Справа № 140/511/16-к
Провадження №11-кп/772/882/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000014 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду від 20 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Ковалівка Немирівського району,

Вінницької області, мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України,

з середньо-технічною освітою, одруженого,

на утриманні малолітня дитина,

в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 1 КК України та призначено покарання: за ст. 122 ч. 1 КК України у виді 2-х років 6 місяців позбавлення волі; за ст. 296 ч. 1 Кк україни у виді 3-х років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК україни шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді 2-х років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України,-
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 12102,6 гривень матеріальних збитків та 10 000 гривень моральної шкоди.
В С Т А Н О В И В :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 10.01.2016 біля 19 год. 00 хв. рухався на своєму автомобілі марки «Дачіа» по проїжджій частині вулиці Леніна в м. Немирові Вінницької області. Об`їжджаючи припаркований біля узбіччя автомобіль, він помітив, як попереду даного автомобіля почав переходити проїжджу частину дороги ОСОБА_8 . ОСОБА_7 , розцінивши дану ситуацію як таку, що даний чоловік своїми діями порушив правила дорожнього руху, вирішив зупинити свій автомобіль та наздогнати ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_7 , проїхавши в провулок Комсомольський, зупинив автомобіль та почав наздоганяти ОСОБА_8 , який рухався по даному провулку в напрямку свого домогосподарства. Наздогнавши останнього біля повороту, який веде до домогосподарства потерпілого, ОСОБА_7 , використовуючи надуманий привід, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, штовхнув останнього рукою в спину, внаслідок чого ОСОБА_8 упав на землю. Після чого, ОСОБА_7 , маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень, умисно, з хуліганських мотивів наніс ОСОБА_8 , який лежав на землі, декілька ударів кулаками рук та ногами по різним частинам тіла, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синців в правій надключичній ділянці з поширенням на передню поверхню грудної клітки справа, в області лівого передпліччя та лівого стегна, закритого багато уламкового перелому середньої третини правої ключиці.
Крім того 10.01.2016 біля 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 рухався на своєму автомобілі марки «Дачіа» по проїжджій частині вулиці Леніна в м. Немирові Вінницької області. Об`їжджаючи припаркований біля узбіччя автомобіль, він помітив, як попереду даного автомобіля почав переходити проїжджу частину дороги ОСОБА_8 . ОСОБА_7 , розцінивши дану ситуацію як таку, що даний чоловік своїми діями порушив правила дорожнього руху, вирішив зупинити свій автомобіль та наздогнати ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_7 , проїхавши в провулок Комсомольський, зупинив автомобіль та почав наздоганяти ОСОБА_8 , який рухався по даному провулку в напрямку свого домогосподарства. Наздогнавши останнього біля повороту, який веде до домогосподарства потерпілого, ОСОБА_7 , використовуючи надуманий привід, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, штовхнув останнього рукою в спину, внаслідок чого ОСОБА_8 упав на землю. Після чого, ОСОБА_7 , маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень, умисно, з хуліганських мотивів наніс ОСОБА_8 , який лежав на землі, декілька ударів кулаками рук та ногами по різним частинам тіла, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синців в правій надключичній ділянці з поширенням на передню поверхню грудної клітки справа, в області лівого передпліччя та лівого стегна, закритого багато уламкового перелому середньої третини правої ключиці.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 25 від 30.01.2016 тілесні ушкодження у вигляді синців в правій надключичній ділянці з поширенням на передню поверхню грудної клітки справа, в області лівого передпліччя та лівого стегна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоровя, а закритий багатоуламковий перелом середньої третини правої ключиці відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Не погодившись із зазначеним вироком суду, прокурор ОСОБА_9 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості злочину та особі засудженого, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалений щодо обвинуваченого вирок, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання: за ст. ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2-х років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 296 КК України у виді одного року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів у виді 2-х років 6 місяців позбавлення волі реально. Доводи своєї апеляційної скарги прокурор мотивував тим, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки він давав суду показання, які суперечили його заяві про часткове визнання вини, показам свідків та матеріалам судово-медичної експертизи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні вимоги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, визнав вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, каявся, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи поданої апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи та кваліфікація його дій є вірними та в апеляційній скарзі ніким не оспорюються, а тому пов`язані з цим обставини колегією суддів не переглядаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд 1- інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на вихованні малолітню дитину, будь-яких намірів уникнути кримінальності відповідальності не мав.
При цьому, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено, а до обставин, що його пом`якшують, суд відніс визнання своєї вини у нанесенні тілесних ушкоджень та щире каяття.
При розгляді справи апеляційним судом ОСОБА_7 повідомив, що після винесення вироку він працевлаштувався, утримує дитину, якій лише 2 роки, намагався відшкодувати потерпілому завдану шкоду, пропонуючи кошти у розмірі 2500 грн, однак останній відмовився, вимагаючи у нього всю суму відразу, при цьому обвинувачений щиро каявся у вчиненому, просив не позбавляти його волі.

З огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, є призначене йому місцевим судом покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Немирівського районного суду від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК україни без змін.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3- х місяців з дня її проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: