Справа № № 585/2925/16-к
Номер провадження 1-кс/585/589/16
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
01 серпня 2016 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцю с. Кімличка, Липоводолинського району, Сумсьокї області, мешканцю

АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, не працюючому,

раніше судимому: 1) 10 січня 2007 року Зарічним судом м. Суми за ст. 222 ч. 1,

ст. 366 ч. 1 КК України до 8500 грн. штрафу;

2) 31 травня 2010 року Липоводолинським районним судом Сумської області

за ст. 222 ч. 2, ст. 69 КК України до 13600 грн. штрафу;

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий ОСОБА_5 своє клопотання обґрунтовує тим, що проводиться спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 18 березня 2014 року за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч. 1 ст. 388 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних діянь, які виразилися в тому, що директор ДП «ДГ «Іскра» СІ АПВ НААН» ОСОБА_6 , 30.09.2013 р., 28.10.2013 р., 04.11.2013 р., 08.11.2013 р., будучи службовою особою, шляхом зловживання службовим становищем, привласнив чуже майно, яке перебувало в його віданні, вчинено у великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.191 КК України. Крім того, директор ДП ДГ «Іскра» ОСОБА_6 11.07.2013 р., 15.07.2013 р., 16.07.2013 р., 18.07.2013 р., 30.07.2013 р., 31.07.2013 р., 20.07.2013 р., 19.07.2013 р., 01.08.2013 р., 07.08.2013 р., 15.08.2013 р., 16.08.2013 р., 22.08.2013 р., 30.08.2013 р. незаконно відчужив (продав) майно, яке перебувало в заставі, тобто вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 388 КК України, а саме незаконні дії щодо заставного майна.

30.01.2016 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч.4 КК України, яке було особисто вручено батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_7
07.06.2014 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.388 ч.1 КК України, яке було особисто вручено ОСОБА_6

24.07.2014 р. оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000005, який переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

12.02.2016 року ухвалою Роменського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.02.2016 року кримінальне провадження № 0000005 було відновлено для проведення слідчих дій та об`єднано з кримінальним провадженням № 0000965.

Крім того, з 16.06.2016 року підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться в міжнародному розшуку.

Наявність обґрунтованих підозр за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 388 ч.1, ст. 191 ч.4 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних по даному кримінальному провадженню: свідченнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , видатковими накладними, довіреностями, товаротранспортними накладними та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, і в тому числі вироку суду, а також запобігання спробам будь - якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи до підозрюваного ОСОБА_6 не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала у повному обсязі, зазначивши, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, останній перебуває у міжнародному розшуку, в звязку з чим наявні ризики, передбачені п.1, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання і просив обрати ОСОБА_6 домашній арешт або тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Судом встановлено, що у Роменському ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000005 від 18 березня 2014 року за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч. 1 ст. 388 КК України.

Зібрані і надані слідчим матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч. 1 ст. 388 КК України.

30.01.2016 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч.4 КК України, яке було особисто вручено батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_7
07.06.2014 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.388 ч.1 КК України, яке було особисто вручено ОСОБА_6

24.07.2014 р. оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000005, який переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

12.02.2016 року ухвалою Роменського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.02.2016 року кримінальне провадження № 0000005 було відновлено для проведення слідчих дій та об`єднано з кримінальним провадженням № 0000965.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання відсутній, а відомий слідству телефонний номер рухомого (мобільного) зв`язку ОСОБА_6 не працює, що дає слідству підстави вважати, що він ухиляється від явки до органу досудового розслідування для участі в слідчих діях з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Вжитими заходами місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено, а тому викликати його до слідчого не представилося можливим.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого чинним КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та своїми злочинними діями продемонстрував своє негативне та байдуже ставлення до правової системи. З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 змінив своє місце проживання, про що не повідомив слідчого, що стало причиною неможливості проведення подальших слідчих дій, а саме: обрання підозрюваному міри запобіжного заходу та оголошенням ОСОБА_6 в розшук.

Так, згідно листа, отриманого 02 липня 2016 року з Укрбюро Інтерполу ГУНП України в Сумській області 16 червня 2016 року ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук з метою арешту та екстрадиції в Україну, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 388 КК України (а. с. 27).

Наявність обґрунтованих підозр за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст. 388 ч.1, ст. 191 ч.4 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних по даному кримінальному провадженню: свідченнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , видатковими накладними, довіреностями, товаротранспортними накладними та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

Із змісту ст. 132 КПК України вбачається, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобовязаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш мякий запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно абз. 7 п. 6 листа Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК України). Обовязок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо). При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш мякий запобіжний захід за обовязкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.

Європейська конвенція про видачу правопорушників 1957 року використовує поняття постанова про утримання під вартою і визначає його як будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі та проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про увязнення або замість нього.

Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що підписана від імені України у Мінську 22 січня 1993 року, оперує аналогічним поняттям постанова про взяття під варту , визначаючи процесуальне рішення, на підставі якого особа може бути взята під варту для екстрадиції.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, при цьому він переховується від органів досудового розслідування та суду, а з 16 червня 2016 року він оголошений у міжнародний розшук, що у сукупності свідчить про неможливість запобігання ризику, зазначеному в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність задоволення клопотання клопотання слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

Інший ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, на думку суду, не знайшли підтвердження.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає, що визначати розмір застави у кримінальному провадженні немає необхідності, оскільки ч. 6 ст. 193 КПК України встановлений особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обовязків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Це питання розглядається після затримання особи, до якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, а тому вирішення питання визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку є передчасним.

Тому позицію захисника про обрання домашнього арешту або утримання ОСОБА_6 під вартою з визначенням розміру застави суд не може підтримати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України; керуючись ст. ст. 131, 132, 176 - 178, 182 184, 193, 194,197, 202, 205, 309, 369 372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку, не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, доставити його до суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш мякий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 або на іншого слідчого, в провадженні якого буде знаходитися дане кримінальне провадження.

Ухвала втрачає законної сили через 60 днів.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя підпис...

Копія вірна:

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1