Справа № 204/6647/16-к
Провадження № 1-кс/204/1027/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року (15 година 00 хвилин) слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0002734 від 08.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 жовтня 2016 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна, погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0002734 від 08.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що 08.10.2016 року приблизно о 12.30 годині, працівниками патрульної поліції м. Дніпро, по вул. Криворізькій в м. Дніпро було зупинено автомобіль марки «БМВ Х5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду та перевірки вищевказаного автомобіля було виявлено факт внесення змін в номер кузова та двигуна у вищевказаному автомобілі.
08.10.2016 року слідчим відділенням Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002734, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
При проведенні досудового розслідування встановлено:
08.10.2016 року приблизно о 12.30 годині, по вул. Криворізькій в м. Дніпро, інспектором роти № 8 батальйону № З УПП у м. Дніпро був зупинений автомобіль марки «БМВ Х5», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки виявлено, що V1N код вказаний у реєстраційному талоні транспортного засобу не відповідає VIN коду вказаному у БД за наявними державними номерами у автомобілі.
08.10.2016 року о 13.15 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 22, було оглянуто автомобіль марки «BMW Х5», легковий універсал, VIN: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 АДРЕСА_1 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення огляду встановлено наявність ознак внесення змін в ідентифікаційні номери вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим вищевказаний автомобіль вилучено для подальшого проведення експертизи.
Вилучений транспортний засіб - автомобіль «BMW Х5», легковий універсал, VIN: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України, має ознаки речового доказу, так як він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, у досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що тимчасово вилучений транспортний засіб -автомобіль «BMW Х5», легковий універсал, VIN: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, що був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 КПК України.
Повернення вищевказаного речового доказу - автомобіля «BMW Х5», легковий універсал, VIN: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , володільцю чи користувачу може зашкодити кримінальному провадженню, так як може призвести до його втрати, знищення, чи переховування.
Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи те, що автомобіль «BMW Х5», легковий універсал, VIN: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, а також ту обставину, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні просив накласти арешт на вказаний автомобіль.
Дослідивши клопотання та матеріали додані до нього приходжу до наступних висновків.
Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частина 2 цієї ж статті встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В залежності від мети арешту майна, відрізняються і особи, на майно яких може бути накладений арешт.
Приписами ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим в порушення вимог ст. 171 КПК України не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу арешту майна, та не надано суду документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
У зв`язку із тим, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, воно має бути повернуто прокурору для усунення недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє прокурора після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0002734 від 08.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 для усунення недоліків в строк у сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1