ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/141/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

проводячи судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лагодівка, Казанківського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Петрівка, Бобровицького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України .

У відношенні обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 07.05.2016 року.

Судом в порядку ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання про доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Захисники та обвинувачені просили змінити запобіжний захід із тримання під варто на інший більш м`який.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, який їм інкриміновано та те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, при доведенні провини за який їм загрожує покарання від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в силу ст.89 КК України раніше не судимі, однак до кримінальної відповідальності притягуються не вперше, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 раніше не судимі, кожен із них, офіційно не працює та немає постійного заробітку.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченим та міра покарання, яка їм загрожує у разі доведення вини, також такими обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, кількість епізодів, вчинення згідно з обвинувального акту злочину за попередньою змовою групою осіб та з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.

У своєму рішенні «Іловецький проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначає, що приймаючи рішення про продовження тримання особи під вартою національні суди повинні вказати підстави такого продовження, які повинні бути «відповідними і достатніми».
Наводячи в ухвалі цілий комплекс підстав для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає їх відповідними та достатніми, і приходить до висновку, що тільки тримання під вартою є співрозмірним із ризиками, які вони несуть.
У п.80 рішення у справі "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначає, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується п.1 ч.4 ст.183 КПК України відповідно до якої, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчинено із застосуванням насильства або погроз його застосування, приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.177,178,183 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.06.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: