Справа № 405/3260/16-к
1-кп/405/115/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження внесене 19.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002154 у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Арцизського району Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до арешту тимчасово проживав за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, при наступних обставинах.
Так, в період часу з 20.00 год. 18.02.2016 року до 06.00 год. 19.02.2016 року ОСОБА_11 , скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «Volkswagen LT35», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , припаркованого неподалік житлового будинку АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_12 , демонтував і таємно з корисливих спонукань, повторно викрав комплект державних номерних знаків НОМЕР_2 , вартість яких складає 450 гривень та рамку під державний номер, вартість якої складає 40 гривень. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 490 гривень.
Крім того, в період часу з 22.30 год. 18.02.2016 до 08.00 год. 19.02.2016 ОСОБА_11 , скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 , припаркованого неподалік житлового будинку АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_7 , демонтував і таємно, повторно з корисливих спонукань викрав один державний номерний знак НОМЕР_3 , вартість якого складає 300 гривень та рамку під державний номер, вартість якої складає 40 гривень. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 340 гривень.
Крім того, близько 03.00 год. 19.02.2016 року ОСОБА_11 , скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «Honda Accord», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , припаркованого неподалік житлового будинку АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_8 демонтував і таємно, повторно з корисливих спонукань, викрав державний номерний знак НОМЕР_5 , вартість якого складає 300 гривень та рамку під державний номер, вартість якої складає 40 гривень. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 340 гривень.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2016 року точний час досудовим слідством та судом не встановлено ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством та судом особою, перебували біля домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_6 , де проживає потерпіла ОСОБА_13 . В цей час в них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих спонукань, за попередньою змовою з невстановленою особою, попередньо розподіливши ролі, згідно яких ОСОБА_4 , створював умови для безперешкодного вчинення злочину, залишився спостерігати за прилеглою територією, для того щоб їх злочинні дії не були викриті, а невстановлена особа перелізла через паркан до подвір`я вказаного домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих спонукань, впевнившись в тому, що невстановлена особа діє таємно підійшла до автомобіля «Хюндай», який знаходився на території подвір`я домоволодіння, звідки таємно здійснив крадіжку навігатора «Pioneer», вартість якого складає 1093,69 гривень. Після чого невстановлена особа через відчинені вхідні двері проникла до будинку, звідки здійснила крадіжку: монітора «View Sonic VX2435wm», вартість якого складає 2300,00 гривень; цифрового ефірного HD приймача «Thomson» THT 702, вартість якого складає 505,80 гривень; плоскогубці «Favorit », вартість яких складає 53,10 гривень; садові ножиці «flutaka», вартість яких складає 107, 69 гривень; садові ножиці «Florabest Lan 70863», вартість яких складає 191,70 гривень; два м`ячі для настільного тенісу «Teloon», 40mm, вартість яких складає 19,00 гривень; дві тенісні ракети «Rucanor», вартість яких складає 253,80 гривень; тенісної ракетки у чохлі «Joerex» вартість якої складає 126,90 гривень; кутової шліфувальної машина «Зеніт ЗУШ 125/1000», вартість якої складає 541,60 гривень. Після чого ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством та судом особою з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 5193,28 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, цивільні позови визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку речей вказаних у обвинувальному акті, а саме: в лютому 2016 року він викрав: з автомобіля марки «Volkswagen» викрав комплект державних номерних знаків НОМЕР_2 , який сховав неподалік через дорогу, (точного місця не пам`ятає), з автомобіля марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_3 , який сховав неподалік в огороді (точного місця не пам`ятає), з автомобіля марки «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_5 , який сховав неподалік за огорожею (точного місця не пам`ятає). Номери викрав з рамками. На місці скоєння крадіжок залишав записки з номером мобільного телефону. 25.02.2016 року він попередньо домовившись зі знайомим, створював умови для безперешкодного вчинення ним крадіжки з автомобіля «Хюндай» навігатора «Pioneer» та з будинку: комп`ютерний монітор, цифровий приймач, плоскогубці, садові ножиці в кількості двох штук, два м`ячі для настільного тенісу, три тенісні ракети, «болгарку». Викрадені речі віднесли до готелю «Турист» в місті Кіровограді до кімнати № 822. Приблизно через годину після цього його затримали. Обвинувачений в судовому засіданні висловив жаль з приводу вчиненого, висловив бажання виправити ситуацію, що склалася, компенсувавши матеріальну та моральну шкоду потерпілим.
Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засідання раніше заявлені цивільні позови підтримали в повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити, вирішення питання щодо міри покарання засудженому залишили на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, раніше заявлений цивільний позов підтримла в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілі, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілі правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілих з приводу цивільних позовів та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, відносно якого, зокрема, в провадженні Арцизького районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України за подіями 28.11.2014 року, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкціях частин статей Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, з яких, злочин за ч. 2 ст. 185 КК України згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а злочин за ч. 3 ст. 185 КК України згідно ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, не має утриманців, за місцем навчання до затримання характеризувався позитивно, на обліку в у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є особою з числа дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (т. 1, а.к.п. 201-207).
Щире каяття ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставиною, що пом`якшує покарання.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи, думки потерпілих щодо призначення покарання, ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачуваного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке за розміром наближене до середнього строку, та покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке за розміром наближене до середнього строку, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 26 лютого 2016 року, до скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою 06.07.2016 року включно необхідно зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття основного покарання ОСОБА_4 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Разом з тим, враховуючи, обставини справи, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому останнього слід звільнити від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням на строк, який за розміром є максимальним відповідно до ч. 4 зазначеної статті, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним, і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши останнього з під варти в залі суду негайно.
Розглядаючи цивільний позови потерпілих суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до частини 5 зазначеної статті Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно із ч. 1 ст. 129 КПК ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи викладене, та визнання обвинуваченим пред`явлених йому позовних вимог, цивільні позови потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину в розмірі 340 грн., потерпілого ОСОБА_8 щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину в розмірі 340 грн., потерпілої ОСОБА_13 щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину в розмірі 2300 грн. з урахуванням частково повернутого майна відповідно до письмової розписки останньої, слід задовольнити в повному обсязі.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн., заподіяної внаслідок вчинення злочину, суд на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України враховує характер та тривалість понесених потерпілою моральних страждань, що вона через злочин, отримала душевні страждання, що безумовно доставляє їй дискомфорт, що не заперечувалось сторонами, а також враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов щодо відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на загальну суму 4046,15 грн., пов`язані з проведенням в кримінальному провадженні судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання № 102 від 06.04.2016 року вартістю 2814,72 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 161 від 09.03.2016 року вартістю 351,84 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 162 від 11.03.2016 року вартістю 527,75 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 163 від 14.03.2016 року вартістю 351,84 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем її проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з під варти в залі суду негайно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з моменту затримання 25.02.2016 року до скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою 06.07.2016 року включно, зарахувати у строк відбуття покарання останнім із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, а саме: папірець з рукописним текстом (кримінальне провадження № 0002154), папірець з рукописним текстом (кримінальне провадження № 0002155) необхідно залишити у матеріалах кримінального провадження; навігатора «Pioneer», цифровий ефірний HD приймач «Thomson» THT 702, плоскогубці «Favorit», садові ножиці «flutaka», садові ножиці «Florabest Lan 70863», два м`ячі для настільного тенісу «Teloon», 40mm, дві тенісні ракети «Rucanor», тенісну ракетку у чохлі «Joerex», кутову шліфувальної машина «Зеніт ЗУШ 125/1000», які передані на зберігання під розписку власнику ОСОБА_13 , залишити за належністю останній.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язанні із залученням експертів в сумі 4046 (чотири тисячі сорок шість) гривень 15 копійок.
Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді міста Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1