Дата документу 22.07.2016
Справа № 334/3363/16-к
Провадження № 1-кп/334/299/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002932 від 09 травня 2016 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Запоріжжя в порядку ст.ст.283 ч.2, 291, 474 ч.1 КПК України надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.249 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002932 від 09 травня 2016 року, та угодою про визнання винуватості від 31 травня 2016 року, укладеною під час досудового розслідування між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

В угоді про визнання винуватості вказано, що 09 травня 2016 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом способом масового знищення, а сааме за допомогою електроструму, діючи умисно, за допомогою гумового човна «Колібрі», прибув разом з ОСОБА_7 до Запорізького водосховища р. Дніпро в районі острова Леніна, Дніпровського району міста Запоріжжя, де в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», яке затверджене наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року, в період часу з 02 години 00 хвилин 09.05.2016 року до моменту виявлення співробітником Запоріжжярибоохорони ОСОБА_8 займався незаконним рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову: «саморобного перетворювача електричного струму», під час якого незаконно виловив:

-13 штук особин «карася», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.1 1.201 1 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 17 гривень 00 копійок за одну особину, на суму 221 гривні 00 копійок;

- 5 штук особин «судака», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 570 гривень 00 копійок за одну особину, на суму 2 550 гривень 00 копійок;

- 6 штук особин «плотви», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 85 гривень 00 копійок за одну особину, на суму 510 гривень 00 копійок;

- 1 штуку особин «густери», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 34 гривні 00 копійок за одну особину, на суму 34 гривні 00 копійок;

- 4 штуки особин «бичка», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 34 гривні 00 копійок за одну особину, на суму 136 гривень 00 копійок;

- 1 штуку особин «окуня», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 17 гривень 00 копійок за одну особину, на суму 17 гривень 00 копійок;

- 3 штуки особин «верховодки», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 17 гривень 00 копійок за одну особину, на суму 51 гривня 00 копійок, а усього на загальну суму 3 519 гривень 00 копійок, чим, згідно висновку іхтіолога Запорізького Державного управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, завдав істотної шкоди рибному господарству України, оскільки скоювався способом масового знищення риби.

09 травня 2016 року ОСОБА_4 , після виявлення робітниками Запоріжжярибохорони ОСОБА_8 , покинув гумовий човен «Колібрі», за допомогою якого прибув до Запорізького водосховища р. Дніпро в районі острова Леніна, Дніпровського району міста Запоріжжя, та втік на берег залишив в ньому ОСОБА_7 .

Далі, о 03 годині 30 хвилин цього ж дня, ОСОБА_7 був доставлений на берег Запорізького водосховища р. Дніпро в районі острова Леніна, Дніпровського району міста Запоріжжя, співробітником Запоріжжярибоохорони ОСОБА_9 та інспекторами 1 роти 2 батальйону УПП у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де в ході огляду в гумовому човні «Колібрі» було виявлено: саморобний перетворювач електричного струму та акумулятор, що згідно висновку іхтіолога Запорізького Державного управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області є засобом для масового знищення водних біоресурсів, а також: 13 шт. особин «карася», 5 шт. особин «судака», 6 шт. особин «плотви», 1 піт. особин «густери», 4 шт. особин «бичка», 1 шт. особин «окуня», 3 шт. особин «верховодки».

Як - встановлено в ході досудового розслідування, знаряддя для масового знищення риби належить ОСОБА_4 , яке було використано останнім для вилову зазначеної вище риби.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.249 КК України, кваліфікуючи ознаками якого є незаконне зайняття рибним добувним промислом, способом масового знищення риби, а саме із застосуванням електроструму, яке заподіяло істотну шкоду.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002932 від 09 травня 2016 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) сприяти досудовому слідству.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.249 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 згодний.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку йому роз`яснено і є зрозумілими, а саме:

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання: невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення її наслідків угоди;

Згідно п.1 ч.3 ст.424 КПК України вироки суду першої інстанції, також судове рішення апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків угоди.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів її роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Угода укладена 31 травня 2016 року в 4 екземплярах.

Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав в повному обсязі.

Згідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, що відносяться до дати, часу, місця, способу здійснення злочину, форми вини, заподіяної шкоди.

Суд проаналізувавши надану угоду про визнання винуватості, прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і за можливе затвердити вказану угоду та ухвалити вирок на підставі угоди. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

- ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;

- характер і тяжкість обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового провадження;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, або інших більш тяжких правопорушень;

Відповідно до ст.. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 249 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, що пом`якшують або обтяжують покарання, дані, що характеризують обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, не перебуває на диспансерних обліках, характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують

поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією статті Особливої ??частини Кримінального кодексу України в вигляді штрафу.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_4 у відшкодування спричинених збитків 3519 грн. підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі та доведений належними доказами, а також визнаний цивільним відповідачем.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 травня 2016 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002932 від 09 травня 2016 року, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, про визнання винуватості за ч.2 ст.249 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.249 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст. 249 КК України у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Цивільний позов прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Запорізької міської ради 3519 (три тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) гривень збитків, зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами» Плану рахунків в розрізі кодів класифікації доходів бюджету та територій в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної рибним ресурсам незаконним виловом риби.

- гумовий човен «Колібрі», весла 2 шт., АКБ , сидушки 2 шт., які згідно квитанції №1042 перебувають на зберіганні в камері схову Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області - конфіскувати в дохід держави;

- перетворювач струму, який згідно квитанції №1042 перебуває на зберіганні в камері схову Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області - знищити;

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості ,прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`ясненні йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст.. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку відсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1