Справа №512/379/13-к
10.12.2013 Провадження №1-кп/512/28/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бростовської Н.О.,

секретаря Пустовіт С.П.,

за участю

прокурора Камінської Л.А.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, кримінальне провадження №0000133, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2013р., по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Ульяновського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, який зареєстрований і проживає за адресою с.Дубинове, вул.Прибережна, 37, Савранського району, Одеської області, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2013р. приблизно о 03год. в с.Дубинове по вул.Покотило, Савранського району, Одеської області, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, наніс ОСОБА_2 два удари правою рукою в область правого ока, завдавши останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта Савранської центральної районної лікарні ОСОБА_3 №12А від 23.04.2013р. у потерпілого ОСОБА_2 виявлені наступні тілесні ушкодження: ушиблена рана правої підочної області. Вказане тілесне ушкодження завдано в наслідок дії руки людини і потребує для свого загоєння не менше 6 днів і не більше 21 дня і по цьому критерію згідно п.п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя від 17.01.1995р. №6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призводять до короткочасного розладу здоровя (а.п.23).

Умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, тобто нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_1 24.04.2013р. (а.п.40-41).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не застосовувався.

Потерпілий ОСОБА_2 до початку судового розгляду цивільний позов про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, заподіяної вказаним кримінальним правопорушенням, не предявив, подав до суду заяву про те, що претензій до обвинуваченого не має, судовий розгляд просив провести за його відсутності (а.п.13).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в обсязі предявленого йому обвинувачення та пояснив, що на початку квітня цього року вночі він зі своїми знайомими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повертався з місцевого бару, де він випив пляшку пива, до себе додому. Вони йшли і розмовляли про дівчат, а по переду них йшов ОСОБА_2 з дівчиною, який з невідомих йому причин підійшов до нього, схопив руками за куртку і хотів ударити в обличчя, але він відхилився від удару. Після цього ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 два удари в область правого ока, від яких той упав на землю, а він пішов додому. Наступного дня до нього прийшли працівники міліції і спитали про бійку з ОСОБА_2, про що він одразу ж їм все розповів.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_1 щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винним.

Судом зясовано, що показання обвинуваченого є достовірними і узгоджуються з його показаннями даними під час досудового розслідування.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_1 своєї вини в обсязі предявленого йому обвинувачення, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємоповязаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаною статтею, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу в силу ч.2 ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, а також всі обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого.

Як особа ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, одружений, на утриманні має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_6, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.63), працездатний, але постійної роботи не має, на обліку в Савранському районному центрі зайнятості як безробітний не перебуває, утримує сімю за рахунок праці по найму, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра Савранської ЦРЛ не перебуває (а.п.61, 62), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.59-зворот).

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного спяніння.

До обставин, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 згідно ст.66 КК України, суд відносить визнання ним своєї вини, щире каяття, дачу правдивих показань щодо кримінального провадження, наявність на його утриманні малолітньої дитини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_1 слід обрати покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази і процесуальні витрати, що передбачені ст.118 КПК України, у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.66, п.13 ч.1 ст.67, ч.2 ст.125 КК України, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді 150 (ста пятидесяти) годин громадських робіт на строк.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його законним представником чи захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілим або його законним представником чи представником у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області ОСОБА_6