КП№ 278/254/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
13 квітня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , неодружений освіта середня, солдат військової частини польова пошта НОМЕР_1 , -
за ч. 4 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Указом Президента «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 №15/2015 в Україні оголошено про особливий період. 21.08.2013 ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений призваний на військову службу за контрактом. Наказом командира 8 армійського корпусу №27-ПМ від 21.08.2013 йому присвоєно первинне військове звання «солдат» та призначено на посаду водія-механіка військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремий ремонтно-відновлювальний батальйон, що дислокується в АДРЕСА_3 ) З 02.09.2013 обвинуваченого зараховано до списків особового складу військової частини і поставлено на всі види забезпечення. Таким чином ОСОБА_4 з 21.08.2013 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу в умовах особливого періоду.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Про все, що сталось з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків,
доповідати своєму безпосередньому начальникові. За дозволом на звільнення з розташування військової частини військовослужбовець зобов`язаний звертатись до командира частини.
27.11.2015 о 08 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без відповідного дозволу командування та без поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, маючи реальну можливість для цього, проживаючи за межами військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності не з`явився на службу в умовах особливого періоду. За період відсутності на службі час проводив на власний розсуд, не повідомляв правоохоронні чи інші органи державної влади про свою належність до військової служби. 19.01.2016 о 11 годині солдат ОСОБА_4 звернувся до військової прокуратури.
ОСОБА_4 свою винуватість у скоєному злочині та обставини його вчинення визнав повністю. Пояснив, що він є учасником бойових дій, добровільно уклав контракт. Про скоєний злочин шкодує, бажає продовжувати військову службу. Просив надати йому шанс для виправлення.
Прокурор запропонував провести дослідження доказів у даній справі за спрощеним порядком. Обвинувачений позицію прокурора підтримав.
Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які учасниками кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом встановлено, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин та у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Наслідки ч. 3 ст. 349 та ч.1 ст. 394 КПК України сторонам роз`яснені.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття і добровільне повернення для проходження військової служби. Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не виявлено.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання (ст.ст. 12, 65 КК України). Обвинувачений характеризується посередньо, добровільно повернувся на службу, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, є учасником бойових дій, що підтверджується оглянутим у суді посвідченням серії НОМЕР_4 . Прокурор просив призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Наявність кількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин дещо знижують ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого і вчиненого ним злочину. Наведені обставини справи у сукупності дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого можливе із призначенням йому реального покарання, але із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі санкції ч. 4 ст. 407 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його прибуття на гауптвахту
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_1