Єдиний унікальний номер 722/1392/16-к
Номер провадження 1-в/722/835/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

та представника СВК ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення,-

в с т а н о в и в :
08.06.2016 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , який за вироком суду відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії №67 (надалі СВК), про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених в ньому підстав.

Представник СВК №67 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його передчасним та підтримуючи висновок атестаційної комісії колонії.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Дослідивши письмові матеріали, надані суду начальником СВК для розгляду клопотання, матеріали особової справи засудженого, а також показань свідка ОСОБА_6 , суд вважає, що останнє є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Центрального районного суду м.Сімферополь Автономної Республіки Крим від 03.07.2011 року за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено відраховувати з 01.01.2011 року. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.02.2016 року застосовано Закон України від 25.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

З вироку Центрального районного суду м. Сімферополь вбачається, що до його винесення ОСОБА_5 був раніше не судимим.

З 25.09.2011 року і по даний час засуджений відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії та станом на день розгляду справи відбув більше 2/3 строку покарання.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого судом встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_5 двічі притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, 08.06.2016 року ОСОБА_5 винесено заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку і ставлення до праці по підсумках роботи за травень 2016 року.
Як встановлено із змісту характеристики від 13.06.2016 року, під час перебування в слідчому ізоляторі м. Сімферополь Автономної Республіки Крим засуджений характеризувався посередньо. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. По прибуттю до СВК і по серпень 2015 року до будь яких оплачуваних робіт не залучався. З вересня 2015 року по даний час працевлаштований різноробочим деревообробного цеху підприємства установи, встановлені змінні завдання намагається виконувати. У 2015 році отримав спеціальність «Столяр будівельний» ІІ розряду в навчальному центрі, який функціонує в установі. Відвідує православний храм, який функціонує на території установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре, проявляючи при виконанні таких робіт розумну ініціативність і наполегливість. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них позитивно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дружні стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Вину у скоєному злочині згідно із вироком суду визнав частково, однак за час відбування покарання зрозумів протиправність свого діяння.

Довідкою №542 від 09.06.2016 року, виданою відділом організації та нормування праці СВК підтверджується, що з моменту прибуття до колонії і по серпень 2015 року ОСОБА_5 на виробництві установи не працював, а з вересня 2015 року працює, виконуючи певний процент норми виробітку.

При цьому, з довідки медичної частини колонії №452 від 08.06.2016 року та показань свідка ОСОБА_6 встановлено, що засуджений ОСОБА_5 27.09.2011 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини установи. Діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз, Склероз аорти і вінцевих судин НКІІА, хронічний бронхіт, нестійка ремісія. Початкова катаракта обох очей. Працездатний з працевлаштуванням. Станом на 04.07.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в медичній частині. Діагноз: крововилив в ліве око. 22.09.2014 року оглянутий окулістом Сокирянської ЦРЛ. Діагноз: набухаючи катаракта ОД. Вторинна глаукома ОД. Початкова катаракта ОS. Призначено лікування. З 06.05.2016 року по 10.05.2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні в медичній частині з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ. Кризовий перебіг. На даний час знаходиться на диспансерному обліку терапевта.
Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.
За таких обставин, враховуючи ту обставину, що в особовій справі засудженого відсутні документи, які б підтверджували відмову останнього від запропонованої адміністрацією установи роботи на виробництві колонії, а за станом здоров`я він є працездатним з працевлаштуванням, роботи з благоустрою установи виконує добре, проявляючи при їх виконанні розумну ініціативу і наполегливість, суд вважає, що ОСОБА_5 сумлінно працював на виробництві, в силу можливостей свого стану здоров`я.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 :
- станом на 22.01.2016 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 22.01.2016 року);
- станом на 10.06.2016 року став на шлях виправлення (протокол №6 від 10.06.2016 року).
Витягом з протоколу №18/2015 року від 17.09.2015 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією відмовлено у клопотанні перед судом про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особі, яка не довела свого виправлення.
Частиною другою ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання, тому клопотання засудженого підлягає до задоволення.

При цьому, суд вважає, що висновок комісії виправної колонії про недосягнення засудженим необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України суперечить матеріалам особової справи засудженого та іншим дослідженим судом доказам, тому не приймає його до уваги.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Центрального районного суду м. Сімферополь Автономної Республіки Крим від 03.07.2011 року за ст. 121 ч.2 КК України умовно-достроково на 11 (одинадцять) місяців 06 (шість) днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .