Дата документу 22.11.2016
Справа № 501/2041/16-к

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська Одеської області, громадянина України, інваліда 2 групи, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
щодо вчинення ним суспільно небезпечних діянь, передбачених ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01 червня 2016 року, в період часу з 11:00 години хвилин до 15:00 годин, ОСОБА_9 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, таємно проник до підсобного приміщення, яке розташоване між 7 і 8 поверхами 1 під`їзду
будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, з корисних мотивів викрав майно потерпілої ОСОБА_6 , а саме: дорослий спортивний велосипед з синьою рамою, чорним рулем та чорним сидінням фірми «Bikke», вартістю 4000 гривень та дитячий велосипед яскраво-салатового кольору, вартістю 1800 гривень, а всього на загальну суму 5800 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_9 не допитувався з огляду на наступне.
Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №319 від 27 липня 2016 року ОСОБА_9 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдальної шизофренії, безперервно прогредієнтний перебіг, виразний психопатоподібний тип дефекту (що відповідає діагностичним критеріям рубрики психічних розладів F20/02 за МКХ 10), у зв`язку з чим не був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними при здійсненні інкримінованих йому діянь, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
Відповідно до листа КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» №560-1227 від 28 вересня 2016 року ОСОБА_9 за своїм психічним станом приймати участь у судовому засіданні не має можливості.
За таких обставин судом було прийняте рішення про проведення судового розгляду у відсутності ОСОБА_9 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння (крадіжка майна потерпілого ОСОБА_5 ) підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, в судовому засіданні потерплій ОСОБА_5 показав суду, що в період часу з 30 квітня 2016 року по 03 травня 2016 року невстановлена особа проникла у його підсобне приміщення та викрала ящики з майном, зазначеним в клопотанні.
Свідок ОСОБА_10 показав суду, що працює інспектором Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та підчас виконання своїх посадових обов`язків він разом із ОСОБА_11 , іншим працівником поліції, затримали ОСОБА_9 з ящиками, в яких знаходились інструменти, походження яких він не зміг пояснити.
Вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
-протоколом про прийняття заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.52-53);
-протоколом огляду місця подій з фототаблицею до нього (а.с.54-60);
-платіжними документами на придбання потерпілим викраденого майна (а.с.61-62);
-розписками ОСОБА_9 про зобов`язання збереження викраденого майна (а.с.109, 110).
Вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння (крадіжка майна потерпілої ОСОБА_6 ) підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що 01 червня 2016 року у неї із підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , викрали 2 велосипеди.
Вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
-протоколом про прийняття заяви потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.67);
-протоколом огляду місця подій з фототаблицями до них (а.с.68-73);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.74-77), згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав у ОСОБА_9 особу, яка збула йому викрадені велосипеди;
-протоколом огляду велосипеда (а.с.79-80), долученого до кримінального провадження у якості речового доказу (а.с.111).
Вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння (крадіжка майна потерпілої ОСОБА_7 ) підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що 14 червня 2016 року в під`їзді будинку ОСОБА_9 , якого вона в подальшому впізнала по фотографії, відкрито викрав в неї золотий ланцюжок з кулоном, зірвавши їх із шиї.
Вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
-протоколом про прийняття заяви потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.82-83);
-протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього (а.с.84-88);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.89-92), згідно якого потерпіла впізнала у ОСОБА_9 особу, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням до іншого приміщення.
Крім того, ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ч.1, п.2 ч.2 ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу" № 1489-III від 22 лютого 2000 року (із змінами і доповненнями) примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Відповідно до п.1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд серед інших, може застосувати примусові заходи медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно ч.1, ч.2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Отже, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні та наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння мали місце, участь ОСОБА_9 у вчиненні суспільно небезпечних діянь знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду і кваліфікація його дій є правильною.
В той же час, зважаючи на те, що ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечні діяння, перебуваючи у стані неосудності й на даний час він також не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, ОСОБА_9 , з підстав визначеними положеннями ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечних діянь та потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчинених ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь.
ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечні діяння, перебуваючи в стані неосудності, тому суд, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь, вважає, що ОСОБА_9 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи з звичайним наглядом.
Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про те, що заявлене клопотання не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому є усі передбачені законом підстави для застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи з звичайним наглядом, оскільки в період вчинення суспільно небезпечних діянь він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання і на даний час не видужав.
Керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.19, 93, 94 КК України, ч.2 ст. 292, ст.ст.503, 506, 508, 512, 513, 516 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи з звичайним наглядом.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирати.
Речовий доказ: велосипед - залишити (повернути) потерпілій ОСОБА_6 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя