ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно непрацюючого, раніше судимого:
-31.01.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року виправних робіт, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
-20.05.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 6,12, 71 КК України до 12 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, крім житла;
-Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 04.11.2013 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2013 року в частині визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України змінено та перекваліфіковано на ч. 4 ст. 189 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього належного майна, крім житла. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2008 року та остаточно призначено покарання у виді 10 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна, крім житла;
-Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18.01.2016 року звільнений від відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України,
- у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України,
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він близько 18 год. 30 хв. 10.08.2016 року перебуваючи разом з потерпілою ОСОБА_4 в автомобілі марки «DAEWOO Lanos», який належить ОСОБА_6 поряд з Хмельницькою міською лікарнею, що по пров. Проскурівському, 1 м. Хмельницького, скориставшись тим, що ОСОБА_4 вийшла з вказаного автомобіля та залишила в ньому власне майно, а саме ноутбук марки «НР» моделі ЄКР 14.1 серійний номер 2CE8092NB7, вартістю 2700 грн., зарядний пристрій марки«НР», вартістю 250 грн. та мишку до ноутбуку марки «ATECH», вартістю 100 грн., з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом вільного доступу викрав вище вказане майно, яке належало потерпілій ОСОБА_4 . Після чого, вище вказане викрадене майно ОСОБА_6 о 18 год. 53 хв. 10.08.2016 року здав до ломбардного відділення № 17 ломбарду ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що знаходиться по вул. Кам`янецькій, 11, м.Хмельницький, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3050 грн.
Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він близько 16 год. 11.08.2016 року перебуваючи в приміщенні кав`ярні «Віденська кава», що знаходиться за адресою вул. Кам`янецька, 2 м. Хмельницький, з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою під приводом телефонного дзвінка, попросив в потерпілої ОСОБА_4 належний її мобільний телефон марки «Lenovo» моделі А369і IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 грн., після чого, отримавши вказаний мобільний телефон потерпілої вийшов з приміщення кав`ярні «Віденська кава», зник з місця події та в подальшому здав до ломбардного відділення № 17 ломбарду ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що знаходиться по вул. Кам`янецькій, 11м.Хмельницький, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.
Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України (як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно) та ст. 190 ч. 2 КК України (як заволодіння чужим майном щляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно)
02 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення на таких умовах:
-обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вказаних кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілій шкоду;
-сторони погодили призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року обмеження волі; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити у виді 1 року 2 місяці обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік; на підставі ст. 76 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання або роботи.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченого ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, які відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочинами середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_5 .
Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду. Прокурор проти затвердження угоди про примирення заперечив посилаючись на те, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 02 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік обмеження волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік обмеження волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити його у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: