Справа № 461/6191/16-к
Провадження № 1-кс/461/4668/16
УХВАЛА
іменем України
03.10.2016 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0003505 від 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
23 вересня 2016 року скаржник адвокат ОСОБА_4 звернулася в Галицький районний суд м. Львова зі скаргою, в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0003505 від 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги скаржник ОСОБА_4 покликається на те, що слідчим проведено досудове розслідування необ`єктивно та поверхнево, не проведено ряду слідчих дій та, зокрема, не проведено допиту потерпілої ОСОБА_5 , та вказано що підставою закриття кримінального провадження є те, що ОСОБА_5 03.08.2016 року відмовилася проходити судово-медичну експертизу, хоча потерпіла 04.08.2016 р. пройшла вказану судово-медичну експертизу, про що лікарем судмедекспертом КП ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_7 , на підставі постанови слідчої Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 «Про призначення судово-медичної ексертизи» складено висновок експерта № 1546, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено синець на обличчі, садна лівій руці та лівій нозі, які утворилися від дій тупого предмета та при ударі до такого, могли виникнути 03.08.2016 року та відносяться до тілесного ушкодження легкого ступеня важкості.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 та потеріпла ОСОБА_5 доводи скарги підтримали в повному обсязі, просили таку задовольнити. Потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду про те, що їй погрожували невідомі особи щоб вона забрала свою заяву, однак коли вона повідомила про ці обставини слідчому ОСОБА_6 , та порадила їй написати заяву про відмову від проходження судово-медичної експертизи, яку ОСОБА_5 під диктовку слідчого написала, не усвідомлючи наслідків такої заяви, хоча на той час вже реально пройшла таку експертизу, мала на руках висновок експерта № 1546 від 04.08.2016 р., про заподіяння їй легких тілесних ушкоджень, та надавала його слідчому в матеріали справи, однак той не прийняв його до відома, та не долучив до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи скарги заперечила, та вказала, що слідчим при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 14.08.2016 року була прийнята до уваги заява потерпілої ОСОБА_5 від 05.08.2016 р., в якій вона відмовилася від проходження судово-медичної експертизи.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004107 від 25.11.2015 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом встановлено, що кримінальне провадження № 0003505 від 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було відкрито за заявою гр. ОСОБА_5 з повідомленням про тещо ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодженя.

Постановою слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0003505 від 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому, до такого висновку слідчий дійшов, покликаючись на заяву потерпілої ОСОБА_5 від 05.08.2016 р., в якій вона відмовилася від проходження судово-медичної експертизи іпросить її заяву не розглядати.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Наявні в матеріалах скарги та у кримінальному провадженні матеріали, зокрема, висновок судмедексперта КП ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_7 , за № 1546, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено синець на обличчі, садна лівій руці та лівій нозі, які утворилися від дій тупого предмета та при ударі до такого, могли виникнути 03.08.2016 року та відносяться до тілесного ушкодження легкого ступеня важкості, свідчать про те, що потерпіла ОСОБА_5 не відмовлялася від проходження судово-медичної експертизи, а навпаки пройшла її,чого слідчим не було прийнято до уваги. Крім того, слідчим про винесенгі оскаржуваної постанови було підшито до матеріалів кримінального провадження заяву ОСОБА_5 про відмову від проходження судово-медичної експертизивід 05.08.2016 р., однак як вбачається з матеріалів справи, сама потерпіла ОСОБА_5 навіть не булла допитана з цього приводу слідчим, що свдічить про безувовну неповноту досудового розслідування.

Відтак, слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 передчасно прийшов до висновку про складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Зважаючи на вказане, приходжу до переконання, що слідчим Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 не здійснено всіх необхідних слідчих дій, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а відтак приходжу до висновку, що постанова слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 14.08.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003505 від 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є передчасною та підлягає скасуванню.

Під час досудового розслідування слід в повній мірі виконати вимоги цієї ухвали, та винести законне та обґрунтоване рішення в порядку КПК України.
Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_4 - задоволити.
Скасувати постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0003505 від 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0003505 від 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернути у слідчий відділ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1