Справа № 683/232/16-к
1-кп/683/33/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року м.Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого-цивільного
відповідача ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого-цивільного
позивача ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Алчедар Резінського району Республіка Молдова, гр.Республіка Молдова, молдована, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого
за ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В результаті наїзду ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: субарахноїдального крововиливу в головний мозок та мозочок, забою головного мозку, ран та саден обличчя; закритої травми грудної клітини; крововиливів грудної клітини, множинних двобічних переломів ребер, крововиливів в проекціях переломів та в тканину легень; саден нижніх кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили смерть і від отриманих травм ОСОБА_7 помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_4 пунктів п.2.9 (а), п.10.1., п.1.10, п.12.2 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками настанням смерті ОСОБА_7 .
Незалежно від показань обвинуваченого ОСОБА_4 його винуватість у скоєнні, інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю доведена, дослідженим в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ввечері 26 листопада 2015року їй зателефонувала знайома та повідомила, що батька збив автомобіль і він помер на місці події. Від працівників поліції вона дізналась, що даним автомобілем керував ОСОБА_4 . На даний час матеріальні збитки їй відшкодовано, а заявлений нею позов про стягнення 400 000 грн. моральної шкоди вона підтримує повністю і просить призначити максимальне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_8 в суді підтвердив, що в кінці листопада 2015р., він як співробітник ДАІ виїжджав на місце події - автодороги від залізничного вокзалу №2 м.Старокостянтинові до вулиці Першого травня, де водій ОСОБА_4 вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 .
Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_9 .
Також, згідно з висновком судово-токсилогічної експертизи №2381 від 08.12.2015р. при судово-токсилогічному дослідженні крові ОСОБА_4 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові - 2,08%0 (а.п.55), а згідно з висновком судово-токсилогічної експертизи №1518 від 21.12.2015р. у ОСОБА_4 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові - 2,08%0, що може відповідати алкогольному сп`янінню череднього ступеня (а.п.58).
Даними висновку судово-медичної експертизи №152 від 14.01.2016р., згідно яких у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: субарахноїдального крововиливу в головний мозок та мозочок, забою головного мозку, ран та саден обличчя; закритої травми грудної клітини; крововиливів грудної клітини, множинних двобічних переломів ребер, крововиливів в проекціях переломів та в тканину легень; саден нижніх кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили смерть, могли виникнути від дії удару твердих тупих предметів, яккими могли бути виступаючі частини автомобіля, що рухався, де потерпілий був у якості велосипедиста. Також у висновку вказано, що у при судово-токсилогічному дослідженні крові із трупа ОСОБА_7 наявність етилового спирту - не виявлено (а.п.104-105).
Як вбачається з даних полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3356172 від 12.05.2015р. свою відповідальність застрахувала саме ОСОБА_10 (а.п.42).
Аналізуючи, вищенаведені докази, в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфікацію його діяння за ч.2 ст.286 КК України, правильною.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та часткове відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
По місцю проживання та колишньої роботи обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України, роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка клопоче про призначення покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.
Також, суд враховує і вимоги, що виколадені у п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Тому на виконання вказаних вимог закону, судом враховується факт грубого порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху, наслідком яких є загибель людини, відсутність будь-яких мотивів для допущення таких неправомірних дій, що призвели до тяжких наслідків, наявність об`єктивної спроможності обвинуваченого виявити небезпеку руху та вжити заходів для її усунення.
Ті обставини, що ОСОБА_4 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, наявність обставин, що пом`якшує його покарання та обтяжує його покарання є підставою для призначення йому покарання ближче до мінімальної межі санкції ч.2 ст.286 КК України, однак вони не є достатніми підставами для звільнення ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання з випробовуванням, з огляду на тяжкі наслідки, що настали та характер їх спричинення.
Беручи до уваги вказані обставини, суд прийшов до висновку за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.
Також, враховуючи, що саме через грубе порушення Правила дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 сталось, інкриміноване йому кримінальне правопорушення та смерть потерпілого ОСОБА_7 , тому також слід застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчиненням ним нових злочинів.
Також, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та з метою виконання вироку, обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в закону силу.
Потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_6 пред`явлено позов до ОСОБА_4 про стягнення 400 000 грн. моральної шкоди, в зв`язку з загибеллю батька.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 посилалась на те, що смертю її батька - ОСОБА_7 їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінила у вищенаведену суму.
В судовому засіданні обвинуваченийцивільний відповідач ОСОБА_4 пояснив, що пред`явлені до нього позовні вимоги морального характеру визнає та покладається на думку суду, з приводу їх задоволення.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
У відповідності до п.3 ст.23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір заподіяної потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди, суд, з врахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, моральних страждань потерпілої, яка понесла непоправиму втрату близької їй людини, а також з врахуванням засад виваженості, справедливості та розумності, вважає визначити у розмірі 300 000 грн.
Така грошова сума, на думку суду є виваженою та справедливою, як стосовно потерпілої, так і обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в закону силу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання, строк перебування під вартою з 26 листопада по 28 листопада 2015 року, включно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 306,9,47 грн. судових витрат за проведення судово-автотехнічної експертизи №483 А від 22.12.2015р.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_6 300 000 грн. моральної шкоди, у решті позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 30 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя