Справа № 738/490/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/465/2016
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Ботієво Приазовського району Запорізької області, одруженому, освіта вища, засудженому 12.11.2012 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.368, ч.1 ст.309, ч.1 ст.365, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією належного йому на праві власності майна,

відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування в строк покарання у виді позбавлення волі терміну попереднього ув`язнення.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд зазначив, що не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань. Крім того, на момент набрання вироком законної сили, засуджений ОСОБА_7 не перебував під вартою.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою зарахувати йому у строк відбування покарання термін тримання в місцях попереднього ув`язнення з 13 серпня 2014 року по 11 березня 2015 року, посилаючись на незаконність судового рішення. Вказує, що йому безпідставно не було зараховано в строк відбування покарання час його перебування у Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області під час розгляду у Василівському районному суді заяви заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Василівського районного суду Запорізької області від 12.11.2012 року.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12.11.2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05 квітня 2001 року); ч.1 ст.309, ч.1 ст.365 КК України (в редакції Закону України № 270-VІ від 15 квітня 2008 року); ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією належного йому на праві власності майна (а.к.п.8-10).

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Василівського районного суду Запорізької області від 12.11.2012 р., згідно ухвали апеляційного суду Запорізької області від 13.02.2013 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 13 лютого 2013 року (а.к.п.11).

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_7 був затриманий 19 лютого 2014 року (а.к.п.7).

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ було внесено зміни до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прикінцевими положеннями вищевказаного Закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України від 30.06.1993 року «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відтак, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час набрання вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12.11.2012 року законної сили засуджений ОСОБА_7 під вартою не перебував.

Доводи апелянта про те, що зарахуванню у строк покарання підлягає період з 13 серпня 2014 року по 11 березня 2015 року, не ґрунтуються на законі, оскільки не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Отже, місцевий суд при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 , належно оцінив всі обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні поданого засудженим клопотання.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4