 року (а.с. 247).

На думку колегії суддів, вказані апелянтом обставини та долучені документи свідчать про оскарження ОСОБА_6 постанови суду в строках передбачених законом з моменту фактичного її отримання, оскільки справа у суді першої інстанції була розглянута у його відсутність.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були порушені вимоги кримінально процесуального закону при розгляді даної справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що скарга ОСОБА_6 надійшла до суду 30.06.2015 року та неодноразово була предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а саме, ухвалами суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.07.2015 року, якою скасовано постанову суду першої інстанції про відмову у розгляді скарги; 02.09.2015 року, якою скасовано постанову суду першої інстанції про відмову у розгляді скарги; 20.10.2015 року, якою скасовано постанову суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження; 16.12.2015 року, якою скасовано постанову суду першої інстанції про закриття провадження за скаргою; 16.03.2016 року, якою скасовано постанову суду першої інстанції про закриття провадження за скаргою.

Отже, фактично з часу подання ОСОБА_6 скарги - 30.06.2015 року до суду, вона по суті не розглядалась.

Після останнього її перегляду в суді апеляційної інстанції, справа 17.03.2016 року направлена в суд першої інстанції на новий судовий розгляд (а.с. 210).

18.03.2016 року суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області після неодноразового скасування попередніх судових рішень, відкрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову про порушення кримінальної справи від 12.01.2011 року (а.с. 215).

В матеріалах справи міститься розписка про виклик ОСОБА_6 до суду 22.03.2016 року, проте відомості щодо її отримання відсутні (а.с. 217).

Відповідно до акту від 21.03.2016 року працівниками суду були здійснені дзвінки на телефонний номер ОСОБА_6 , проте на дзвінки скаржник не відповідав (а.с. 218).

22.03.2016 року, у зв`язку із неявкою ОСОБА_6 , розгляд його скарги перенесено на 25.03.2016 року (а.с. 219).

Судом були направлені повідомлення про виклик на ім`я ОСОБА_6 про його явку до суду 25.03.2016 року та відповідно до акту здійснювались телефони виклики останнього, на які скаржник не відповідав (а.с. 221-222).

Викладене свідчить, що скаржник належним чином не був повідомлений про час розгляду справи як на 22.03.2016 року, так і 25.03.2016 року.

24.03.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_6 , датована ним 21.03.2016 року, про перенесення розгляду справи за його скаргою на іншій час у зв`язку із тим, що з «21.04.2016 року по 05.04.2016 року включно», він перебуває на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, з дорученням до заяви копії запису лікаря-невропатолога (а.с. 223-224).

25.03.2016 року справу відкладено на 11.04.2016 року, у зв`язку із неявкою скаржника (а.с. 226).

11.04.2016 року на електрону адресу суду надійшла заява ОСОБА_6 , датована ним 09.04.2016 року, про перенос розгляду справи, у зв`язку із тим, що в період з 07.04.2016 року по 21.04.2016 року включно, та 22.04.2016 року по 04.05.2016 року включно, він буде проходити медичне обстеження (а.с. 229). Аналогічна заява направлена поштою, яка надійшла до суду 12.04.2016 року (а.с. 233).

З урахуванням вказаного клопотання ОСОБА_6 , суддя місцевого суду 11.04.2016 року відкладає судовий розгляд на 12.05.2016 року (а.с. 230).

27.04.2016 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_6 про перенос розгляду справи за його скаргою на інший час, а саме на 19-20.05.2016 року, у зв`язку із тим, що 12.05.2016 року він буду задіяний в розгляді справи в Львівському адміністративному апеляційному суді, з долученням копії повісток про виклик до вказаного суду (а.с .237-240).

Не зважаючи на вказане клопотання скаржника, суд першої інстанції 12.05.2016 року розглянув справи та виніс постанову про закриття провадження по скарзі останнього у відсутність скаржника ОСОБА_6 та прокурора (а.с. 241-242).

Своє рішення суд мотивував тим, що законом визначені чіткі строки розгляду скарг вказаної категорії, а саме протягом 5 днів з часу її надходження. Між тим, через постійні клопотання скаржника про відкладення, суддя не дотрималася зазначеного вище строку розгляду, тому суддя дійшла висновку про недоцільність відкладати розгляд.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Конституція України гарантує кожному громадянину його конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення справи розглядається суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу, одноособово не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Проте, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду івано-Франківської області від 16.03.2016 року попередню постанову місцевого суду від 04.02.2016 року скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд з підстав розгляду скарги без участі скаржника та прокурора (а.с. 209).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 374 КПК України 1960 року, вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов`язковими для суду першої інстанції при повторному розгляді справи. рішення апеляційного суду є обов`язковим для виконання.

Крім того, колегія суддів вважає, що заяви ОСОБА_6 про перенесення розгляду справи свідчать про його бажання брати участь у розгляді скарги по суті, а надані ним документи, свідчать про поважність причин за якими останній просить відкласти розгляд справи.

Проте суд першої інстанції, в порушення вимог закону, під час розгляду знехтував вказаними вимогами закону та розглянув справу у відсутність заявника ОСОБА_6 та прокурора, обґрунтувавши своє рішення порушенням строків розгляду справи вказаної категорії.

Незважаючи на заяви скаржника про перенесення розгляду справи з поважних причин, зокрема перебування на лікуванні, участі в іншому судовому засіданні, з долученням підтверджуючих документів, суд першої інстанції приймає рішення щодо недоцільності розгляду справи за участю скаржника ОСОБА_6 та прокурора.

Враховуючи викладене, з метою реалізації положень ст. 55 Конституції України та недопущення обмеження конституційних справ і свобод людини і громадянина у разі оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, органу дізнання стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлені злочини, колегія суддів дійшла висновку, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, та підлягає скасуванню.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене вище, та відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України постановити законне та справедливе судове рішення з дотриманням прав заявника.

Керуючись п. 11 розділу 11 КПК України (2012 року), ст.ст. 365, 366, 369 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2016 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову про порушення кримінальної справи від 12.10.2011 року, - скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суду.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4