УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №273/1534/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.286 Ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: Мохарєва
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Смолдирів Баранівського району Житомирської
області, зареєстрованого по
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286, ч.2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді :
- за ч.1 ст. 135 КК України один рік шість місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 286 КК України - чотири роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом;
- за ч.2 ст. 289 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області області від 04 вересня 2014 року та призначено остаточне покарання - шість років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну сили залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання - 8 серпня 2015 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 тридцять три тисячі вісімсот тридцять пять гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та двісті тисяч на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме: судово-дактилоскопічної експертизи - 491 грн. 04 коп., експертизи технічного стану автомобіля - 920 грн. 07 коп., експертизи технічного стану транспортного засобу - 920грн. 07 коп., судово- трасологічної експертизи - 306 грн. 90 коп., судово-одорологічної експертизи - 491 грн. 04 коп., судово-автотехнічної експертизи - 738 грн., судово- автотоварознавчої експертизи - 491 грн. 04 коп., судової транспортно-трасологічної - 920 грн. 70 коп.
- мопед «FAVORIT , без р/н ухвалено передати потерпілій ОСОБА_9 .
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , близько 01 години 08 серпня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території столярного цеху ФОП « ОСОБА_10 », по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу зайшов до гаражного приміщення, де скориставшись наявністю ключів в замку запалення автомобіля марки "VOLKSWAGEN Transporter", державний номер НОМЕР_1 , завів двигун і виїхав з території столярного цеху ФОП " ОСОБА_10 " Заволодівши автомобілем завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди.
Близько 05 години ОСОБА_6 , керуючи автомобілем, поблизу будинку № 20, по вул. Першотравневій в м. Баранівка Житомирської області в напрямку м. Полонне Хмельницької області, в порушення вимог пунктів 2.9.а), 2.3.6), 13.1, 12.3. Правил дорожнього руху України, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, передньою правою частиною автомобіля скоїв наїзд на мопед «FAVORIT , без р/н, яким у попутному напрямку керував водій ОСОБА_11 . У результаті наїзду водію мопеда ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді уламкових переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки головного мозку, розміжчення мозочка, крововиливів в речовину стовбурного відділу мозку та в речовину лобних та вискових долей, переломів 8 ребра зліва та 3 ребра справа, розрив селезінки, крововилив в навколо ниркову клітковину, крововиливи в м`які тканини спини та сідниць, потиличної ділянки голови, множинні садна на голові, тулубі та кінцівках, від яких він загинув на місці пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3.6), 2.9.а), 13.1. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та з її наслідками.
Після здійснення наїзду на водія мопеда, водій ОСОБА_6 в порушення вимог пункту 2.10. Правил дорожнього руху України, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_11 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган міліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди і з метою уникнення відповідальності за скоєне, на причетному до ДТП автомобілі з місця пригоди поїхав, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_11 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли ОСОБА_6 сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.
В апеляційній скарзі прокурор в кримінальному процесі ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_6 та фактичних обставин справи просить вирок скасувати. Ухвалити новий. Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286, ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст. 135 КК України два роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 286 КК України - шість років позбавлення волі; за ч.2 ст. 289 КК України сім років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді семи років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області області від 04 вересня 2014 року та призначити остаточне покарання - сім років шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Виключити з резолютивної частини вироку суду формулювання «без позбавлення права керувати транспортними засобами» при призначенні покарання за ч.2 ст. 286 КК України. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 3000 грн. понесених процесуальних витрат за надання правової допомоги. Посилається на те, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а також істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону. При призначені покарання судом не враховано наслідки, які настали від злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки жодні посилання суду на вказану обставину у вироку відсутні. Також, судом належним чином не враховано і той факт, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та вчинив останні злочини під час іспитового строку та в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що за сукупністю вироків судом остаточно призначено покарання, яке жодним чином не відповідає особі обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки упродовж короткого проміжку часу ним вчинено ряд тяжких злочинів. Судом безпідставно в резолютивній частині вироку зазначено формулювання: «без позбавлення права керувати транспортними засобами». Вважає, що у випадку відсутності підстав для застосування покарання жодним чином не можливо ставити питання про звільнення особи від такого покарання, оскільки це не тягне за собою жодних правових наслідків тим більше, що ОСОБА_12 не має відповідного права на керування транспортними засобами. Також, судом безпідставно відмовлено у задоволенні вимог потерпілої ОСОБА_9 щодо стягнення з обвинуваченого на її користь 3000 грн. за надання правової допомоги, оскільки відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 118, ч.1 ст.124 КПК України вони підлягають стягненню. Крім того, вирок суду містить ряд описок.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати та направити справу на досудове слідство. Посилається на те, що вирок упереджений та суворий. Судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що обвинувачення про повторне незаконне заволодіння транспортним засобом є незаконним, оскільки він ні разу не був засудженим за такий злочин. Слідчим не правильно проведено допит свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вважає, що його незаконно утримували в СІЗО з моменту затримання до оголошення підозри. Його не повідомляли про слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_15 . Слідчий експеримент з його участю взагалі не проводився. Неправильно складено слідчим ОСОБА_16 рапорт про отримання повідомлення про злочин. Також, не погоджується із стягнутими судом першої інстанції сумами за проведення експертиз, оскільки він не настоював на їх проведенні та вважає, що так як він визнає повністю свою вину і щиро кається їх взагалі не потрібно було проводити.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу подану обвинуваченим та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши судове рішення відповідно до порядку передбаченого ст. 404 КПК України, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Згідно п. 7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції в порушення ч.4 ст. 107 КПК України, на технічному носії інформації відсутній перебіг судового засідання 05 жовтня 2015 року та 15 березня 2016 року.
Такі порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до п. 7 ч.2 ст. 412 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.
За наведених обставин доводи наведені в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого не можуть бути перевірені колегією суддів в повному об`ємі.
При новому судовому розгляді слід врахувати наведене, перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора і обвинуваченого, прийняти рішення відповідно до вимог закону.
Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, порушенні правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та у завідомому залишенні в небезпеці особи, яка перебувала у небезпечному для життя стані і на даний час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити йому запобіжний запобіжний захід тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
В порядку ст. 404 КПК України, вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд провадження в Баранівському районному суді Житомирської області.
Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою до 27 травня 2016 року.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: