Справа № 182/9426/14-к
Провадження № 1-кс/0182/1432/2014
У Х В А Л А
Іменем України
09.12.2014 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Нікополя клопотання ну) ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № старшого слідчого СВ Нікопольського МВ (по обслуговуванню м. Нікополя та Нікопольського райо0004904 від 05.12.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, освіта вища, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України вважається раніше не судимим,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Ст. слідчий СВ Нікопольського МВ (по обслуговуванню м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, в провадженні СВ Нікопольського МВ знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004904 від 05.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами, що належать ПАТ «КЛАСИКБАНК», у невстановленому слідством місці та час, переконав свою дружину ОСОБА_7 укласти з ПАТ «КЛАСИКБАНК» кредитний договір, пообіцявши зі своєї сторони підшукати їй майнових поручителів.

Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, після укладання ОСОБА_7 та ПАТ «КЛАСИКБАНК» кредитного договору за № 93176, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику ОСОБА_7 відкличну відновлювану кредитну лінію в сумі 1 204 704, 00 грн., а позичальник зобов`язується до 03 липня 2014 року повернути суму тіла кредиту та сплатити відсотки за його користування у розмірі 24 % річних, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 03.04.2014 року, в денний час, знаходячись в приміщенні приватної нотаріальної контори, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи довіреність, видану йому ОСОБА_8 19.06.2013 року, згідно якої остання надає ОСОБА_5 право на розпорядження вбудованим нежитловим приміщенням, загальною площею 249,5 кв. розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , завідомо знаючи, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вказана довіреність вважається недійсною, ввів в оману представника ПАТ «КЛАСИКБАНК» та від імені ОСОБА_8 уклав із ПАТ «КЛАСИКБАНК» договір іпотеки від 03 квітня 2014 р. посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 168.

Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_8 виступила майновим поручителем ОСОБА_7 за виконання останньою своїх зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору. Згідно п. п. 1.1 та 1.2 договору іпотеки ОСОБА_8 передала банку в іпотеку, в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_7 за кредитним договором, наступне нерухоме майно, що належить їй на праві приватної власності та оцінене у 378 200,00 грн. -вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 249,5 кв. м, з них: приміщення № 1-23=240,7 кв. м, сходова клітина III - 8,8 кв. м, яке знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Уклавши вказаний договір, ОСОБА_5 , шляхом обману уповноваженої особи ПАТ «КЛАСИКБАНК» щодо наявності майнового поручительства у ОСОБА_7 , створив умови для видачі ПАТ «КЛАСИКБАНК» ОСОБА_7 кредиту на суму 1 204 704, 00 грн., при тому, що 378 200,00 грн. з яких не гарантовані заставою, відповідно банк був позбавлений можливості повернути їх за умови невиконання ОСОБА_7 умов договору.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, достовірно знаючи, що договір іпотеки, укладений ним від імені ОСОБА_8 не має жодних юридичних наслідків, а погашення суми кредиту ОСОБА_7 не гарантовано відповідною заставою, ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 1 204 704, 00 грн., 378 200,00 грн. з яких не гарантовані заставою, наданими згідно кредитного договору № 93176 та не маючи наміру повертати їх банку, витратив на власні потреби, спричинивши тим самим ПАТ «КЛАСИКБАНК» матеріальні збитки на суму 378 200,00 грн., що більше ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

Цими навмисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

05 грудня 2014 р. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин є ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам тому слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання посилаючись на те, що підозрюваний може переховуватись ввід слідства і суду, т.я. статтею за якою пред`явлено підозру передбачено великий строк позбавлення волі .Однак наразі не зміг послатись на ті обставини, які на його думку, є доказом того, що особа відносно якої заявлено клопотання може переховуватись від слідства та суду , а також не зміг пояснити суду які саме документи на його думку може знищити сховати або спотворити підозрювана особа, з урахуванням того, що всі документи щодо банківського кредиту та укладення нотаріальних договорів було вилучено під час досудового розгляду

Прокурор також підтримав клопотання посилаючись на те що все ж банку спричинено шкоду яку на даний час не відшкодовано, а майна за рахунок якого можливо було б відшкодувати шкоду за підозрюваним не зареєстровано.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_6 вважав обрання даної міри запобіжного заходу необґрунтованим з огляду на саму редакцію пред`явленої підозри з посиланням на Положення про Єдиний реєстр довіреностей затверджений Наказом міністерства юстиції України 28.12.2006 року №111/5, та на Порядок вчинення нотаріальних дій від 22.02.2012 року.

ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив не обирати відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те що , він діяв на підставі доручення наданого йому ОСОБА_8 за життя, а саме 19.06.2013 року . Відповідно до вказаного доручення він мав повне право розпорядитись майном яке належало Довірителю і навіть продати його з отриманням коштів. Про те що ОСОБА_8 померла в грудні 2013 року йому не було відомо. ЇЇ спадкоємці не повідомили його про смерть матері . та не пред`являли ніяких претензій до жовтня 2014 року. Довіреність ніхто не анулював . Довіреність на повне розпорядження майном була йому надана в рахунок компенсації за борги які виникли у сімї Донець перед ним. Дані обставини слідчим не спростовано.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» випливає, що ... підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою.

Згідно з тією ж практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.

Відповідно до рішення Європейського суду № 14379/88 від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання ; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя , або зробити її настільки незначною що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має родину, на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 ), згідно ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, відомості про негативні характеристики, відсутні. Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши слідчого, прокурора, їх доводи щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника які заперечували проти задоволення клопотання, перевіривши надані матеріали провадження, співставляючи та аналізуючи наведене між собою та в сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишити клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 без задоволення, оскільки слідчий суддя не вбачає підстав для обрання саме вказаного запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під ватою, і вважає за можливе застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступені тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 182, 183, 193, 194-196 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Нікопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 про застосування стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, а саме:

- прибувати до ст. слідчого СВ Нікопольського (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 18.00 год. о 08.00 год.

Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто до 07 лютого 2015 року, включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1