Справа № 344/9168/16-к
Провадження № 1-кс/344/3100/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Івано-Франківської області та Івано-Франківської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 20 липня 2016 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності прокуратури Івано-Франківської області та Івано-Франківської місцевої прокуратури щодо невнесення до ЄРДР заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією ч.ч. 2,3,4 ст. 358, ст. 365-2, ч. 1 ст. 376 КК України в діяннях адвоката ОСОБА_6 , за ч. 4 ст. 358 КК України в діяннях ОСОБА_7 , який названими особами вчинено в процесі пред`явлення позову, який позивач ОСОБА_8 як не подавала так і не мала наміру подавати, проте який був поданий від імені ОСОБА_8 у спосіб підроблення її підпису та підпису на договорі про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_6 , а також з підстави не допуску адвокатом ОСОБА_6 до безпосередньої участі в розгляді справи № 344/13322/13-ц Івано-Франківського міського суду ОСОБА_8 на підставі підроблених адвокатом ОСОБА_6 за участі підроблення ОСОБА_7 документів, згідно яких ОСОБА_8 не бажає особисто приймати участь в справі, хворіє і потребує спокою, тощо; зобов`язати внести відомості із заяви ОСОБА_3 про вчинення зазначеного кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_6 та громадянкою ОСОБА_7 до ЄРДР та приступити до ретельного розслідування вчиненого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав з мотивів наведених у ній.

Прокурор прокуратури Івано-Франківської області в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення у зверненні ОСОБА_3 від 06.07.2016 року не наведено, на даний час правоохоронними органами проводиться перевірка, яка ще не завершена.

Прокурор Івано-Франківської місцевої прокуратури в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення у зверненні ОСОБА_3 від 06.07.2016 року не наведено, на даний час правоохоронними органами проводиться перевірка, яка ще не завершена.

Заслухавши пояснення заявника, думку прокурорів, дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

В судовому засіданні встановлено, що 06 липня 2016 року заявник ОСОБА_3 поштовим відправленням направив на адресу прокуратури Івано-Франківської області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.ч. 2,3,4 ст. 358, ст. 365-2, ч. 1 ст. 376 КК України в діяннях адвоката ОСОБА_6 , за ч. 4 ст. 358 КК України в діяннях ОСОБА_7 , що потягнуло неправосудні судові рішення, майнові збитки та моральну шкоду ОСОБА_9 .

Копії звернення ОСОБА_3 та прокурорами слідчому судді не надано.

11 липня 2016 року в.о. начальника управління прокуратури області ОСОБА_10 направив заяву ОСОБА_3 керівнику Івано-Франківської місцевої прокуратури для проведення перевірки факти викладених у заяві.

Як вказав в судовому засіданні прокурор Івано-Франківської місцевої прокуратури заява ОСОБА_3 була направлена до Івано-Франківського міського відділу поліції для проведення перевірки, перевірка на даний час триває, копії відповіді слідчому судді не надано.

Як зазначив в судовому засіданні скаржник, станом на даний час відомості за вищевказаною заявою до ЄРДР не внесено.

На думку ОСОБА_3 , не внісши зазначені ним в повідомленні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Згідно ч. 2 ст. 358 КК України кримінально караним діянням є - складання чи видача працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи

Під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

ОСОБА_3 у своїх поясненнях вказував, що адвокат ОСОБА_6 підписала без згоди ОСОБА_8 чи знала, що то не ОСОБА_8 підписувала, позовну заяву, інші заяви, клопотання, які подавались у судовому засіданні. Але, згідно вказаних вище норм права позовна заява, інші заяви не є офіційними документами в розумінні ст. 358 КК України.

Громадянка ОСОБА_7 взагалі не може бути суб`єктом вказаного злочину, оскільки доказів того чи хоча б посилань на те, що вона є працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг ОСОБА_3 у своїй заяві та поясненнях не вказано, хоча він просить внести відомості щодо ОСОБА_7 саме за цією статтею КК України.

Крім того, диспозиція ст. 358 КК України чітко визначає мету, а саме: «з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів». У заяві ОСОБА_3 про це жодним чином не йдеться.

Відповідно до ст. 365-2 КК України, зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

ОСОБА_3 не зазначено кому та якої шкоди завдали дії адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 КК України, втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися винесення неправосудного рішення.

Доказів того, що суддя ОСОБА_11 , чи судді апеляційної та касаційної інстанції, які переглядали рішення суду першої інстанції по справі № 344/13322/13-ц, повідомляли правоохоронні органи про втручання в свою діяльність під час розгляду справи № 344/13322/13-ц ОСОБА_3 не наведено, вироку суду про притягнення судді, суддів до кримінальної відповідальності за постановлення завідомо неправосудного рішення у цивільній справі № 344/13322/13-ц до заяви ОСОБА_3 не надано.

Отже, як вбачається із пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні, оскільки копії заяви слідчому судді так і не надано заявником, а тому встановити її зміст неможливо, в даному повідомленні ОСОБА_3 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення за відповідними статтями КК України, не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Зокрема, посилаючись на неправосудність прийнятих судових рішень, заявником не було надано суду належних доказів такої неправосудності, або скасування рішення суду першої інстанції у встановленому цивільним процесуальним законом порядку.

Слідчим суддею витребувано матеріали цивільної справи № 344/13322/13-ц, із яких вбачається, що ОСОБА_6 було допущено до участі в справі в якості представника позивача ОСОБА_8 , її повноваження як адвоката та представника перевірялись судом при розгляді цивільної справи.

Інтереси відповідача ОСОБА_9 в судових засіданнях представляв адвокат, юрист за освітою, жодних клопотань про проведення додаткової перевірки повноважень адвоката ОСОБА_6 сторонами не заявлялось, представництво інтересів ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 не ставилось під сумнів сторонами.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2014 року залишено в силі апеляційною та касаційною інстанцією.

Під час перегляду рішення в апеляційній та касаційній інстанціях судами також перевірялись повноваження адвоката ОСОБА_6 .

Крім того, на даний час перевірка за заявою ОСОБА_3 ще триває.

Фактично викладені в заяві ОСОБА_3 обставини за своїми змістом та суттю є запереченнями відповідача стосовно належності та допустимості доказів, поданих позивачем в цивільній справі № 344/13322/13-ц.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Івано-Франківської області та Івано-Франківської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1