Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2016 року про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 цього Кодексу.
Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2016 року задоволено клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції (далі КВІ) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Суд постановив направити ОСОБА_5 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, призначеного йому вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просив ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання КВІ про скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням - відмовити.
В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначив, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону -
_______________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/225/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч.2 ст.72 КК, ч.2 си.166 КВК Доповідач ОСОБА_1
не було забезпечено участь захисника при розгляді даної справи, чим порушено його право на захист, оскільки він має статус інваліда дитинства, більше десяти років перебуває на диспансерному обліку лікаря-психіатра, а також неповно дослідив обставини справи.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 щодо незаконності судового рішення, думку прокурора ОСОБА_6 про часткове задоволення апеляційної скасування ухвали місцевого суду та повернення провадження за клопотанням КВІ на новий судовий розгляд у зв?язку з порушенням права на захист, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст.370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порядок вирішення питань, пов?язаних із виконанням вироку, регламентовано ст.539 КПК.
Зокрема, відповідно до вимог ч.3 ст.539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень Розділу VІІІ КПК.
Згідно з вимогами ч.4 ст.539 КПК у судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Не перешкоджає проведенню судового розгляду неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Колегія суддів вважає, що вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Так з матеріалів особової справи вбачається, що вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст.75 цього ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки та покладенням на нього обов?язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК. Вказаний вирок постановлено за результатами розгляду кримінального провадження за участю захисника адвоката ОСОБА_10 (а.о.с.2-3).
09 серпня 2016 року Млинівським районним судом отримано клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_5 (а.с. 1-2).

Задовольнивши клопотання КВІ та скасувавши звільнення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вказаним вироком, суд мотивував свої висновки тим, що засуджений систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень, а також не виконував обов`язків, передбачених п.4 ч.1 ст.76 КК України, які були покладені на нього вироком суду, що в свою чергу свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
З матеріалів провадження за клопотанням КВІ вбачається, що цей судовий розгляд проведено за відсутності у засудженого ОСОБА_5 захисника, чим порушено його право на захист, що відповідно до положень п.4 ч.2 ст.412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та є підставою для скасування ухвали
Разом з цим, матеріали апеляційного провадження свідчать, що ОСОБА_5 є інвалід дитинства третьої групи, який за рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2007 року визнаний обмежено дієздатним. Рішенням виконавчого комітету Млинівської селищної ради від 11 вересня 2015 року опікуном ОСОБА_5 призначено ОСОБА_11 (а.с. 21, 22, 23).
Таким чином участь захисника при розгляді клопотання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_5 є обов`язковою.
Колегія суддів вважає, що такою ж обовязковою була участь захисника при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що узгоджується з положенням ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.178 КУпАП 22 березня 2016 року та 26 травня 2016 року (а.о.с. 86, 87, 110). Згідно постанов Млинівського районного суду Рівненської області розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувся без участі захисника, що у даному випадку колегія суддів визнає грубим порушенням права вказаної особи на захист.
Розглядаючи клопотання КВІ, суд першої інстанції не взяв до уваги вказаних обставин та не забезпечив засудженому ОСОБА_5 права на захист, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою. Згідно ч.1 ст.415 КПК таке порушення є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Разом з цим колегія суддів враховує, що на даний час збіг іспитовий строк, встановлений вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року, а тому підстав для повторного розгляду клопотання КВІ судом першої інстанції не має.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає недопустимим призначення нового розгляду в суді першої інстанції та задоволення клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_5 , а тому ухвалу місцевого суду слід скасувати та відмовити в задоволенні клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволити.
Ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року, скасувати. В задоволенні клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
______________ ________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3