справа № 208/2852/16-к
№ провадження 1-кп/208/360/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000115 від 12.01. 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого електрогазозварювальником електроремонтного цеху ПАТ «ДМКД». не одруженого, маючого малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст.125, ч.2 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
10.01.2016 приблизно о 14-30 год. у ОСОБА_5 , який перебував за адресою АДРЕСА_2 . де на той час проживав разом із родиною, на грунті неприязних відносин виник конфлікт із дружиною ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Так. реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій та їх суспільну небезпечність, ОСОБА_5 схопив ОСОБА_6 за передпліччя обома руками стоячи перед нею та почав штовхаючи ударяти об стіну. В результаті чого остання ударялась задньою частиною голови, лівим плечем та спиною.

Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинною умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 взяв взуттєву ложку та тримаючи її в руці наніс їй один удар в область лівої ноги вище коліна. Потім ОСОБА_5 почав виштовхували ОСОБА_6 за межі квартири, для цього він ногою наніс їй один удар в область лівої ноги вище коліна.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , у потерпілої ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичного експерта № 162-Е від 02.02.2016, було виявлено пошкодження у вигляді синців на верхніх та лівій нижній кінцівках, садна на лівій кінцівці. Вказані пошкодження відносяться до легкого ступеня тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Крім того, 01.02.2016 у період часу з 20-00 год. до 21-00 год. у ОСОБА_5 , який перебував у під`їзді поблизу квартири АДРЕСА_3 , раптово виник прямий протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння із корисливих мотивів майном, що належить ОСОБА_6 .

Так, реалізовуючи, свій злочинний умисел, ОСОБА_7 01.02.2016 у період часу з 20-00 год. до 21-00 год. перебуваючи у під`їзді поблизу квартири АДРЕСА_3 усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом ривка зірвав з мочки вуха потерпілої ОСОБА_6 сережку із золота 585° загальною вагою 1.45 г. вартістю 1697.87 гри.

В результаті вищезазначених дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичного експерта №451-Е завдано тілесних ушкоджень у вигляді рани в області мочки лівої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Викраденим майном ОСОБА_5 у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Зазначеними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на суму 1697,87 грн (одна тисяча шістсот дев`яносто сім гри. 87 коп.).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, суду пояснив, що сварився з дружиною, причинив їй тілесні пошкодження, забрав сережку, розуміє, що вчинив погано, щиро розкаюється, в повному обсязі визнає цивільний позов. Обставини справи не оспорює, не оспорює кваліфікацію його дій, просить справу розглядати в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала що на час подій вона вирішила розлучитися зі своїм чоловіком, він не хотів розлучення, вів себе неадекватно, прийшов почав її штовхати, ударив ложкою для взуття, було дуже боляче, зірвав сережку з вуха, вухо було надірване. Все відбувалося на очах дитини. Вона тривалий час боялася залишатися вдома одна, погрожував її батькові. Не бажає щоб обвинуваченого позбавляли волі, вірить, що той виправиться, і не буде допускати неправомірної поведінки.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчинені злочинів, а саме в умисному заподіянні тілесних пошкоджень легкої тяжкості, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід правильно кваліфікувати:

за ч.1, ст.125 КК України умисне заподіяння тілесних пошкоджень легкої тяжкості;

ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєні ним злочини, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст.66 КК України є повне визнання вини, його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено

При призначені покарання ОСОБА_5 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення. та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з позбавлення волі.

В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_5 випробувальний термін, при цьому суд враховував, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої їй ОСОБА_5 в розмірі 1500 грн. Обвинуваченим ОСОБА_5 сума позову визнана в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкоду полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є під ставовою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У роз`яснені, які містяться у п. 5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Суд приймає до уваги, що потерпілій ОСОБА_6 , якій діями обвинуваченого спричинено моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з завданням їй фізичного болю, пошкодження здоров`я, протиправним вилученням майна, у зв`язку з істотною зміною звичного способу життя ( необхідності докладати зусилля щодо звернення до правоохоронних органів, суду ). При цьому суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілою вимоги про відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 грн. підлягають повному задоволенню саме в цій сумі - 1500 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України, питання щодо судових втрат підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання :

за ч.1 ст.125 КК України у виді ста годин громадських робіт;

за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Н підставі ст.. 70 КК України з врахуванням положень ст.. 72 КК України, відповідно до яких одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_5 випробувальний термін один рік.

Відповідно до п.п.2.3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період випробувального терміну повідомляти в кримінальну виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, періодично зьявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вороком суду законної сили без змін.

Речовий доказ золоту сережку 585 проби, загальною вагою 1,45 г., передану на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у неї.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 1500грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1934-16 від 13.04.2016 року на суму 176,20 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

вирок не набрав законної сили