Справа № 214/7448/15-к
1-кп/214/139/16
У Х В А Л А
іменем України
16 березня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001731 від 13.06.2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, посилаючись на підстави викладені в його письмовому клопотанні наданому до суду, в якому вказав, що 13.06.2015 року приблизно в 16.00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, маючи особисту неприязнь до нього, вступили в попередню змову направлену на спричинення йому тілесних ушкоджень, прийшли до під`їзду №3 буд. АДРЕСА_1 , де діючи на досягнення злочинного наміру, згідно розділений ролей, почали заплановану провокацію, яка виражалась в погрозах спричинення шкоди його життю та здоров`ю, а також пошкодження його майна, а саме автомобіля ВАЗ 2170, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Продовжуючи діяти на досягнення злочинного результату, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинили його біля автомобіля ВАЗ 2170, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де використовуючи раніше приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, візуально схожий на металевий ключ, почали товкати та тягнути руками його, спричиняючи фізичний біль, а також згідно висновкам судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження, супроводжуючи свої злочинні дії образами його особистості, які виражалися в нецензурній лайці та плювках. Він вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили йому фізичний біль, легкі тілесні ушкодження, викликали сильне душевне хвилювання, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме свідченнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , судово-медичною експертизою, медичною довідкою про надання йому медичної допомоги, свідченнями свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , речовими доказами, футболкою яка йому належить. У зв`язку з викладеним, він просить суд застосувати до нього ст.ст. 27, 55 Конституції України, ст. 36 КК України та припинити кримінальне переслідування відносно нього, оскільки умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 у нього не було, він сам став жертвою протиправних діянь зі сторони злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки звільнення від кримінальної відповідальності з підстав зазначених в клопотанні обвинуваченого не передбачено законом.
Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності з додатками, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованим з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3,4 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Згідно ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу. Особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту. Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Розділом IX Кримінального кодексу України не передбачено звільнення від кримінальної відповідальності з підстав зазначених в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі і на підставі ст. 36 КК України.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, вичерпний перелік яких міститься у ч. 1 ст. 44 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за його клопотанням.
Крім того, відповідно до вимог пунктів 1, 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. А згідно п.1 ч. 7 вказаної вище статті, якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності і відмовляє у його задоволенні та продовжує судове провадження в загальному порядку, оскільки таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду, під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Керуючись ст. 44 КК України ст.ст. 284-289, 371, 376 КПК України, суд, -.
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження № 0001731 від 13.06.2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1