АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/409/16 Справа № 185/2844/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

слідчого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року, щодо підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

Підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою було частково задоволено клопотання ст. слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до останнього запобіжний захід тримання під вартою до 15 травня 2016 року.

Мотивоване дане судове рішення тим, що під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вжити заходів для впливу на свідків з метою схилення до зміни показів. Слідчим суддею також враховано тяжкість покарання,обставини залишення підозрюваним місця проживання одразу після проведеного обшуку та виїзд на тривалий час до тимчасово окупованої території, неявка за повісткою яка відповідно до закону була вручена члену сім`ї.
Не погодившись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в які просить ухвалу слідчого судді якою було застосовано запобіжний захід до ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати, та ухвалити нову ухвалу про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною. Вказує на те, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується ОСОБА_8 не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечить презумпції невинуватості. Також вказує на те, що судом не були взяті одні докази та не враховані інші, а саме не враховано пояснення потерпілого та свідка, протокол слідчої дії, протоколи допитів свідків, відповідь начальника ВП ГУНП в Дніпропетровській області, та на його думку, вказані пояснення та протоколи містять відомості, які свідчать про необґрунтованість підозри, яка ґрунтується лише на свідченнях свідка ОСОБА_10 , який на його думку має мотив для скоєння даного злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, доводи захисника, який підтримав свою апеляцію, міркування підозрюваного, який підтримав апеляцію свого захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція захисника підозрюваного підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в провадженні СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 01 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

24 березня 2016 року, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, повідомлено ОСОБА_8 .

На переконання колегії суддів, обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід є обґрунтованим.

Так, з матеріалів кримінального провадження, зокрема протоколу огляду місця події, протоколу огляду предмета, протоколів пред`явлення особи для впізнання, показань свідків, вбачається, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою.

Поряд з цим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких.

На переконання колегії суддів, вказані обставини, у сукупності з даними про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує й те, що підозрюваний ОСОБА_8 залишав місце проживання одразу після проведення обшуку та здійснив виїзд на тривалий час до тимчасово окупованої території.

Таким чином, колегія суддів вважає, правильними висновок суду, що запобігти визначеним судом ризикам інакше ніж застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії, неможливо.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами захисника про недоведеність вини підозрюваного у скоєному, оскільки європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановлених судом ризиків.

Слідча ОСОБА_6 пояснила, що в теперішній час проводяться процесуальні дії, відповідні експертизи щодо встановлення всіх обставин кримінального провадження

На переконання колегії суддів, у судовому засіданні повністю знайшли підтвердження обставини, викладені слідчим у клопотанні, а тому підстави визнати необґрунтованими висновки слідчого судді, у колегії суддів відсутні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та повністю узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам встановленим кримінальним процесуальним законом, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року, якою було застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін..

Ухвала є остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3