АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1845/16 Справа № 173/868/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000598 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
Встановила:

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не погоджуючись з судовим рішенням, порушує питання про скасування ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0000598 щодо ОСОБА_6 і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Мотивує, що суд ухвалив рішення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що в обвинувальному акті визначено встановлені фактичні обставини та правову кваліфікацію відповідних правопорушень з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність, як того вимагає зазначена норма Кримінального процесуального кодексу України, а саме те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину з посиланням на конкретні фактичні обставини скоєння ним злочинної діяльності. Зазначає, що посилання суду на неконкретизованість об`єктивної та суб`єктивної сторони вказує на здійснення судом оцінки юридичної кваліфікації дій обвинуваченого та встановлення обов`язкових елементів складу відповідних злочинів, чого суд позбавлений можливості зробити на стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 296 КК України зі стадії підготовчого засідання повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291КПК України, оскільки в обвинувальному акті в частині викладення фактичних обставин злочину за ч. 3 ст. 296 КК України не конкретизована та не вмотивована об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, а саме: не конкретизовано час та місце вчинення злочину, а саме де та в який час обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілому, через що є не зрозумілим чи діяв обвинувачений при цьому з єдиним умислом та яким; не зрозумілим є мотив обвинуваченого у вчиненні даного діяння та коли він виник; не зазначено в чому саме полягло порушення громадського порядку у діях ОСОБА_6 та в чому проявлялась його особлива зухвалість. Крім того, в обвинувальному акті не конкретизована суб`єктивна сторона даного злочину, а саме є не зрозумілим на що саме був спрямований умисел особи обвинуваченого, на порушення громадського порядку, чи на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, що може вплинути в подальшому на правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції за наявними у справі матеріалами в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Однак суд цих вимог закону не дотримався.

Згідно ухвали суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, посилався на те. що в даному процесуальному документі не конкретизовано час та місце вчинення злочину, а саме де та в який час обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілому, не зрозумілим є мотив обвинуваченого у вчиненні даного діяння та коли він виник, не зазначено в чому саме полягло порушення громадського порядку у діях ОСОБА_6 та в чому проявлялась його особлива зухвалість, не є зрозумілим на що саме був спрямований умисел особи обвинуваченого, на порушення громадського порядку, чи на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, що може вплинути в подальшому на правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 . Виходячи з цього, суд дійшов висновку про неконкретизованість та невмотивованість об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального злочину.
Між тим, суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
З пред`явленого обвинувачення видно, що фактичні обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, суд не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення та кваліфікації його дій, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.
За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обгрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовиий розгляд в тому самому суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4