Cправа № 750/2302/16-к
Провадження № 1-кс/750/954/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на постанову від 19.02.2016 року прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0003881, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову від 19.02.2016р. прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003881, яку вона отримала 02.03.2016р., та в якій просить вказану постанову скасувати, посилаючись на те, що дана постанова прийнята за істотного порушення вимог КПК України, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки прокурора не відповідають фактичним обставинам скоєного правопорушення.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення скарги заперечував, пояснив, що постанова є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доводи скаржника, прокурора дослідивши матеріали у провадженні за скаргою, та матеріали кримінального провадження №0003881, надані на огляд прокурором в судовому засіданні, приходжу до наступного висновку з такого.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 04.08.2014 року надійшло подання з управління ДВС Головного управління юстиції в Чернігівській області про те, що посадові особи Головного управління ПФУ у Чернігівській області не виконують рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011р. № 2-а/2506/1757/11 про проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 .

СВ ЧМВ УМВС України Чернігівській області 05.08.2015 року за фактом умисного невиконання рішення суду внесено відомості до ЄРДР № 0003881 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

До ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 04.08.2014р. надійшло подання з Управління ДВС Головного управління юстиції в Чернігівській області про те, що посадові особи Головного управління ПФУ у Чернігівській області не виконують рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.11.2013р. № 750/6035/13-а про проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 .

СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 05.08.2015 року за фактом умисного невиконання рішення суду внесено відомості до ЄРДР № 0003882 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Як зазначено в оскаржуваній постанові прокурора, постановою першого заступника прокурора міста 05.03.2015р. винесено постанову про об`єднання вказаних кримінальних проваджень за № 0003881 за ст. 382 ч.1 КК України.

Отже, виходячи з наведених у постанові даних, обидва подання надійшли 04.08.2014р., проте, відомості за ними обома було внесено до ЄРДР 05.08.2015р., тобто через рік після їхнього надходження. В той же час вони були об`єднані 05.03.2015р., тобто, згідно оскаржуваної постанови прокурора за п`ять місяців до їх внесення до ЄРДР.

В подальшому, виходячи із змісту оскаржуваної постанови, постановою від 12.06.2015р., кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто, знову таки виходячи із змісту оскаржуваної постанови кримінальне провадження закрито за два місяці до внесення до ЄРДР відомостей про його вчинення.

Слідчим суддею приймається до уваги, що у вступній частині оскаржуваної постанови зазначене, що вказане кримінальне провадження № 0003881 від 05.08.2014р. Проте, навіть зважаючи на припущення наявності помилок у постанові, зазначені вище відомості мотивувальної частини оскаржуваної постанови ставлять під сумнів правомірність її висновків та свідчать про неналежну мотивованість рішення прокурора.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.07.2015р. постанова про закриття кримінального провадження скасована, оскільки не були долучені та розв`язані клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 05.03.2015р. та від 27.05.2015р., які вона подавала слідчим на досудовому розслідуванні.

Постановою від 10.02.2016р. кримінальне провадження № 0003881 від 05.08.2014р. об`єднано з кримінальним провадженням № 0000157 від 19.05.2015р. за заявою ОСОБА_3 про те, що посадові особи Головного управління ПФУ в Чернігівській області не виконують рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013р. (справа «Москаленко та інші проти України»), яким на останніх покладено обов`язок виконати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011р.

Постановою від 19.02.2016р. прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 закрив вказане вище кримінальне провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 4 ст.382 КК України.

У скарзі скаржник посилається на те, що вона неодноразово заявляла клопотання про витребування та долучення до матеріалів справи розпорядження про проведення перерахунку її пенсії на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013р., але в матеріалах провадження такі розпорядження відсутні. Вказівки прокурора від 01.04.2015р. слідчому залишилися не виконаними, проте в них також зазначено про необхідність витребування розпоряджень про проведення перерахунків пенсії (т.1 а.п. 116-117).

Як зазначалося вище, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.07.2015р. була скасована постанова про закриття вказаного вище кримінального провадження, оскільки не були долучені та розв`язані клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 05.03.2015р. та від 27.05.2015р., які вона подавала слідчим на досудовому розслідуванні.

Як вбачається з показань прокурора та матеріалів кримінального провадження, наданих ним на огляд в судовому засіданні, до матеріалів кримінального провадження долучені клопотання скаржника від 05.03.2015р. (т.1 а.п.271) та від 27.05.2015р. (т.1 а.п.272), відповідь щодо розгляду першого клопотання скаржнику не надавалася, щодо другого клопотання слідчим скаржнику було надано формальну відповідь від 04.06.2015р. зі змісту якої однозначно не слідує чи клопотання задоволено повністю, чи в якійсь частині, чи у його задоволенні відмовлено. Одночасно, як слідує з пояснень прокурора та наданих документів, слідчим зазначені клопотання не розв`язувалися, в подальшому, зазначене у цих клопотаннях частково виконувалося прокурором, проте, пункт клопотання від 05.03.2015р., в якому скаржник просила витребувати від ГУ ПФУ в Чернігівській області копію розпорядження про проведення перерахунку її пенсії на підставі рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013р., залишився невиконаним. Також залишився невиконаним пункт клопотання від 27.05.2015р., в якому скаржник просила витребували від ГУ ПФУ в Чернігівській області копію розпорядження про проведення перерахунку її пенсії на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013р.

Як пояснив прокурор у судовому засіданні, на запит було отримано та долучено до матеріалів провадження копії матеріалів пенсійної справи скаржника, в яких містяться розрахунки та перерахунки її пенсії, документів, які б мали назву «розпорядження» у копіях пенсійної справи немає, саме такий документ не запитувався, вважає, що вказані розрахунки, можливо, і є цими розпорядженнями. Однак, як слідує з пояснень свідка ОСОБА_5 (т.2 а.п.5) та пояснень свідка ОСОБА_6 від 14.08.2015р., копія яких долучена прокурором до матеріалів справи за скаргою, ці свідки підтвердили, що 21.12.2011р. видано розпорядження про перерахунок пенсії скаржнику з урахуванням першого рішення суду, а 15.01.2014р. видано розпорядження про перерахування їй пенсії з урахуванням другого рішення суду після надходження до управління виконавчого листа.

Проте, остаточно вказані вище питання залишилися не з`ясованими та не розв`язаними.

Відповідно до ч.2 ст.21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.533 КПК України, вирок, або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.5 ст.532 КПК України, ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Зважаючи на вище викладене, доводи скарги в цій частині знайшли своє підтвердження, органом досудового розслідування залишилися не усунутими недоліки, встановлені ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.07.2015р. у даному кримінальному провадженні.

Як стверджує скаржник, 02 вересня 2015 року вона подала клопотання про проведення фінансової експертизи, в задоволенні якого постановою прокурора від 04.09.2015р. було відмовлено, з посиланням на те, що призначенню експертизи має передувати ревізія і питання, поставлені нею для проведення експертизи, будуть вирішені в ході проведення ревізії (т.2. а.п.39), вона не оскаржувала відмову, оскільки очікувала проведення ревізії, але ревізія у справі не проводилася.

Як слідує з пояснень прокурора, після отримання документів із органів Пенсійного фонду, в ході досудового розслідування був зроблений висновок про відсутність необхідності у проведенні ревізії чи фінансової експертизи.

Як зазначає скаржник у скарзі, та виходячи із змісту копії листа прокуратури м. Чернігова від 02.10.2015р. № 39 вих15 у кримінальному провадженні № 0000157 від 19.05.2015р. 19.06.2015р. слідчому СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 надано письмові вказівки в порядку п.4 ч.2 ст.36 КПК України. Проте, за твердженням скаржника, ознайомившись 01.03.2016р. з матеріалами кримінального провадження, які були об`єднані постановою прокурора з кримінальним провадженням № 0003881 та під номером останнього, вона не побачила вказівок прокурора у даній справі.

З пояснень прокурора в судовому засіданні слідує, що такі вказівки і не надавалися, оскільки такі відсутні як в матеріалах кримінального провадження, так і в матеріалах наглядового провадження та в Єдиній системі статистики та аналітики (ЄССА).

Заперечуючи доводи скарги щодо не витребування, не долучення до провадження посадових інструкцій осіб, відповідальних за виконання вище вказаних рішень судів та не надання оцінки з врахуванням вказаних документів їхнім діями чи бездіяльності, прокурор в судовому засіданні пояснив, що згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_6 (т.2 а.п.1) відповідальними посадовими особами відповідно до резолюції керівництва фонду за виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013р. є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . До матеріалів кримінального провадження долучено копії посадової інструкції ОСОБА_6 та Положення про управління, де зазначені посадові обов`язки ОСОБА_5 , але не долучено документів на підтвердження посадових обов`язків ОСОБА_8 , оскільки вона, на думку прокурора, не відповідає за виконання рішення судів. Проте, без з`ясування на підставі належних доказів посадових обов`язків всіх осіб, щодо яких є дані, що вони є відповідальними за виконання судових рішень, такий висновок не є обґрунтованим.

При цьому свідок ОСОБА_6 допитувався та давав показання щодо виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2012 року, згідно копії протоколу його допиту від 14.08.2015р., докладеної до справи, в той час, як у постанові про закриття кримінального провадження та скарзі йде мова про постанову вказаного суду від 05.11.2013р.

Як слідує з пояснень прокурора, не з`ясовувалося, які саме особи є відповідальними за виконання вище вказаного рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013р. № 1270/12, яким чином було розглянуто листа урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, направленого до ГУ ПФУ в Чернігівській області з вимогою надати інформацію про стан виконання судового рішення, зокрема, вжити термінових заходів до такого виконання. Як слідує з матеріалів провадження копія цього листа подавалася прокурору разом з листом від 03.09.2015р., який містить відмітку про прийняття його прокуратурою, і де копія такого листа зазначена як додаток.

У скарзі скаржник також посилається на те, що прокурор, закриваючи кримінальне провадження в оскаржуваній постанові не надав оцінку наявними доказам, які свідчать про неправомірність дій посадових осіб щодо невиконання судових рішень, якими є, зокрема, чотири постанови державного виконавця про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Чернігівській області за невиконання судового рішення без поважних причин, судові рішення, якими постанови державного виконавця визнано правомірними, а невиконання судових рішень безпідставними: постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2014р., ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі № 750/1940/14, ухвала Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2014 року у справі № К/800/36725/14, постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2014 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року у справі №750/1941/14, ухвала Вищого адміністративного суду України від 24 червня 2014 року у справі № К/800/33094/14, постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2014 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі № 750/7427/14, ухвала Вищого адміністративного суду України від 30 листопада 2014 року у справі № К/800/60974/14, два подання державного виконавця про притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання судового рішення тощо.

Як зазначив прокурор, вказані документи, зазначені у скарзі, наявні у матеріалах кримінального провадження, але приймаючи постанову про закриття кримінального провадження він не вважав за необхідне надавати оцінку кожному із зазначених фактів.

Отже, висновки оскаржуваної постанови обґрунтовані лише показаннями службових осіб ГУ ПФУ в Чернігівській області, не надана повна оцінка їх в сукупності з іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.284 КПК України прокурор має право прийняти постанову про закриття кримінального провадження. Проте, зазначена постанова прокурора має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким він повинен надати належну правову оцінку, що слідує зі змісту ч.2 ст. 9 КПК України.

Крім цього, згідно п.2 ч.5 ст. 110 КПК України постанова прокурора як процесуальний документ має бути вмотивованою, тобто містити відомості про зміст обставин у даному кримінальному провадженні, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Обставини кримінального провадження встановлюються на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що слідує зі змісту ст.84 КПК України.

За наведених вище обставин оскаржувана постанова не свідчить про всебічне, повне дослідження обставин кримінального провадження. Зазначений комплекс слідчих та процесуальних дій не є виключним. За необхідності в ході досудового розслідування слід вчинити і інші дії, необхідність у яких виникне під час досудового слідства.

Враховуючи наведене скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.

Постанову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 19.02.2016 року про закриття кримінального провадження № 0003881 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1