АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
особи, що подала скаргу ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2016 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, що її подала.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та зобов`язати начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 14 квітня 2016 року.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначав, що у своїй скарзі до слідчого судді він оскаржував бездіяльність саме начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 14 квітня 2016 року, яку було зареєстровано в управлінні поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві 26 квітня 2016 року. За таких обставин, останнім днем для оскарження у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльності слідчого, прокурора є 07 травня 2016 року.
Оскільки з відповідною скаргою до слідчого судді він звернувся 06 травня 2016 року, тобто в строк, передбачений ст. 304 КПК України, то слідчий суддя дійшов помилкового висновку про повернення скарги.
Крім того апелянт зазначав, що копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 24 травня 2016 року, у зв`язку з чим апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді ним подано у строк, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, перевіривши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , копію оскаржуваної ухвали він отримав 24 травня 2016 року, тоді як подав апеляційну скаргу 26 травня 2016 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 звернувся з заявами про вчинення кримінального правопорушення 01 квітня 2016 року до Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві, 14 квітня 2016 року до прокурора Київської місцевої прокуратури №10, який направив заяву 19 квітня 2016 року для розгляду начальнику слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві.
Отже, з моменту фактичного звернення із вказаними заявами, на час звернення до слідчого судді з відповідною скаргою на бездіяльність начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві пройшло відповідно 35 діб та 22 доби, а матеріали скарги не містять обгрунтованих даних, які б свідчили про поважність причин пропуску строку оскарження такої бездіяльності. При цьому, будь-якого обґрунтування пропуску строку на оскарження бездіяльності ОСОБА_6 у своїй скарзі не навів та клопотання про поновлення строку на оскарження не заявив.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
При оскарженні бездіяльності слідчого чи прокурора обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З матеріалів, наданих судом першої інстанції, убачається, що ОСОБА_5 01 квітня 2016 року звернувся до начальника Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Із заявою такого ж змісту ОСОБА_5 14 квітня 2016 року звернувся до прокурора Київської місцевої прокуратури №10.
Листом першого заступника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 від 19 квітня 2016 року №29/16 заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення направлено для розгляду начальнику слідчого відділу управління поліції у Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві.
06 травня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв про кримінальне правопорушення, та зобов`язати начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, викладені у його заявах, та розпочати досудове розслідування.
Як убачається із поданої слідчому судді скарги ОСОБА_5 та доданих до неї матеріалів, останній звертався із заявами про вчинення кримінального правопорушення до начальника Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві 01 квітня 2016 року, та до прокурора Київської місцевої прокуратури №10 14 квітня 2016 року.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 214 та ч. 1 ст. 304 КПК України, останнім днем строку оскарження бездіяльності начальника Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві є 25 квітня 2016 року (понеділок), тоді як скаргу до слідчого судді було подано апелянтом 06 травня 2016 року, тобто з пропуском передбаченого ч. 1 статті 304 КПК України строку.
Доводи ОСОБА_5 про те, що процесуальний строк оскарження бездіяльності начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві слід відраховувати з моменту реєстрації у канцелярії слідчого відділу його заяви про кримінальне правопорушення від 14 квітня 2016 року, є такими, що не грунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо до начальника слідчого відділу управління поліції в Шевченківському районі Головного управління Національної поліції України у м. Києві, бездіяльність якого він оскаржував до слідчого судді.
У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що за його заявами від 01 квітня 2016 року та 14 квітня 2016 року він не оскаржував у встановленому законом порядку бездіяльність начальника Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури №10.
Оскільки скарга у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України було подана ОСОБА_5 до слідчого судді 06 травня 2016 року, тобто після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку, то колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя ухвалив законне, обгрунтоване і вмотивоване судове рішення про повернення скарги із вищенаведених підстав.
Ураховуючи наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 не вбачається.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2016 року - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

___________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3