АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/450/16 Справа № б/н Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.303 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю скаржника- ОСОБА_6
представника скаржника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Свої висновки слідчий суддя, з посиланням на вимоги ст.303 КПК України, ст.304 КПК України мотивує тим, що хоча відповідно до матеріалів скарги ОСОБА_6 15 березня 2016 року і отримав постанову слідчого ОСОБА_9 від 11 березня 2016 року про закриття кримінального провадження, однак скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою то строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, тому, зважаючи на те, що, як вважає слідчий суддя, особа подала скаргу після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті і не порушує питання про поновлення цього строку, скаргу було повернуто ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою 08 квітня 2016 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 04 квітня 2016 року, скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції /а.с.п.7-10/.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки розгляд даної скарги відбувався незаконним складом суду, що є істотним порушенням п.2) ч.2 ст.241 КПК України, що тягне за собою скасування ухвали.
Так, на думку скаржника, слідчий суддя ОСОБА_1 зобов`язаний був заявити собі самовідвід щодо розгляду вищевказаної скарги, оскільки ОСОБА_6 відкрито, в своєму повідомленні про вчинення кримінального правопорушення заявив про підозру у вчиненні злочину з боку зятя особи, з якою суддя ОСОБА_1 знаходиться в дружніх відносинах- ОСОБА_10 , однак не враховуючи наведе вище слідчий суддя вказав, що 15 березня 2016 року заявник отримав постанову слідчого від 11 березня 2016 року, але надалі не зазначив жодного обґрунтування повернення даної скарги, при цьому зробивши хибний висновок, що ОСОБА_6 порушив строк звернення до суду.
Зазначене апелянт спростовує тим, що 25 березня 2016 року він подав в межах десятинного строку через пошту скаргу на постанову слідчого від 11 березня 2016 року, що підтверджується чеком «Укрпошти» ЦПЗ № 6 від 25 березня 2016 року, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, де зазначено дату подання поштового відправлення 25 березня 2016 року.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку скаржника та його представника, які прохали задовольнити скаргу з підстав, наведених у останній, зазначивши, що вказали дату постановлення оскаржуваної ухвали помилково, оскільки в наданій судом копії взагалі відсутня вказівка на дату, прохали вважати правильною дату- 04 квітня 2016 року, прокурора, який прохав залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію скаржника без задоволення, дослідивши матеріали скарги, надані матеріали судового та кримінального проваджень, а також оригінали поштових документів, наданих представником скаржника, колегія суддів приходить до наступного.
За приписами ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Так, відповідно до вимог п.3) ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження- заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно до вимог ст.116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Як встановлено апеляційним переглядом, 15 березня 2016 року скаржник ОСОБА_11 отримав копію постанови слідчого Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 11 березня 2016 року про закриття кримінального провадження /а.к.п.30-32/, при цьому будь-які дані про отримання скаржником зазначеної постанови у іншу дату в матеріалах як судового, так і кримінального проваджень відсутні, надалі, 25 березня 2016 року, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та чеком ЦПЗ № 6 «Укрпошти» від 25 березня 2016 року, оглянутих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в оригіналі,скаржник поштою направив слідчому судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області свою апеляційну скаргу від 25 березня 2016 року, яка в подальшому була отримана та зареєстрована у суді першої інстанції 01 квітня 2016 року з присвоєнням вхідного № 1050/16 /а.с.п.1-4, 12, 16/.
Таким чином, оскільки в матеріалах провадження наявні дані про отримання скаржником ОСОБА_11 постанови слідчого про закриття кримінального провадження саме 15 березня 2016 року та подання скарги на зазначену постанову до слідчого судді 25 березня 2016 року, тобто в строк, передбачений ст.303 КПК України з урахуванням вимог ст.116 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали вказані обставини і положення кримінального процесуального закону не були враховані слідчим суддею, у зв`язку з чим, ним було зроблено помилковий висновок про повернення скарги заявнику.
Що стосується інших доводів скаржника, то з огляду на наведене вище їх слід перевірити при розгляді провадження.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.303 КПК України, ст.304 КПК України, ст.370 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ч.1 ст.409 КПК України, ч.1 ст.412 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4