Справа №212/2581/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003215 від 15 листопада 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, одружений, неповнолітні діти відсутні, навчається в Міжрегіональному центрі професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців на третьому курсі, на спеціальність тракторист-машиніст, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0003215 від 15 листопада 2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 15.11.2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, маючи заздалегідь виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, підійшовши до автомобіля марки «ВАЗ» 21011, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 який знаходився біля будинку № 74 на м-ні 5-й Зарічний в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де діючи із корисних намірів, упевнившись у відсутності можливих свідків - очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, де шляхом підбору ключа відчинив двері вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав: авто магнітолу марки «Пролоджи» чорного кольору, що згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 391 від 10.03.2016 року сума складає 648 гривень 87 копійок, яка належить потерпілому гр. ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому гр. ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 648 гривень 87 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю та суду пояснив, що приїхав на мікрорайон Зарічний до друга та стали кататися на його автомобілі на мікрорайонні. У нього також в користуванні є автомобіль марки ВАЗ 21011. В ночі, коли він залишився один, своїми ключами від автомобіля відімкнув інший автомобіль та викрав магнітолу. Ключи від його автомобіля підійшли до іншого автомобіля. Для чого він викрав магнітолу, він не розуміє, мабуть ходів собі поставити магнітолу в свій автомобіль. Вину визнає, спросить суд жорстко не карати, на даний час є одруженим та дружина перебуває в пологовому будинку, так як очікує народження дитини, своє життя вже переглянув.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Відповідно до статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Сторони по кримінальному провадженню вважають, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на місті ухвалив, слухати кримінальне провадження за відсутності потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_4 навчається, погоджуючись з думкою прокурора, щодо призначення відносно обвинуваченого певного виду покарання та розміру цього покарання, беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосуванні ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає за необхідне роз`яснити право ОСОБА_5 , що є потерпілим за кримінальним провадженням подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили суд залишає у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ч. 9 ст..100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України у виді 80 (Вісімдесят) годин громадських робіт.
До набрання законної сили вироку, залишити ОСОБА_4 без змін запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Роз`яснити право потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_4 шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).
Речові докази по кримінальному провадженню:

-Магнітолоа марки PROLOGY, чорного кольору, що передана на зберігання ОСОБА_5 під розписку, передати правоволодівцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1