Справа № 378/552/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_6
Провадження № 11-кп/780/845/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 3 17.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1,

суддів - ОСОБА_7,ОСОБА_8,

при секретарі ОСОБА_9,

з участю прокурора ОСОБА_10,

обвинуваченого ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого, прокурора та захисника на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сквира Київської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:

1) 28.12.2001 року Сквирським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

2) 26.06.2002 року апеляційним судом Київської області за п.4,7,12, ч.2 ст.115 ч.2 ст.296, ст.70КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі, 31.12.2010 року Ізяславським районним судом Хмельницької області звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 11 місяців;

3)25.06.2013 року Сквирським районним судом Київської області за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 1 190 грн.;

4)31.12.2013 року Сквирським районним судом Київської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.213, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

засуджено за п.13 ч.2 ст.115 КК України до 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 31.12.2013 року та визначено за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п'ятнадцять) років. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_2 строк попереднього ув'язнення з 01.11.2014 року по 14.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 17 675 грн. 31 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

У відповідності до вироку, 31 жовтня 2014 року близько 23 години ОСОБА_2,будучи раніше судимим за скоєння умисного вбивства, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2, маючи на меті протиправно заподіяти смерть своїй тещі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, з якою незадовго до події розпивав спиртні напої, та яка на той час знаходилась на дивані у вказаній кімнаті в лежачому положенні, умисно наніс не їй менше 3 ударів обуховою частиною слюсарного молотка в ліву лобно-тім'яно-вискову ділянку голови, спричинивши останній згідно висновку експерта № 77 від 09.01.2015 року тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа з руйнуванням речовини мозку та забоєм головного мозку. Зазначені тілесні ушкодження належать до категорії тяжких, внаслідок яких смерть ОСОБА_5 настала на місці події.

В подальшому, з метою приховування слідів злочину, ОСОБА_2 перемістив труп ОСОБА_4 на присадибну ділянку, що знаходиться за будинком АДРЕСА_2, де закопав в шар ґрунту на глибину близько 15 см.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та порушенням норм процесуального права. Обґрунтовуючи вимоги зазначає, що покази, які зазначені у вироку він не надавав, судово-психіатрична експертиза проведена не належним чином, надані органом державного обвинувачення докази є недопустимими, ні орган досудового розслідування, ні суд першої інстанції не встановили мотив вбивства, не надали значення тому, що в даний час він отримує в СІЗО медичну допомогу у зв'язку з погіршенням його психічного здоров'я. Просить повернути кримінальне провадження в прокуратуру на доопрацювання.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м'якості та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115, ст.71 КК України та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначив про те, що при призначенні покарання суд першої інстанції належним чином не врахував, що вчинений особливо тяжкий злочин проти особи, обвинувачений раніше судимий за п.4,7,12, ч.2 ст.115 КК України та за скоєння злочинів проти покійної, кримінальне правопорушення вчинене під час випробування, а також не враховано, що він характеризується посередньо, не працював.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та призначити судово-психіатричну експертизу щодо психічного стану обвинуваченого, а за результатами проведення експертизи ухвалити нове рішення. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що під час судового розгляду не були повною мірою досліджені обставини, з'ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Зокрема, не була звернута увага на те, що у ОСОБА_2 є ознаки певних хворобливих розладів його психіки, а амбулаторна комісійна судово-психічної експертиза, яка була проведена під час досудового слідства, є формальною, не враховані пояснення обвинуваченого про те, що, перебуваючи під вартою в умовах СІЗО, він постійно отримував психолого - психіатричну допомогу відповідних фахівців медичної частини СІЗО.

В запереченнях обвинувачений просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а апеляційну скаргу захисника задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано її думка з приводу застосування мінімального покарання обвинуваченому.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,яка підтримала апеляційну скаргу державного обвинувача та заперечила проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг,колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Обов'язок з'ясування мотиву умисного вбивства судом випливає із змісту роз'яснень п.п.19,20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи»

Мотивувальна частина вироку, яким ОСОБА_2 визнаний винуватим в умисному вбивстві, не містить зазначення про встановлений мотив вчинення кримінального правопорушення, хоча його встановлення є обов'язковим для з'ясування суб»єктивної сторони складу злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Відсутність зазначення мотиву вбивства у обвинувальному акті може свідчити про його невідповідність вимогам ст.291 КПК України і не дає можливості суду для винесення обвинувального вироку по справам даної категорії.

Фактичне невстановлення судом конкретного мотиву(мотивів) вбивства є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки воно перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення, а тому, на думку колегії суддів, є підставою для скасування судового рішення та (з урахуванням вимог п.6 ст.9 КПК України) призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційні скарги обвинуваченого і захисника підлягають частковому задоволенню.

Також є слушними доводи апеляційної скарги прокурора у частині призначення судом покарання, яке не відповідає особі винного, який має низку непогашених судимостей за вчинення злочинів проти життя та здоров'я особи, та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок м'якості.

При новому судовому розгляді слід врахувати наведене, дослідити заяви обвинуваченого та його захисника про погіршення стану психічного здоров'я обвинуваченого та надані під час апеляційного розгляду стороною захисту до апеляційної скарги докази з цього приводу, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, а за умови доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України призначити покарання з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України.

Також колегія суддів вважає доцільним продовження тримання під вартою обвинуваченого на строк до 15 жовтня 2016 року, який є винятковим запобіжним заходом, оскільки жоден з більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді взяття під варту продовжити до 15 жовтня 2016року.

Суддя: Суддя: Суддя: