Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/958/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 310 (229-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000323 стосовно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на вирок Олександрівського районного суду від 12.09.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, такого, що не має судимості,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, тривалістю на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання про долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 вчинив незаконне вирощування рослин конопель у кількості 205 рослин за таких обставин.

Так, з весни 2016 року, на власній присадибній ділянці в АДРЕСА_1 , обвинувачений вирощував рослини конопель з метою досягнення стиглості та їх використання для власних потреб.

06 липня 2016 року працівниками поліції, на присадибній ділянці обвинуваченого ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 виявлено сходи рослин схожі на рослини конопель в кількості 205 рослин, які вилучено та направлено на хімічне дослідження, а згідно висновку експерта № 544 від 11.07.2016 року є рослинами роду конопля, які містять психотропну речовину тетрогідроканнабінол, наркотичними рослинами не являються, є нарковмісними рослинами, які містять канабіноїди, каннабінол, тетрогідроканнабінол, каннабідіол.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вказаний вирок суду змінити у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме в частині відшкодування процесуальних витрат, стягнувши з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 544 від 11.07.2016 року в сумі 660 грн. 30 коп., а в решті вирок районного суду залишити без змін.

Вказує на те, що судом першої інстанції усупереч вимог ч.2 ст.124, п.13 ч.1 ст. 368, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку не зазначено рішення про відшкодування процесуальних витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, та не вказано їх суму, що є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та пояснення обвинуваченого, який не заперечував задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження під час судового розгляду і ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

Отже, суд першої інстанції провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив незаконне вирощування рослин конопель, а тому правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 310 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину,особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, обставиною пом`якшуючою покарання підсудного є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин обтяжуючих покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно.

За таких обставин на думку колегії суддів, районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 буде покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, оскільки його виправлення та перевиховання можливе в сім`ї та суспільстві.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в порушення вимог ч.2 ст.124, п.13 ч.1 ст. 368, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку не зазначено рішення про відшкодування процесуальних витрат, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню проведено судово-хімічну експертизу № 544 від 11.07.2016 року, вартість якої становить 660 грн. 30 коп.

Як передбачено п.13 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

На підставі п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, в числі інших, зазначається і рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно п.3 ч.1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Частиною 2 статті 122 КПК України передбачено, що залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 310 КК України, проте усупереч вимог п.13 ч.1 ст. 368, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку районний суд не вирішив питання про відшкодування, вказаних в обвинувальному акті (а.к.п.3), процесуальних витрат за проведення судово-хімічної експертизи № 544 від 11.07.2016 року в сумі 660 грн. 30 коп., які на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а тому вирок суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2016 року стосовно ОСОБА_7 змінити, в частині відшкодування процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 544 від 11.07.2016 року в сумі 660 (шістсот шістдесят) грн. 30 коп.

У решті даний вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2