Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_11 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року у кримінальному провадженні №0000448

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, засуджений:

- за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту затримання, тобто з 28.08.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ) зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, - період часу з 28 серпня 2015 року по 29 березня 2016 року включно.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, непрацюючий, раніше не судимий, засуджений:

- за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту затримання, тобто з 28.08.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ) зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, - період часу з 28 серпня 2015 року по 29 березня 2016 року включно.

Вирішено питання стосовно речових доказів у справі.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 491,04 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 491,04 грн.

За вироком суду, 25 серпня 2015 року між 22 та 23 годинами ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти за спричинені, напередодні, тілесні ушкодження ОСОБА_7 , прийшли до будинку свого дядька ОСОБА_12 , який розташований на АДРЕСА_1 , де перебуваючи в спальній кімнаті потерпілого, умисно шляхом нанесення не менше трьох ударів ногами кожен по тілу ОСОБА_12 з правої та лівої сторони тулуба, заподіяли йому множинні тілесні ушкодження, які в сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи №171 від 08.10.2015 року щодо живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_12 в ніч на 26 серпня 2015 року в будинку за місцем проживання.
В поданих на вирок суду апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та в його інтересах захисник ОСОБА_11 просять вирок суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, недоведеністю вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вважають, що вирок суду побудований на припущеннях та неналежно добутих доказах без врахування даних про особу обвинуваченого. Стороною обвинувачення не доведено вчинення даного злочину саме ОСОБА_8 . Крім того, апелянт ОСОБА_8 покликається на незаконність проведення слідчого експерименту - без дозволу власника будинку і проведення цього ж слідчого експерименту з ОСОБА_8 за участю понятого, який є родичем обвинуваченого і без участі його захисника та покликання суду на показання понятих які брали участь у даній слідчій дії, яка є незаконною. Апелянти просять вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Прокурор відкликав свою апеляційну скаргу в порядку ст.403 КПК України.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 ніким не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, пояснення потерпілого, обвинувачених та їх захисників на підтримання поданих апеляційних скарг., перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги, обвинуваченого та його захисника підлягають задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.

Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_7 , даних ним у суді першої інстанції, він особисто наніс ОСОБА_12 один удар рукою внаслідок чого потерпілий впав до вікна і вдарився головою об стілець, а потім вдарив його штахетиною, що була в руках та ногами по ребрах 4-5 разів. Вину свою у вчиненому визнав частково, тому що не бажав смерті свого дядька, а хотів лише помститися за те що він його скривдив.

Згідно показань обвинуваченого ОСОБА_13 , даних ним у суді першої інстанції, вбачається, що він разом з ОСОБА_7 прийшли в будинок потерпілого з метою помститися ОСОБА_12 , за те, що той, напередодні наніс ножове поранення його брату ОСОБА_7 . Під час суперечки ОСОБА_7 та ОСОБА_12 брат вдарив потерпілого від якого той впав на підлогу. Як саме в подальшому, відбувалася бійка між ОСОБА_7 і ОСОБА_12 він не бачив, оскільки напередодні багато випив. Перед тим як піти з будинку, він вдарив лежачого ОСОБА_12 один раз ногою по нозі. Вважає що від його удару смерть потерпілого не могла настати.

Відповідно до протоколу огляду місця події та таблиць до нього від 26.08.2015 року, предметом огляду були чоловічі чорні берці, які належать ОСОБА_8 та на яких виявлено речовину бурого кольору схожу на кров (а.п.47-50). Ці речові докази були предметом дослідження у судовому засіданні суду першої інстанції. Як зазначено у висновку судово-їмунологічної експертизи, на зазначених вище берцях, як лівому так і правому, виявлено кров людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_12 (а.п.212-214).

Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_12 виявлені множинні тілесні ушкодження серед яких: переломи тіла грудини з крововиливами в клітковину середостіння; подовження гематомареднє-бокової поверхні грудної клітки справа з переломами 3,4,5,6,7,8 ребер справа по декількох анатомічних лініях (від перенє-пахової до лопаткової) по механізму, „удар стиснення; подовженої форми гематоми задньої поверхні грудної клітки зліва з переломами 4,5,6,7 ребер зліва по заднє паховій лінії з крововиливами в м`які тканини грудної клітки в місцях переломів; розривом пристінкової плеври та з „прогинами реберних уламків в глибину плевральної порожнини; травматичного розриву печінки; крововиливу в тканини черевної порожнини. Тілесні ушкодження в ділянці грудної клітки та живота виникли внаслідок не менше як 5 -7 травматичних дій тупим (тупими) твердими предметами щодо живих осіб і ці ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент їх заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. (а.п.217-230).

В суді першої інстанції експерт ОСОБА_14 повністю підтвердила висновок даної експертизи та зазначила що на тілі ОСОБА_12 виявлено не менше 11-13 тілесних ушкоджень, які є тяжкими і могли виникнути від не менше як 11-13 дій тупим твердим предметом.

З показань ОСОБА_7 , даних ним в місцевому суді, після перегляду відеозапису слідчого експерименту, проведеного з його участю, вбачається, що він добровільно розповів та продемонстрував на статистові яким чином, яку кількість ударів та в які ділянки тіла він та ОСОБА_8 наносили ОСОБА_12 25 серпня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що твердження ОСОБА_8 , про нанесення ним лише одного удару потерпілому є голослівними оскільки не відповідають дійсності і заперечуються наведеними вище доказами.

Водночас, колегія суддів вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги апелянтів, щодо визнання неналежними доказами винуватості ОСОБА_8 , протоколу проведення слідчого експерименту за його участю, оскільки понятим при проведенні даної слідчої дії був ОСОБА_15 , який є родичем як обвинуваченого так і потерпілого що є порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України. У зв`язку з цим не можуть бути доказами пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були понятими при проведенні даної слідчої дії.

При призначенні обвинуваченим покарання, суд першої інстанції належно керувався вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене обвинуваченим покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання суду, як на доказ винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння, на протокол слідчого експеримету від 28.08.2015 року. (т.1, а.с.141-142), показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , даних ними в судовому засіданні суду першої інстанції, які були понятими при проведенні даної слідчої дії, як недопустимі внаслідок істотного порушення вимог кримінально процесуального закону.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі з 28 серпня 2015 року по 11 жовтня 2016 року включно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі з 28 серпня 2015 року по 11 жовтня 2016 року включно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженими з моменту вручення копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
________________ __________________ _________________