Справа №766/1719/16-к
н/п 1-кс/766/2777/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2016 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту,
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням в якому просив: змінити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашній арешт.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Херсонським міським судом Херсонської області 29.04.2016 р. оголошено ухвалу по справі №766/1719/16-к про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою. Даною ухвалою вирішено застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Важав, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного слід було б застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашній арешт.

На даний час існують нові обставини, які не розглядались слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а також нові обставини, які виникли з моменту винесення ухвали про обрання запобіжного заходу.

Так, при поданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 злочину передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному проваджені №0000964 доказами, а саме: протоколом обшуку від 26.04.2016 року, відповідно до якого під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 виявлено та вилучено предмети схожі на гранати; висновком експерта № 2780 від 27.04.20416 року відповідно до якого, вилучений у ОСОБА_6 предмет, є корпусом бойової ручної наступальної гранати РГД-5, придатним до проведення вибуху. Показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (поняті під час обшуку), які повідомили що вони прибули за місцем мешкання ОСОБА_10 разом із співробітниками поліції, та коли той вийшов із дому, йому було оголошено ухвалу суду на проведення обшуку. Після цього почався сам обшуків ході якого в приміщені кухні, яка знаходиться окремо від житлового будинку, були виявлені гранати.

Вважав, що зазначені докази отримані незаконним шляхом, а тому вони є недопустимим з огляду на наступне.

В судових засіданнях при обрані запобіжного заходу, які відбувались 28 та 29.04.2016 року, ОСОБА_6 зазначав, що гранати йому не належать, їх могли йому підкинути будь які особи, в тому числі і працівники поліції які прибули на обшук 26.04.2016 року.

Під час обшуку 26.04.2016 року території домоволодіння по АДРЕСА_1 , була суттєво порушена процедура обшуку, а саме працівники поліції, в кількості 12 чоловік, через огорожу та ворота, проникли на територію домоволодіння без понятих. Працівники поліції без присутності власника та понятих відчиняють житловий вагончик, що знаходиться на території домоволодіння. Вільно переміщаються по території домоволодіння, і лише через деякий час (1 хвилина) запрошують у двір понятих та повідомляють ОСОБА_6 про своє прибуття з метою обшуку. ОСОБА_6 знаходився в житловому будинку, а гранати були вилучені з приміщення кухні, яке стоїть окремо від житлового будинку.

Зазначені факти зафіксовані на відеозаписі з камер спостереження, яке надається разом із клопотанням.

Крім того, в протоколі обшуку зазначено, що під час обшуку були присутні 6 працівників поліції та 2 понятих. Насправді були присутні 12 працівників поліції та 2 понятих. Це також зафіксовано на камерах відео спостереження.

Як вбачається з відеозапису, долученого до протоколу обшуку, слідчий виконував формальну функцію. Фактично обшук проводили оперативні співробітники, які і знайшли гранату в приміщенні кухні, яке стоїть окремо від житлового будинку. Тобто обшук проводили особи, які не мають ніякого статусу в даному кримінальному проваджені.

Відбитків пальців на гранаті, які б належали ОСОБА_6 вилучено не було.

Таким чином, докази в матеріалах кримінального провадження є недопустимими.

Крім того, під час виконання ухвали по справі №766/1719/16-к від 29.04.2016 року суттєво порушуються права ОСОБА_6 на особисту недоторканість, що полягає в наступному.

Під час перебування в Херсонському СІЗО УДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі останньому були спричинені численні тілесні ушкодження, частина яких, відповідно до висновку експерта № 644 від 01.06.2016 року відносяться до легких тілесних пошкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а інша частина до легких тілесних пошкоджень. Тілесні ушкодження причинені в період з 30.04 по 06.05.2016 року. Той факт, що тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_6 під час перебування в СІЗО, підтверджується також висновком експерта № 550 від 20.05.2016 року, до поміщення його у СІЗО. Відповідно до зазначеного висновку, тілесні ушкодження, які описані у висновку експерта № 644 від 01.06.2016 року у ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 - Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Наразі у ОСОБА_6 існують реальні побоювання, що спричинення йому тілесних ушкоджень в умовах СІЗО може продовжитись.

Крім того, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 26.04.2016 року, зазначено що ОСОБА_6 був затриманий о 20.36 хв., хоча фактично він був затриманий з моменту початку обшуку за місцем його знаходження 26.04.2016 року, а саме о 07 год.12 хв.

Саме з моменту початку обшуку ОСОБА_6 силою змушений був залишатися поряд з працівниками поліції, які проводили обшук, після якого він, у супроводі працівників поліції, був доставлений до СУ ГУНП в Херсонській області, де постійно знаходився до моменту складення відносно нього протоколу про затримання о 20 год. 36 хв.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вручено підозрюваному та захиснику 28.04.2016 року о 12 год.40 хв., тобто через 53 год. 28 хв. після фактичного затримання.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була винесена 29.04.2016 року о 14.00 год., тобто через майже 79 годин з моменту фактичного затримання.

Крім того, клопотання про обрання запобіжного заходу було обґрунтовано слідчим тим, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування шляхом виїзду за кордон України (оскільки має паспорт громадянина України для виїзду за кордон), а також те, що підозра у вчинені злочину обґрунтована вагомими доказами.

Щодо обґрунтованості підозри, було зазначено вище. Щодо намагання ОСОБА_6 виїхати за кордон, зазначив наступне. В судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що в нього відсутній паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Слідчий підтвердження факту наявності закордонного паспорту у ОСОБА_6 не надав.

Крім того, ОСОБА_6 має двох дітей та дружину, постійно мешкає в м. Генічеськ, є приватним підприємцем та жодного разу від органів досудового слідства не ухилявся. До матеріалів справи була долучена позитивна характеристика на ОСОБА_6 та свідоцтво про народження дитини, яка на даний час є малолітньою.

Підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочинів не визнає. Підозра у вчиненні злочину є недостатньо обґрунтованою. Таким чином немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочину він не вчиняв.

Необхідні слідчі дії в рамках підозри за ст. 263 КК України, проведені в повному обсязі, та немає підстав вважати, що ОСОБА_6 якимось чином буде перешкоджати встановлювати істину по справі.

Крім цього, підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб слідство чимшвидше закінчилось та він міг продовжувати спокійно жити далі і займатись підприємницькою діяльністю.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заперечували проти задоволення клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.
Захисник просив задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст.201 КПК України - Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Судом встановлено, що 29.04.2016 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що підтверджується копією відповідної ухвали. Строк дії вказаної ухвали до 25.06.2016 року, тобто на теперішній час ще не сплив. Ухвала не скасована.

При поданні вказаного клопотання та в судовому засіданні захисником було вказано три підстави для зміни щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу, а саме: недопустимість доказів, якими обґрунтована підозра, побиття ОСОБА_11 в СІЗО та порушення процедури затримання. Разом з тим, вказані обставини не є підставою для зміни запобіжного заходу з огляду на таке.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя вважаєнепереконливими, так як зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_11 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Що стосується побиття підозрюваного ОСОБА_11 під час перебування у СІЗО, то останній відмовився надавати пояснення з цього приводу в судовому засіданні. Згідно ж висновку експерта № 644 при освідуванні з приводу тілесних ушкоджень ОСОБА_11 пояснив, що 24.06.2016 року був затриманий працівниками поліції. При затриманні, доставці та в СІЗО його не били. В СІЗО 04.05.2016 року впав в душевій, внаслідок чого отримав наявні у нього тілесні ушкодження. Крім того в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив, що його перевели до іншої камери і на теперішній час з ним ніяких інцидентів не трапляється, тому на теперішній час необхідність вжиття заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_11 відпала.

Що стосується посилання адвоката на порушення строків при затриманні підозрюваного ОСОБА_11 , то на теперішній час підстав для належного реагування немає, оскільки ОСОБА_11 утримується під вартою за ухвалою слідчого судді, яка не скасована та діє. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 201, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддяОСОБА_1