Справа № 462/3526/16-к
У Х В А Л А
05 липня 2016 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого СВ Залізничного ВП м. Львів ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого,

встановив:
Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати незаконними діяння слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Айфон», страховий поліс № 536030, посвідчення водія СКТ НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_5 , технічний паспорт № НОМЕР_3 , закордонні паспорти НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно. Свої вимоги мотивує тим, що Залізничним ВП м. Львів ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001722 від 23.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Все зазначене майна є тимчасове вилученим майном в межах кримінального провадження № 0001722, в силу вимог ст. 167 КПК України, і тому має біти повернуто власникам.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримала, з мотивів викладених у ній.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечила, пояснивши, що орган досудового розслідування утримує вилучений автомобіль БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та інше майно згідно з вимогами КПК України.

Заслухавши представника скаржника, слідчого, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Залізничним ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001722 від 23.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні працівниками Залізничного ВП ГУНП у Львівській області 16.05.2016 року в ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить скаржнику ОСОБА_5 .

17.05.2016 року слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 була винесена постанова про визнання речових доказів та прилучення їх зберігання, якою автомобіль БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001722.

17.05.2016 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова у задоволенні клопотання слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , було відмовлено.

27.05.2015 року в ході огляду автомобіля БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яке проводилося на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.05.2016 року, було вилучено мобільний телефон марки «Айфон», страховий поліс № 536030, посвідчення водія СКТ НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_5 , технічний паспорт № НОМЕР_3 , закордонні паспорти НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Зі змісту положень ст. 159 та ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на вилучення в ухвалі про тимчасовий доступ до речей та документів, або на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.05.2016 року, якою був наданий дозвіл на огляд автомобіля БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , не містить прямого дозволу на вилучення зазначеного автомобіля, а також на вилучення мобільного телефону марки «Айфон» та інших речей та документів, які були вилучені під час огляду автомобіля, який проводився 27.05.2016 року, а відтак вказані автомобіль, а також, інші речі та документи є тимчасово вилученим майном в силу положень ст. 167 КПК України.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду автомобіля 27.05.2016 року, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного дня накладено у передбаченому законом порядку не було.

Частиною 5 статті 171 КПК України чітко визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Беручи до уваги, що з клопотанням про арешт вилучених речей та документів під час огляду автомобіля 27.05.2016 року слідчий та/або прокурор не зверталися, а також, той факт, що ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль було відмовлено, то законні підстави для збереження зазначеного майна в органі досудового слідства відсутні.

Таким чином, прихожу до висновку про обґрунтованість поданої скарги в частині вимог щодо зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення скарги в частині вимог щодо зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Щодо вимоги про визнання діяння слідчого незаконними, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання діяння слідчого незаконними.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання діяння слідчого незаконними, тому і у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну посадову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0001722 повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль БМВ Х-5, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Айфон», страховий поліс № 536030, посвідчення водія СКТ НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_5 , технічний паспорт № НОМЕР_3 , закордонні паспорти НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.