Справа № 669/916/16-к
Провадження № 1-кп/669/59/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Білогір`я кримінальне провадження № 0000173 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, із середньою освітою, працюючого апаратником в ТОВ «Білогір`я молокопродукт», неодруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку вересня 2016 року біля 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, користуючись відсутністю сторонніх осіб та вільним доступом до майна, таємно викрав з приміщення ванної кімнати змішувач води для раковини марки «Champion» вартістю 275 грн. та змішувач води для душу марки «Gromix» вартістю 375 грн., які належать ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 650 грн.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

15 вересня 2016 року між потерпілим та обвинуваченим укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_4 у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження укладеної угоди та погодився з мірою покарання, що передбачено в угоді, пояснення та думку потерпілого, який просив затвердити угоду і вказав, що до обвинуваченого будь-яких майнових претензій не має, а також самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який беззастережно визнав свою вину та надав згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди і вважає, що вона підлягає затвердженню, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинив злочин, що у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як злочин середньої тяжкості, що дає можливість обвинуваченому та потерпілому укладати угоду про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 15 вересня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000173 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 80 /вісімдесяти/ годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1