Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8266/15-к
Провадження № 1-кп/490/222/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бурилове Кривоозерського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, не є одруженим, дітей не має, здобув неповну середню освіту, є одруженим, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконує разові роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
4 квітня 2014 року ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних сил України за мобілізацією на особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 4 квітня 2015 року № 74 він був зарахований до списків особового складу цієї частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 9-ої стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону цієї військової частини.

Проте, 12 січня 2015 року ОСОБА_4 без дозволу покинув місце проходження служби та був відсутній на службі до 24 червня 2015 року.

Позиції сторін.
Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин визнав та просив не обирати відносно його суворе покарання.
Прокурор під час судового розгляду справи вважав вину обвинуваченого доведеною, його дії - кваліфікованими належним чином, та просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за вказаних вище обставин підтверджується наступними зібраним під час судового слідства та дослідженими у суді доказами.

1.......З залучених до матеріалів кримінального провадження витягу з військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я обвинуваченого, облікової картки до нього, копії обліково-послужної картки на ім`я обвинуваченого, а також з повідомлення військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 № 325 від 23 лютого 2016 року вбачається, що 4 квітня 2014 року ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією на особливий період.

З залученого до матеріалів кримінального провадження витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 74 від 4 квітня 2014 року вбачається, що з 4 квітня 2014 року ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу цієї частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 9-ої стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону цієї військової частини.

2......З залученого до матеріалів кримінального провадження розпорядку дня, затвердженого т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 25 грудня 2014 року вбачається, що станом на січень 2015 року обвинувачений мав цілодобово знаходитись у розташуванні цієї частини та виконувати завдання згідно з розпорядком дня.

Цю ж обставину у суді підтвердив свідок ОСОБА_8

3......З матеріалів службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 39 від 26 січня 2015 року вбачається, що 12 січня 2015 року станом на 9-00 годину всупереч вимог розпорядку дня ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину.

Ця обставина обвинуваченим не заперечується, її підтвердив під час судового розгляду свідок ОСОБА_8

4......Матеріали справи свідчать, що обвинувачений повернувся у розташування частини 24 червня 2015 року.

5......Про наявність поважних причин для відсутності у розташуванні військової частини обвинувачений не посилається, під час судового розгляду наявність таких причин встановленою не була.

Аналізуючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд виходить з вимог частини 1 статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення може здійснюватись судом лише у випадку, якщо це покращує становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а в інших випадках - лише за ініціативою прокурора шляхом зміни обвинувачення в суді.

В цьому випадку обвинувачення прокурором не змінювалось.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України.

Наявність об`єктивної сторони самовільного залишення військової частини, та визначеної державним обвинуваченням кваліфікуючої ознаки, а саме - самовільне її залишення на строк понад один місяць - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Інші кваліфікуючи ознаки, а саме - вчинення злочину під час особливого періоду - державним обвинуваченням не вказана.

За такого цим вироком ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України - за самовільне залишення військової частини на строк тривалістю понад один місяць.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Як обставини, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття у вчиненні злочину, його першу судимість.

Обставини, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують його покарання, під час досудового розслідування не встановлені, через що суд вважає такі обставини відсутніми.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину суд відзначає, що, як пояснив під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 - начальник обвинуваченого по службі - дії ОСОБА_4 не потягли за собою, та, виходячи з умов організації проходження ним служби - не могли потягнути тяжких наслідків. Таке певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину.

Щодо особи винного суд відзначає, що ОСОБА_4 за на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд також відзначає, що обвинувачений є єдиним годувальником у сім`ї, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що об`єктивно ускладнювало проходження ним служби. До того ж, він здобув лише неповну середню освіту, що вочевидь перешкоджало йому належним чином визначити свою поведінку під час проходження служби з урахуванням його сімейного стану.

Суд також враховує, що негативної характеристики за місцем проходження служби не має.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частина 3 статті 407 Кримінального Кодексу України.

При цьому враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зменшують суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, а також данні про його особу та його сімейний стан, суд вважає, що його виправлення та перевиховання є можливим без застосування до його покарання за умови належного контролю за його поведінкою, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =

11.03.2016