АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/705/16 Справа № 204/2069/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 р. про конфіскацію предметів, вилучених в ув`язненого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, з урахуванням її уточнення в порядку виправлення недоліків згідно ст. 399 КПК України, ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою вилучене в нього майно, - аудіонавушники Nokia 1 шт., Asus 1 шт., Aerggo на шовковому шнурку 1 шт., - повернути.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 р. було постановлено конфіскувати предмети, вилучені в ув`язненого ОСОБА_7 при його надходженні до Дніпропетровського слідчого ізолятору.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що згідно Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 р. № 460/5, ув`язненим і засудженим забороняється передавати, а також користуватися та зберігати при собі, зокрема радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, комунікатори, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери, роутери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади та гарнітуру до них. Виходячи з наведеного, виявлені в ОСОБА_7 предмети є забороненими до використання, що є підставою для їх конфіскації згідно ч. 7 ст. 102 КВК України.
Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ОСОБА_7 зазначає, що клопотання було розглянуте слідчим суддею без його виклику та повідомлення, а також є необґрунтованим по суті, оскільки в ньому невірно зазначені найменування вилучених предметів, джерело їх походження, а самі ці предмети не входять до переліку речей, що їх заборонено мати при собі особам, що відбувають покарання. Також посилається на порушення норм міжнародного права, які, на його думку, були допущені щодо нього.

В заяві про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що цей строк не був ним пропущений, оскільки копію оскаржуваної ухвали він отримав 06.06.2016 р., після чого 07.06.2016 р. подав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_7 , що свою апеляційну скаргу підтримав, прокурора, що проти її задоволення заперечував, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Так, з урахуванням обставин, наведених апелянтом в уточненій апеляційній скарзі та заяві про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 р. про конфіскацію предметів, вилучених в ув`язненого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання про поновлення згаданого процесуального строку зважаючи на те, що згідно наданим матеріалам копія цього процесуального рішення дійсно була отримана апелянтом 06.06.2016 р., апеляційна скарга на нього подана 07.06.2016 р., а отже відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України цей строк ним пропущений не був.

Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 на час вилучення в нього предметів, що у подальшому були конфісковані оскаржуваною ухвалою слідчого судді, був тимчасово переведений з колонії до слідчого ізолятору, а отже згідно п. 3.6. Розділу І Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 р. № 460/5, тримався у слідчому ізоляторі відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та зазначених Правил.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особам, які тримаються у слідчих ізоляторах, забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення.
Перелік продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув`язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі, визначений п. 4.5. Розділу І Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 р. № 460/5.
Відповідно до п. 6.6. Розділу IV вищезазначених Правил, вилучення у слідчих ізоляторах грошей, цінних речей та предметів у засуджених, стосовно яких вироки набрали законної сили, проводиться відповідно до ст. ст. 59, 102 КВК України.
Згідно ч. 7 ст. 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII КПК України.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає передчасним висновок слідчого судді про те, що вилучені у ОСОБА_7 навушники та USB-шнур є предметами, що заборонені для користування та зберігання особами, які утримуються у слідчому ізоляторі, відповідно до положень вищезазначених Правил, наведених у поданні.
Так, фактично згадані навушники є аксесуарами до радіоелектронних засобів, призначених для відтворення аудіосигналу, а USB-шнур кабелем для з`єднання обладнання з відповідними роз`ємами, а отже самі по собі ці речі не можуть вважатися теле-, радіо-, аудіо- та відеоапаратурою, аудіо-, відеокасетами, CD та DVD дисками, радіоелектронними засобами, призначеними для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанціями, комунікаторами, мобільними телефонами та зарядними пристроями до них, SIM-картками, скетч-картками поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджерами, роутерами тощо), друкарськими машинками, розмножувальними приладами, комп`ютерною технікою, ігровими консолями та приставками, портативними відеоіграми, батарейками та зарядними пристроями до них.
Також ці предмети не можуть вважатися гарнітурою для радіоелектронних засобів, призначених для передавання чи приймання радіосигналів, оскільки під таким предметом належить розуміти аксесуар для систем зв`язку - комбінацію головних телефонів (навушників) та мікрофону, що залишає руки користувача вільними.
На відповідність цих речей іншим позиціям, визначеним п. 4.5. Розділу І Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 р. № 460/5, начальник установи попереднього ув`язнення у своєму поданні не послався, обґрунтування цього не навів.

Виходячи з наведеного, відсутні підстави для висновку про те, що вилучені у ОСОБА_7 речі згідно клопотання входять до переліку заборонених для користування та зберігання особами, які утримуються у слідчому ізоляторі, внаслідок чого вони не підлягали конфіскації за правилами ст. 102 КВК України, що тягне задоволення апеляційної скарги в частині вимоги про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 30.03.2016 р.
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_7 в частині повернення йому вилучених предметів зважаючи на те, що визначення подальшої долі цих речей у випадку відмови в їх конфіскації або передачі на зберігання виходять за межі компетенції слідчого судді при розгляді відповідного питання, визначеної ч. 7 ст. 102 КВК України.
За вищенаведених обставин апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 380, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Увалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 р. про конфіскацію предметів, вилучених в ув`язненого ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Дніпропетровського слідчого ізолятору про конфіскацію навушників та USB-кабелю, вилучених у засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3