Справа №473/4137/15-к 15.03.2016
Провадження №11-кп/784/180/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.п.6,12 ч.2 ст.115, Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2 ч.3 ст.289 КК України

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001545 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_12 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великий Правутин Славутського району Хмельницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_12 ,

потерпіла ОСОБА_13 ,

обвинувачені - ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ,

законні представники
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_14 ,

захисники - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , -

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року, в якій просить вирок відносно нього змінити, застосувавши ст.69 КК України, призначити йому більш м`яке покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене йому покарання.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання. Зменшити суму стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_8 змінити, призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України. Цивільний позов потерпілої повернути позивачу, відмовити в стягненні судових витрат з ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_11 скасувати частково.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст.289 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі;

- за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі.

Призначити покарання за сукупністю злочинів, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в частині формулювання обвинувачення, а саме викладення у мотивувальній частині вироку кваліфікації дій обвинувачених за п.п. 6,12 ч.2 ст.115 КК України, скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6,12 ч.2 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, скоєному з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України та призначено покарання:

- за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України 12 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.289 КК України 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання 13 років позбавлення волі без конфіскації майна;

ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України та призначено покарання:

- за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України 12 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.289 КК України - 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_11 , призначено остаточне покарання 13 років позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України та призначено покарання:

- за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України 10 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.289 КК України - 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_8 , призначено остаточне покарання 11 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 завдані їй матеріальні збитки в сумі 58 230 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 завдану їй моральну шкоду в сумі 110 000 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 завдану їй моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 11 372 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 11 372 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 11 372 грн.

Узагальнені доводи апелянтів.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Зазначає, що на день скоєння злочину, він був неповнолітнім, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, сприяв слідству.

Апелянт вважає, що за наявності обставин, які пом`якшують покарання: неповнолітній вік, щире каяття та сприяння слідству, є підстави для застосування до нього ст.69 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності його вини, вважає призначене покарання занадто суворим.

Посилається на те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому.

Вважає недоцільним визнання судом першої інстанції обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, посилаючись на те, що в момент скоєння злочину визначити вік потерпілого він не міг, оскільки було темно.

В апеляційній скарзі законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності вини ОСОБА_8 , вважає, вирок суду незаконним, та таким, що підлягає зміні з підстав невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення.

Посилається на те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 , не враховано той факт, що останній не приймав активної участі у вбивстві, та не взяв до уваги щире каяття обвинуваченого.

Також апелянт зазначає, що вона, як законний представник частково відшкодувала моральні та матеріальні збитки потерпілій.

Крім того вважає, що судом у дуже великому розмірі визначено матеріальні та моральні збитки потерпілій, сума яких, є не підйомною для їх родини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та доведеності його вини, фактичних обставин, які встановлено під час судового розгляду, вважає, вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення.

Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, як обставину, що пом`якшує покарання згідно ст.66 КК України щире каяття, оскільки ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав себе винним та підтвердив пояснення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Зазначає, що ОСОБА_8 , по ряду причин, не мав можливості визначити вік загиблого, тому на його думку, визнання судом обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину щодо особи похилого віку, є недопустимим.

Апелянт вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 щире каяття, часткове відшкодування збитків, вчинення злочину неповнолітнім, у своїй сукупності, суттєво, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів ОСОБА_8 та дають підстави для застосування ст.69 КК України.

Вважає, що цивільний позов потерпілої не відповідає вимогам ст.128, 119 ЦПК України. Крім того, на думку апелянта, суд незаконно стягнув з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз, оскільки проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово медичними та судово психіатричними установами, здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються експертним установам з державного чи місцевого бюджету.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , посилається на те, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , не визнав обставини, які пом`якшують покарання, а саме: вік обвинуваченого, умови його проживання, те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому.

Вважає, що суд, погодившись з позицією сторони обвинувачення, призначив ОСОБА_11 занадто суворе покарання.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, встановлені судом під час судового розгляду, вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню в частині формулювання обвинувачення за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Зазначає, що відповідно до обвинувального акту дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , кваліфіковані за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб. На такій же кваліфікації наполягала сторона обвинувачення і в ході судового розгляду, просила суд визнати обвинувачених винними саме в умисному вбивстві ОСОБА_16 .

Водночас, судом у вироку дії обвинувачених в цій частині кваліфіковані за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Тому вважає, що викладені у мотивувальній частині вироку висновки суду щодо умисного характеру дій обвинувачених під час вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України та його висновки, зроблені під час викладення кваліфікації їх дій у цій частині містять істотні суперечності, що в свою чергу, вплинуло на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 29 червня 2015 року о 03 год. 00 хв., неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу кафе «Маямі», розташованого по вул. Синякова,7 в м. Вознесенську Миколаївської області, діючи із корисних мотивів, вступивши між собою у злочинну змову, направлену на умисне вбивство ОСОБА_16 та заволодіння його транспортним засобом «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи спільно, протиправно, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до ОСОБА_16 та попросили останнього відвести їх до с. Бузького Вознесенського району Миколаївської області, на що той погодився.

У період часу з 03 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_16 , привіз ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до визначеного місця, після чого, останні, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_16 , 1951 року народження, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, залишаючись в салоні автомобіля, ОСОБА_11 , який сидів на задньому сидінні автомобіля за потерпілим, діючи несподівано та раптово для останнього, наніс заздалегідь заготовленим знаряддям злочину цеглиною не менше трьох ударів в лобну частину з лівої та правої сторони, не менше ніж по одному удару в область носа та потилиці потерпілого, а також у волосисту частину голови.

В цей час ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , наніс декілька ударів руками в область голови, обличчя та грудної клітини ОСОБА_16 .

Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, з метою приховання факту вбивства, за пропозицією ОСОБА_6 , на автомобілі потерпілого, під керуванням ОСОБА_8 , перевезли потерпілого на берег річки Південний Буг, неподалік с Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, де перенесли тіло вже мертвого ОСОБА_16 до води та кинули в річку.

Смерть ОСОБА_16 настала в результаті перелому кісток черепа з крововиливом під оболонки головного мозку. Між спричиненою ОСОБА_16 черепно-мозковою травмою і настання смерті є прямий причинний зв`язок.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , їх законних представників та захисників, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, а вирок суду змінити; потерпілу, яка вважала, що апеляційні скарги обвинувачених, захисників та законного представника не підлягають задоволенню, а вирішення питання по апеляції прокурора поклала на розсуд суду; прокурора, яка заперечувала проти задоволення зазначених апеляційних скарг, та підтримала свою апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд прийшов до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює висновки суду щодо кваліфікації дій та доведеності його вини у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, тому апеляційна скарга розглядається в межах призначеного покарання.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відносяться до особливо тяжких злочинів, вік обвинуваченого, умови проживання неповнолітнього, те, що він є дитиною позбавленою батьківського піклування, раніше не судимий, характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав вчинення злочинів неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину щодо особи похилого віку.
За такого, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, і не вбачає підстав для його пом`якшення із застосуванням ст.69 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 , його законний представник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 , не оспорюють висновки суду щодо кваліфікації дій та доведеності вини ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, тому апеляційні скарги розглядаються в межах призначеного покарання, а також цивільного позову та судових витрат, покладених на обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, а саме те, що це є особливо тяжкі злочини, вік обвинуваченого, умови проживання неповнолітнього, те що, він раніше не судимий, характеризується позитивно, а також, його роль у вчиненні злочинів.
Крім того, судом визнано обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 вчинення злочинів неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, тому не знаходить підстав для його пом`якшення.
Твердження апелянтів про те, що визнання судом обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину щодо особи похилого віку, є недопустимим, посилаючись на те, що ОСОБА_8 не мав можливості визначити вік потерпілого, оскільки подія відбувалася у нічний час, не заслуговує на увагу, оскільки обвинувачені, до поїздки, спілкувалися з потерпілим та могли визначити його вік.

Апеляційний суд, погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи тривалий час із ОСОБА_16 , міг визначити вік останнього.

Що стосується вироку суду в частині відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_13 матеріальної та моральної шкоди, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, належним чином оцінивши доводи потерпілої в обґрунтування її позовних вимог, дійшов вірного висновку про необхідність задоволення їх частково, а саме - матеріальної шкоди, згідно наданих доказів, на суму 58 230 грн., в солідарному порядку з обвинувачених та моральної шкоди з ОСОБА_8 на суму 100 000 грн., а тому не вбачає підстав для зменшення зазначених сум, що підлягають стягненню, чи зміни вироку в цій частині.
Крім того, суд першої інстанції, відповідно до вимог діючого кримінального процесуального законодавства, правомірно поклав всі судові витрати на обвинувачених, які підлягають стягненню, в рівних долях.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , зазначив, що суд першої інстанції, призначаючи покарання його підзахисному ОСОБА_11 , не визнав обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: вік обвинуваченого, умови його проживання, те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно та щиро розкаявся у вчиненому.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, обставини які пом`якшують та обтяжують його покарання, вік ОСОБА_11 , умови його проживання, те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд визнав вчинення злочинів неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Тому, апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , призначено судом з дотриманням вимог ст.65 КК України.
Крім того, призначаючи покарання за кожен злочин окремо та остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, суд першої інстанції призначив ОСОБА_11 покарання, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
За такого, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 .

Крім того, апеляційний суд, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, щодо скасування вироку в частині формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, при формулюванні доведеного обвинувачення, судом чітко зазначено, що дії ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 направлені на протиправне заподіяння смерті іншій людині, скоєні з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, носили умисний характер.

Проаналізувавши всі зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинувачених, саме за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України.

Викладене свідчить про безпідставність доводів апеляції прокурора про наявність у вироку протиріч між викладеним обвинуваченням та кваліфікацією дій обвинувачених.

На підставі вище викладеного, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги апелянтів не підлягають задоволенню, а вирок суду зміні чи скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами від 26.11.2015 року № 838 VIII, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається, в тому числі, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 був затриманий 23 липня 2015 року та тримався під вартою як запобіжний захід до 15 березня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_6 , необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_8 , був затриманий 23 липня 2015 року та тримався під вартою як запобіжний захід до 15 березня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_8 , необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_11 , був затриманий 23 липня 2015 року та тримався під вартою як запобіжний захід до 15 березня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_11 , необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_12 - залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року, яким ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , строк попереднього ув`язнення з 23 липня 2015 року по 15 березня 2016 року, кожному, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженні, у тому ж порядку, та в той же строк, з моменту отримання копії цієї ухвали.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4