УХВАЛА

16 вересня 2016 року м.Хмельницький
В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.
Прокурор проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що в ході проведених обшуків були вилучені ті речі, які були зазначені в ухвалах слідчих суддів, вказане майно визнано речовими доказами і їх повернення може зашкодити кримінальному провадженню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
В ході досудового слідства, 18 березня 2015 року ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі №126 по вул.Проскурівського Підпілля, 25, в м.Хмельницькому, та у офісі ТОВ «Укр Буд Компані», що по вул.Свободи, 4/1, в м.Хмельницькому. 24 березня 2015 року були проведені обшуки за вказаними адресами, в ході яких, згідно з переліком, який був визначений в ухвалах слідчого судді щодо дозволу на проведення обшуку, крім іншого, були вилучені речі, про повернення яких йдеться у скарзі адвоката ОСОБА_4 , зокрема ноутбуки «Asus x 550c», «Asus x 55A», "Samsung NP-RV510», «Asus u30s», детектор поля «protector 1205m» з двома батарейками, пристрій контролю та управління «Страж SMS 8x6 GPS-M» з зарядним пристроєм та кабелем.
Відповідно до постанов старшого слідчого СУ УМВС України в Хмельницькій області від 26 березня 2015 року речі, про які йдеться в скарзі ОСОБА_4 , зокрема, ноутбуки «Asus x 550c», «Asus x 55A», "Samsung NP-RV510», «Asus u30s», детектор поля «protector 1205m» з двома батарейками, пристрій контролю та управління «Страж SMS 8x6 GPS-M» з зарядним пристроєм та кабелем, грошові кошти, в сумі 1400 доларів США та 270 Євро, були визнанні речовими доказами. На сьогоднішній день вказані постанови прокурором не скасовані.
Згідно з ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166, 170-174 цього кодексу. Частиною 6 вказаної статті передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладену норму, речовий доказ, що містить сліди кримінального правопорушення, не може бути повернутий його власнику, оскільки це може зашкодити кримінальному провадженню.
В рамка кримінального провадження проведена судова комп`ютерно-технічна експертиза, згідно з висновком експерта №35кт від 09.04.2015 року, на жорстких дисках ноутбуків «Asus x 550c», «Asus x 55A», "Samsung RV510», «Asus u30s» виявлена інформація, яка свідчить, що вказані ноутбуки містять в собі відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Прокурором в судовому засіданні доведено, що повернення цих речових доказів власнику, може зашкодити кримінальному провадженню, в зв`язку з чим скарга ОСОБА_4 , в частині повернення вказаного майна, задоволенню не підлягає.
Доводи скаржника, що вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 1400 доларів США та 270 Євро, які визнані речовими доказами, є тимчасово вилученим майном, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки майно було вилучено відповідно до переліку, який був визначений в ухвалі слідчого судді від 18 березня 2015 року щодо дозволу на проведення обшуку і, відповідно до положень частини 7 статті 236 КПК України, не є тимчасово вилученим майном. На сьогоднішній день у кримінальному провадженні не проведено комплексну судову будівельно-технічну та економічну експертизу, за результатами проведення якої має бути підтверджено або спростовано факт привласнення бюджетних коштів, що також дасть можливість встановити ту обставину, чи підпадають кошти, про повернення яких йдеться у скарзі ОСОБА_4 , під критерії частини 2 статті 167 КПК України, в зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає, що скарга, в частині повернення цього майна, є не обґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.
Стосовно доводів ОСОБА_4 про необхідність повернення вилучених під час обшуку детектора поля «protector 1205m» з двома батарейками, пристрою контролю та управління «Страж SMS 8x6 GPS-M» з зарядним пристроєм та кабелем, то скарга в цій частині підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, в ході проведення обшуку 24 березня 2015 року в офісі ТОВ «Укр Буд Компані» було вилучено вказані речі, які не входили до переліку, що був визначений в ухвалі слідчого судді від 18 березня 2015 року. Постановою слідчого від 26 березня 2015 року детектор поля «protector 1205m» з двома батарейками, пристрій контролю та управління «Страж SMS 8x6 GPS-M» з зарядним пристроєм та кабелем було визнано речовими доказами. Із висновку експерта №37/3 від 29.04.2015 року вбачається, що вказані речі, не містять в собі відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу. Прокурором в судовому засіданні не доведено, що повернення цих речових доказів власнику, може зашкодити кримінальному провадженню.
Стаття 321 Цивільного кодексу України містить положення, згідно з яким особа не лише не може бути протиправно позбавлена права власності, а й обмежена в його здійсненні. Позбавлення чи обмеження права власності можливо лише у випадках і в порядку, встановлених законом .
Наведені положення національного законодавства кореспондуються з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема зі ст.1 Першого протоколу до неї. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у 2 розділі «Європейський суд з прав людини» встановила обов`язкову силу рішень для держав, які приєднались до міжнародно-правового акта (ст.46) Практика Європейського суду виходить із того, що встановлення державою окремих заборон щодо реалізації права власності на майно, а також використання державою заходів забезпечення слід розглядати як факти втручання держави в мирне володіння майном, що визначається як одне з фундаментальних прав людини. Такі факти мають аналізуватися щодо їх обґрунтованого застосування, тобто законності, доцільності та пропорційності.
Згідно зі ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був нею вилучений повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. Крім того, вилучене майно (детектор поля з батарейками, пристрій контролю та управління з зарядним пристроєм і кабелем) не містять ознак предмету доказування, передбачених ст.ст. 191, 366 КК України.
Таким чином існує бездіяльність слідчого, щодо не повернення цього тимчасово вилученого майна, тому дане майно має бути повернуто його володільцю, для тимчасового зберігання, відповідно до положень ст.100 КПК України, як речовий доказ.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 303-307 КПК України, -
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ТОВ «УкрБудКомпані» задовольнити частково.
В решті вимог скарги відмовити.
Відповідно вимог ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя