Справа № 743/284/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/76/2016
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду чернігівської області від 12 березня 2016 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

слідчого - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду чернігівської області від 12 березня 2016 року відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Редьківка, Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 13.01.1997 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 215-3, ст. 46-1 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік та штрафом у розмірі 170 грн.;

2) 24.06.1997 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 81, ст.ст. 43, 44 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

3) 18.10.1999 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 29.07.1999 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року позбавлення волі;

5) 11.12.2003 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 місяців арешту;

6) 12.07.2004 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

7) 02.12.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 05.11.2012 року звільнений умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 8 місяців 23 дні;

8) 19.12.2013 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

31.12.2015 року звільнився з місць позбавлення волі за ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2015 року умовно-достроково на 10 місяців 26 днів;

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,

застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 10 травня 2016 року та визначена застава в сумі 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень та в разі внесення застави, покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ухвали слідчого судді, підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, санкція за якою передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років позбавлення волі, а також наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки та відсутність підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти доведеним у кримінальному провадженні ризикам.

Не погодившись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу в виді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді не містять обґрунтування належними доказами неможливості запобіганню ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а описання ризиків базується на припущеннях слідчого та прокурора. Вважає, що у відношенні підозрюваного цілком можливо визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначає і про те, що факт викрадення майна, на який у своїй ухвалі посилається слідчий суддя, є недоведеним, а протоколи огляду місця події та обшуку є неналежними доказами, оскільки дані слідчі дії були проведені з порушеннями норм кримінального процесуального Закону.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав там наведених, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, обравши запобіжний захід в виді домашнього арешту, прокурора та слідчого, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати чи ініційовано слідчим відповідне клопотання за наявності для цього підстав, зазначених у ст. 177 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

При апеляційному розгляді встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя встановив, що в провадженні слідчого Ріпкинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 10.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

10 березня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Врахувавши в сукупності доведені слідчим та прокурором ризики, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, за наявності й іншого ризику, а саме можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, що об`єктивно підтверджується матеріалами провадження, а також даних про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, його негативну репутацію, як особи, що мала вісім судимостей за вчинення злочинів з корисливих мотивів, який був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково. Врахував той факт, що ОСОБА_6 не проживає за місцем реєстрації, ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків та дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з визначенням суми застави, в зв`язку з чим обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає твердження апеляційної скарги захисника про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Наразі, колегія суддів не може погодитись і з твердженнями захисника про те, що вказані у клопотанні ризики неналежної поведінки ОСОБА_6 є припущеннями слідчого та прокурора.

Зокрема, слідчий суддя суду першої інстанції та колегія суддів в ході апеляційного розгляду достеменно встановили, що ОСОБА_11 звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково лише наприкінці 2015 року, де відбував покарання за вчинення трьох епізодів крадіжок з магазину, що належить ФОП « ОСОБА_12 ». В даному кримінальному провадженні підозрюваному оголошено про підозру у вчиненні крадіжки з того ж самого магазину, належного ОСОБА_12 . Така поведінка ОСОБА_13 доводить той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної повідки під час досудового розслідування.

Твердження захисника про те, що у відношенні ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути прийняте до уваги, як таке, що суперечить матеріалам провадження. Так, з довідки-характеристики Губицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області вбачається, що підозрюваний зареєстрований в АДРЕСА_1 , однак, за вказаною адресою він не проживає.

При цьому, перелічені захисником положення статей 182, не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знову не вчинить кримінального правопорушення. Більш того, вказуючи на те, що підозрюваному може бути обраний інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, захисник у своїй апеляційній скарзі не навів жодного доводу або ж факту, який би вказував на таку можливість. Не надано захисником і даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та дали колегії суддів підстави призначити більш м`який запобіжний захід.

Крім того, слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, визначив підозрюваному заставу, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням даних про його особу та наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2016 року про задоволення клопотання слідчого Ріпкинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16