У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідачаОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 ,
при секретаріОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні 06 жовтня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження № 0010751 за касаційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 .
Вироком Кіровського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 2015 року
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця м. Кіровограда,
такого, що не має судимості,
засуджено до покаранні у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 263 КК України (далі - КК) на строк 5 років; за ч. 1 ст. 309 КК на строк 2 роки, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 76 КК.
Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2015 року вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасовано та ухвалено новий вирок. Призначено покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 263 КК на строк 5 років; за ч. 1 ст. 309 КК на строк 2 роки, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів на строк 5 років.

ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав коротко ствольний вогнепальний гладко ствольний самозарядний пістолет моделі «Форт-12РМ» серії НОМЕР_1 калібру 9 мм, гладко ствольний самозарядний пістолет моделі «ПМР.45 Rubber» серії НОМЕР_2 , ручну осколкову гранату обраної дії Ф-1 з підшивачем УЗРГМ-2, засіб підриву запалювальну трубку промислового виготовлення ЗТП-150 та тротилову шашку, які зберігав без передбаченого законом дозволу до виявлення та вилучення працівниками міліції 13 грудня 2014 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 .
Крім того, ОСОБА_8 за місцем свого проживання незаконно виготовив та зберігав без мети збуту до вилучення працівниками міліції під час обшуку 13 грудня 2014 року психотропні речовини метамфетамін вагою 1,083 г та амфетамін вагою 0,331 г у перерахунку на суху речовину.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що матеріалами провадження винуватість ОСОБА_8 не доведена. Стверджує, що обшук квартири проведений з порушенням вимог КПК України (далі - КПК), у зв`язку з чим протокол обшуку являється недопустимим доказом. Указує, що ОСОБА_8 не є власником квартири, не був у ній зареєстрований, а факт його проживання там не підтверджений належними доказами. Просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження за недоведеністю винуватості ОСОБА_8 .
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочинів та особі засудженого ОСОБА_8 . Указує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, а не середньої тяжкості та тяжкий, як зазначено у вироку. Просить змінити вирок та звільнити ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримання своєї касаційної скарги, думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку злочинів ґрунтується на сукупності зібраних у справі та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка, і є правильним.
Зокрема, цей висновок підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших, даними протоколів обшуку, огляду предмету, висновками судово-балістичних, судово-вибухотехнічних та судової хімічної експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.
Доводи у скарзі захисника ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 не проживав за адресою АДРЕСА_1 , є безпідставними та спростовуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 разом із дружиною мешкав у вищевказаній квартирі по АДРЕСА_2 , в якій проводився обшук, при цьому у зв`язку із проведенням ремонтних робіт у помешканні, проживав лише в одній кімнаті, яка була пристосована для проживання. Згідно протоколу обшуку всі зазначені в ньому заборонені речі були знайдені саме в тій кімнаті, де мешкав ОСОБА_8 . Особи, які проводили ремонт у квартирі - свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_17 вказали, що доступу до кімнати, в якій проживав ОСОБА_8 , у них не було. Зокрема, наркотичні засоби були знайдені у кармані чоловічих джинсів. що за умови відсутності доступу до кімнати сторонніх осіб вказує на належність наркотичних засобів саме ОСОБА_8 . Як убачається з протоколу обшуку, а також показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , вилучені під час обшуку вогнепальна зброя, набої до неї, граната та вибухові пристрої були знайдені з-поміж особистих речей, а саме ноутбуків, фотоапаратів, мобільних телефонів, що належать ОСОБА_8 , який займався скупкою бувших у використанні речей. Крім того, під час обшуку було знайдено дозвіл на володіння зброєю, який був виданий на ім`я ОСОБА_8 , а також рушницю, на яку був виданий цей дозвіл.
За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК кваліфіковано правильно.
Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.

Як видно з вироку суду першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_8 із звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, суд послався, зокрема, на те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений та має на утриманні малолітню дитину, обтяжуючі покарання обставини відсутні.
Апеляційний суд, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК врахував належним чином конкретні обставини справи, зокрема, те що він вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами у час дестабілізації ситуації у країні у зв`язку із проведенням на Сході України антитерористичної операції, що в свою чергу має підвищену суспільну небезпеку, а також кількість вилучених вогнепальної зброї та вибухових речовин.
Крім того, ОСОБА_8 не тільки не визнав свою вину та не розкаявся у вчиненому, а й намагався перекласти вину на інших осіб, чим вводив орган досудового розслідування та суд в оману і намагався уникнути відповідальності за свої протиправні дії.
Посилання у скарзі захисника ОСОБА_5 на те, що апеляційний суд помилково зазначив у мотивувальній частині вироку, що ОСОБА_8 вчинив умисні середньої тяжкості та тяжкий злочини, хоча обидва злочини є злочинами середньої тяжкості, є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 12 КК злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК, відноситься до категорії тяжких.
Отже, обране ОСОБА_8 апеляційним судом покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК відповідає вимогам ст. 65 КК, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, касаційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3