Провадження №1-кп/760/636/16
Справа №760/7882/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0010308 від 23.10.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, на утриманні донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_5
-//- потерпілої - ОСОБА_6
-//- обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
На початку квітня 2015 року, ОСОБА_6 , маючи на меті придбати меблі на балкон та скляні дверцята в алюмінієвому профілі, знайшла в Інтернет мережі оголошення ОСОБА_3 з контактними даними: Владимир, Мебельные решения в 4ROOM, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , Сайт: www.shafa-kupe.com.ua, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З цих оголошень вбачалось, що ОСОБА_3 працює менеджером в товаристві «Мебельные решения» в торгівельному центрі «4ROOM», а також є Фізичною особою підприємцем (ФОП) та виготовляє меблі на замовлення. В подальшому, ОСОБА_3 надав для ОСОБА_6 ще один номер мобільного телефону, а саме НОМЕР_4 . Так, остання, будучи переконаною в тому, що ОСОБА_3 зможе виготовити на замовлення меблі на балкон та скляні дверцята в алюмінієвому профілі, зателефонувала йому на зазначений в оголошенні номер телефону.
Не маючи реальних можливостей виготовити меблі, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_6 , 25 квітня 2015 року надіслав їй через електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 лист, в якому запевнив ОСОБА_6 , що виготовить їй меблі. Для обговорення деталей угоди, ОСОБА_3 запропонував зустрітись у неї в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для зняття параметрів меблів, на що ОСОБА_6 погодилась.
Так, 04.05.2015 року біля 12-00 год., ОСОБА_3 прибув до вищевказаної квартири, де його зустріли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , здійснив заміри, підготував проект меблів та підрахував загальну вартість робіт. Під час їх зустрічі, ОСОБА_3 викликав довіру у ОСОБА_6 , яка у свою чергу вирішили укласти договір з ОСОБА_3 на виготовлення меблів. Того ж дня, 04.05.2015 року, був укладений договір №б/н на виготовлення та монтаж корпусних меблів по розмірам замовника та в якості авансу ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 гроші в сумі 9000 гривень.
Для переконливості, ОСОБА_3 надав для фото фіксації власний паспорт. Згідно договору, ОСОБА_3 зобов`язаний був здійснити доставку та зборку меблів у строк до 26.05.2015 року, однак, з моменту укладення договору, протягом тривалого часу, ОСОБА_3 в телефонних розмовах та через листування з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_5 відтягував строк виконання зобов`язань пояснюючи це виробничими складностями. Від відповіді на запитання про місце виготовлення меблів, або їх складових частин, ухилявся.
Так, починаючи з 21.06.2015 року на телефонні дзвінки та листи, які писала ОСОБА_6 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 не відповідав, про обставини його відсутності не попереджав. У зв`язку з чим, ОСОБА_6 звернулась до фірми «Мебельные решения в 4ROOM», однак їй повідомили, що ОСОБА_3 звільнився 21.06.2015р. та фірма не уповноважувала ОСОБА_3 укладати договори про виготовлення меблів та отримувати за це кошти.
Протягом 9 місяців з моменту укладення договору, на зв`язок ОСОБА_3 так і не вийшов, зобов`язання по договору не виконав, грошові кошти, отримані від ОСОБА_6 використав на власні потреби, чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 9000 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.
В ході судового розгляду між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, зі змісту якої вбачається, що останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за обставинами, як вони викладені в обвинувальному акті; завдана правопорушенням матеріальна шкода відшкодована потерпілій в повному обсязі, у зв`язку з чим сторони угоди дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу - 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
У судовому засіданні потерпіла та обвинувачений просили затвердити цю угоду, оскільки вона укладена ними добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся і пояснив, що він цілком розуміє, що згідно п.1 ч.4 ст.474 КПК України він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також йому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями п.1 ч.3 ст. 394, п.1 ч.3 ст.424 та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні теж пояснила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про примирення від 11.05.2016 року, укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає затвердженню, оскільки дії останнього правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, угода укладена добровільно та її умови відповідають інтересам суспільства і не суперечать вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст.190 КК України та загальним засадам призначення покарань, крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність скарг за місцем проживання обвинуваченого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина та його відношення до вчиненого злочину-щире каяття, а також відшкодовану ним повністю матеріальну шкоду, завдану незаконними діями обвинуваченого. .
За таких обставин, суд вважає ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та можливим призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття та добровільне відшкодування завданої потерпілій шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.
Керуючись ч.3 ст.469, ст.ст. 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 11.05.2016р., укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу - 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (680 грн.).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
При цьому, відповідно до положення ч.3ст.394 КПК України, цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суддя: