16.11.2016
Справа № 1-кп/359/307/2016р.
359/5462/16
В И Р О К
Іменем України
16 листопада 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002328 від 08.11.2015 року за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець ст.Убеженська Успенського району Краснодарського краю, росіянин, громадянин України, освіта середня, одружений , не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніш не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

07.11.2015 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , керуючи своїм автомобілем «Мазда - 6» державний номер НОМЕР_1 , під`їхав до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , де знаходились малолітній ОСОБА_9 , 2014 року народження та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з тим, що під час руху ОСОБА_8 створив небезпеку для їхнього здоров`я, ОСОБА_7 зробив зауваження ОСОБА_10 .

Після цього, у ОСОБА_11 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 вийшов із свого автомобілю та наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_7 впав, вдарившись задньою частиною тіла об асфальтобетонне покриття біля під`їзду, та отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки голови, синців обличчя, перелому кісток носу, струсу головного мозку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №270 від 15.11.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також, синців правого плеча та правого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього до ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_12 з метою припинення протиправних дій останнього.

У зв`язку з цим, у ОСОБА_11 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 на грунті особистих неприязних відносин.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 умисно наніс не менше двох ударів кулаками по голові та не менше двох ударів кулаками по тулубу ОСОБА_12 , заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи №28д від 14.04.2016 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено позов про стягнення матеріальних збитків 1248 грн та моральної шкоди 10000 грн. Потерпілим ОСОБА_6 заявлено позов про стягнення матеріальних збитків 1511 грн та моральної шкоди 10000 грн

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе у навмисному спричиненні тілесних ушкоджень не визнав і пояснив, що 07.11.2015 року , разом з дружиною та хворою малолітньою дитиною , приблизно об 19 годин 30 хвилин на автомобілі «Мазда - 6» державний номер НОМЕР_1 , приїхали до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає мати дружини, однак вільних місць не було, тому він під;їхав до під;їзду №3. Біля під;їзду стояв чоловік, який став перешкоджати його парковці біля під;їзду , ударив рукою та ногою по капоту. Він вийшов з автомобіля й наніс 1 удар правою рукою в обличчя цього чоловіка, щоб остудити його пил, оскільки останній зробив крок йому назустріч. Невідомий, як потім з;ясувалося ОСОБА_7 , похилився назад і упав на місці. Як саме падав останній не бачив. Перед ударом потерпілий нічого не говорив, претензій не висловлював. Він ОСОБА_7 відповів в грубій формі, але без брані, оскільки дитина плакала від стуку в авто. Намагався сісти в автомобіль, дружина вигукнула : «Він впав», і після цього отримав удар в голову позаду в затилок, його тримали за куртку , й коли повернувся , отримав другий удар від чоловіка, як тепер знає ОСОБА_12 . Він відштовхнув останнього, і правою рукою наніс удар в голову. Семенець його відпустив, він сів в свій автомобіль і поїхав з місця подій.

Майновий позов ОСОБА_7 визнає в розмірі документально підтверджених витрат. В частині моральних збитків ОСОБА_13 , та всіх вимог ОСОБА_14 позов не визнає.

Не дивлячись на невизнання провини ОСОБА_4 , його винуватість у спричиненні умисних тілесних ушкоджень підтверджена показами потерпілого , свідків та іншими матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 07 листопада 2015 року у нього в гостях перебували діти з онуком, якому було півтора року. Був тверезий, з онуком вийшли раніш на вулицю, і біля під;їзду на них відразу наблизився автомобіль. Він злякався, що автомобіль може вчинити наїзд на нього та онука, вхопився за капот і наніс рукою удар по капоту . Після цього водій вибіг і наніс один удар кулаком правої руки в обличчя. Від удару розбили ніс, він впав на спину і головою ударився об бордюр . Пам;ятає , як потім на таксі його везли в лікарню.

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що 07.11.2015 року ввечері з дитиною зустрічали дружину з роботи, й проходили по АДРЕСА_3 , в районі будинку №6. Бачив з відстані біля 10 м як до цього будинку під;їхав автомобіль, й зупинився біля чоловіка з дитиною., які стояли біля під;їзду. Чоловік, як потім дізнався ОСОБА_7 , ударив рукою в капот. Бачив як цей чоловік падає, а поруч стояв , як потім з;ясувалось , обвинувачений ОСОБА_15 . Дружина закричала «ВБИЛИ», а ОСОБА_15 пішов до автомобіля. Дійсно вважаючи, що відбулось вбивство, вирішив затримати останнього. Біля автомобіля зі словами «Що ти робиш» взяв ОСОБА_15 позаду за куртку , розвернув його , і в цей момент отримав удар в голову, по тулубу, добре потім події не пам;ятає, випало з пам;яті. Пам;ятає, що потім поїхали в лікарню Не виключає, що у відповідь також наносив удари, про що йому розповідала потім дружина.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що 07.11.2015 року разом з дружиною ОСОБА_17 та дитиною ввечері були в тещі по АДРЕСА_4 , третій під;їзд. Коли збирались додому, ОСОБА_7 з онуком вийшли на вулицю раніше. Приблизно через 5 хвилин він також вийшов з квартири на площадку, чув на вулиці звук гальмування автомобіля. Коли вийшов на вулицю, біля під;їзду на землі , на спині , з розвернутими руками лежав тесть , головою до вхідних дверей, на відстані 1 -1,5 м до дверей, поруч стояв його малолітній син. Приблизно в 10м стояв автомобіль, водій і невідомий чоловік спілкувалися на підвищених тонах. Він забрав сина і заніс до квартири, розповів про все дружині, викликали швидку допомогу. На вулиці дружина привела батька до тями, потім відправили його до лікарні. ОСОБА_7 пояснював, що його ударили в обличчя на зауваження через паркову автомобіля біля під;їзду.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що 07.11.2015 року на своєму автомобілиі «Тойото Корола» , приблизно о 20 годині перебував в районі будинків 4 та АДРЕСА_2 . Від точки його перебування, приблизно за 20 метрів , в кармані біля під;їзду будинку №6 бачив автомобіль «Мазда». Він був в салоні автомобіля сам, вікна закриті, працювало радіо. Бачив, що біля «Мазди», попереду невідомий чоловік бив рукою по капоту. Водій ударив того чоловіка в ліву сторону обличчя, від чого той чоловік впав на землю. Коли чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_19 , відкрив задні праві двері, з боку будинку АДРЕСА_5 підбіг невідомий, як тепер сало відомо ОСОБА_20 , схватив ОСОБА_15 за одяг, і останній дав нападнику пощечину. Після цього ОСОБА_15 сів за кермо, поїхав в його напрямку. Він , щоб не перешкоджати руху, поїхав першим, а ОСОБА_15 поїхав за ним, але відразу вони продовжили шлях в різних напрямках.

Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що є дружиною ОСОБА_20 . 07 листопада 2015р ввечері чоловік зустрічав її з роботи, шли по АДРЕСА_6 почули стук, обернулися й побачили, як біля крайнього під;їзду цього будинку , де стояла дитина, поруч запинилась машина. Почула стукіт об машину, після чого з автомобіля вийшов водій і ударив чоловіка, що стояв перед машиною. Чоловік , як тепер стало відомо ОСОБА_22 , упав на спину, потилицею об бордюр, вона подумала, що людина померла. Її чоловік підбіг до місця події, вона з дитиною також приблизилась до цього місця. Бачила, як невідомий, а тепер їй стало відомо ОСОБА_19 , бив чоловіка руками по голові, тулубу, чоловік не падав. Була дуже схвильована, і на її думку загальна кількість ударів була біля 10. Після цього водій сів в автомобіль і поїхав. Вони підняли ОСОБА_13 , що лежав на землі, після цього підійшов зять цього чоловіка. У ОСОБА_13 була розбита потилиця, обличчя було в крові. На таксі відвезли ОСОБА_13 та її чоловіка до лікарні.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що 07.11.2015 р ввечері гуляв з собакою і випадково опинився в районі будинку: 6 по вул. Нова-2. З відстані біля 20 м бачив як чоловік бив рукою по капоту автомобіля, що зупинився біля під;їзду. Коли став рухатись в напрямку водія, останній ударив цього чоловіка рукою в область вуха, від чого останній упав на п`яту точку. Після цього підбіг молодий чоловік, схопив водія за шию. Водій вирвався й ударив молодика рукою в челюсті 1 раз. Щоб водія хтось бив, не бачив. Після цього водій сів в своє авто і уїхав.

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що є дружиною обвинуваченого. Була в салоні авто чоловіка з дитиною, коли під;їхали до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 . Біля дверей, приблизно за 3 м, стояв невідомий чоловік з дитиною, віком біля 3-х років. Чоловік просив чоловіка відійти, але останній став бити рукою по капоту, дитина заплакала. Чоловік вийшов з авто й ударив чоловіка , як тепер відомо ОСОБА_13 , рукою в область обличчя, куди саме не бачила. Коли чоловік повертався до машини, бачила як ОСОБА_13 упав на спину.

В цей момент до чоловіка підбіг, як тепер знає ОСОБА_20 , й бив чоловіка кулаком по голові позаду ОСОБА_25 дружина ОСОБА_14 , через неї не бачила кількість ударів . Після цього чоловік сів в автомобіль, і на її прохання вони уїхали.

Відповідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, 07.11.2015 року о 20 год 30 хв. ОСОБА_7 заявив про те, що 07.11.2015 року біля під;їзду свого будинку водій автомобіля «Мазда» ударив його в область носа, після чого він упав головою на асфальт та розбив голову позаду.

Відповідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, 07.11.2015 року о 20 год 55 хв. ОСОБА_6 заявив про те, що 07.11.2015 року біля під;їзду будинку по вул.. Нова-2 м. Борисполя водій автомобіля «Мазда» ударив невідомого чоловіка в обличчя, він вступився за цього чоловіка, а водій наніс 2 удари в область вуха.

Оцінюючи досліджені покази , суд бере до уваги, що покази потерпілих щодо спричинення їм тілесних ушкоджень внаслідок умисних дій ОСОБА_26 також знайшли своє об`єктивне підтвердження як показами самих потерпілих, свідків, , так і висновками судово-медичної експертизи. За таких умов не визнавати правдивими покази потерпілих в частині спричинення тілесних ушкоджень за інших обставин , будь які підстави відсутні .

За вказаних обставин суд розцінює твердження обвинуваченого про відсутність умислу на спричинення тілесних ушкоджень через ненавмисні дії, викликані обставинами, коли він захищаючись наніс удари потерпілим, як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне та не може покласти їх у основу вироку. При цьому суд бере до уваги, що твердження обвинуваченого про загрози його майну або здоров;ю об;єктивного підтвердження не знайшли, оскільки документально не підтверджено пошкодження автомобіля або спричинення тілесних пошкоджень обвинуваченому. Посилаючись, що він перетинався долею своєї хворої малолітньої дитини, яку потрібно було завести в квартиру, а тому необхідно було під;їхати до під;їзду близько, обвинувачений не бере до уваги загрози іншій малолітній дитині, яка знаходилась біля під;їзду на вулиці. При цьому суд бере до уваги , що територія біля під;їзду не є парковочним місцем автомобілів , а автомобілі не повинні утворювати загрози для інших осіб

Про умисел обвинуваченого свідчить нанесення ударів кулаком руки в область голови ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та тулубу ОСОБА_14 .

Покази свідка ОСОБА_24 , що ОСОБА_14 бив її чоловіка, суд оцінює критично, оскільки вона є зацікавленою особою через родинні стосунки, наявність тілесних ушкоджень обвинуваченому об;єктивно не підтверджено.

Надані стороною захисту документи, що свідчать про звернення ОСОБА_4 до поліції з приводу отриманої фізичної болі під час бійки з ОСОБА_14 07.11.2015 року , суд не може визнати достатнім доказом неправомірної поведінки потерпілого, враховуючи , що звернення обвинуваченого з заявою було 15.07.2016 року, тобто вже після пред`явлення йому підозри, що суд визнає способом захисту.

Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлена та підтверджена висновками судово-медичних експертиз № 270 від 15.11.2015 року та №28д від 14.04.2016 . Ці висновки є обгрунтованими, вони спираються як на медичну документацію потерпілих, так і на їх особисте обстеження.

За висновком СМЕ №7д від 27.01.2016 року не виключається можливість утворення виявлених в ОСОБА_13 тілесних ушкоджень за обставин, про які він показав під час слідчого експерименту 18.01.2016 року.

Доказів, що потерпілі отримали тілесні ушкодження не за обставин, зазначених в обвинувальному акту , сторонами провадження не надано, і судом вони не встановлені.

Оцінюючи усі здобуті під час судового провадження докази з точки зору належності та допустимості, достовірності, у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, та відсутність правових підстав для визнання доказів недопустимими .

Суд вважає наведені обвинуваченням докази у провадженні належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведеною та вірно кваліфікованою, оскільки ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілим легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров;я.

Доводи сторони захисту про наявність в діях обвинуваченого необхідної оборони спростовується відсутністю будь яких даних , що свідчать про вчинення потерпілими суспільно небезпечного посягання. Сукупність досліджених судом доказів підтверджують, що саме обвинувачений , без необхідності застосування фізичної сили , наніс удар рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_13 , який упав від удару на землю , ударившись головою об бордюр і утратив свідомість.

Намагання зникнути з місця події, коли потерпілий лежить на землі, без ознак життя, виправдовує втручання потерпілого ОСОБА_14 з метою затримки нападника, що є проявом громадської свідомості ОСОБА_6 .

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше не судимого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває , має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу. Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів

Обмежень для застосування такого виду покарання судом не встановлено

Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно ч.І ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред;явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.І ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачем ОСОБА_7 заявлено позов про стягнення матеріальної шкоди 1248 грн.

Документально підтверджено витрати на лікування в сумі 759 грн. 01 грн., дану суму матеріальної шкоди відповідач ОСОБА_4 визнає, тому вона й підлягає стягненню на користь потерпілого в цьому розміри

Позивачем ОСОБА_6 заявлено позов про стягнення матеріальної шкоди 1511 грн .

В судовому засіданні на дослідження були надані ксерокопії квитанцій, фіскальних чеків. Враховуючи принцип змагальності в наданні доказів по цивільному позову, суд приходить до висновку що ці докази є неналежними, оскільки не засвідчені належним чином. Крім того надані матеріали не містять доказів які медичні препарати призначались під час лікування потерпілого, тобто підстави для їх придбання; не надано доказів споживання хворим цих препаратів.

Відповідач заявлений позов не визнав, тому правові підстави для задоволення позову ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків відсутні.

Також потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заявлено позови про стягнення моральної шкоди 10000 грн кожному

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.З). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4).

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 23 та ч. І ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приймає до уваги доводи потерпілого ОСОБА_27 , що окрім фізичної шкоди суспільно-небезпечними діями Відповідача Позивачу також було завдано немайнових втрат, оскільки в момент отримання тілесних ушкоджень і в подальшому ОСОБА_7 переніс фізичний біль та пережив емоційний стрес спричинений щоденними думками про подію яка сталася, страхом можливого її повторення, важкістю виконання повсякденних обов`язків, зосередженості на проблемі одужання та головне почуттям образи і приниження гідності за фактичну неможливість захистити свого онука від протиправних дій Відповідача.

Потерпілому ОСОБА_6 внаслідок скоєння злочину була нанесена моральна шкода, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях, що спричинило сильні душевні переживання, страх та фізичний біль. Неможливість вести звичний образ життя протягом тривалого часу лише підсилювали моральні та душевні страждання.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів розумності, справедливості та доцільності вимоги щодо відшкодування моральної шкоди обвинуваченим задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2000 грн, на користь ОСОБА_7 5000 грн.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому під час досудового слідства не обирався, підстави для його обрання після оголошення вироку також відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 Кримінального- Процесуального кодексу України , ст. 23, ч.1 ст. 1167 ЦК України,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 2000 ( дві тисячі) гривень , в частині стягнення матеріальних збитків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5000 ( п`ять тисяч) гривень , та майнову шкоду в сумі 759 ( сімсот пятьдесят дев;ять) гривень 01 копійка.

Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженому в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок набрав законної сили _____________________________

Суддя ОСОБА_1