Справа № 534/412/16-к
Провадження № 1-кп/534/63/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження № 000307 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби Глобинського району, Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, обіймаючого посаду поліцейського ізолятора тимчасового тримання Комсомольського відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області в званні «рядовий поліції», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.2 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин в сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин:
01 лютого 2016 року, о 13.02 год., поліцейський ІТТ Комсомольського ВП ОСОБА_6 , переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, діючи умисно, в телефонному режимі погодився на пропозицію невстановленої органом досудового розслідування особи (абонентом НОМЕР_1 (а.с. 118-119), з використанням свого посадового становища передати за винагороду наркотичний засіб особам, які утримувались в ІТТ Комсомольського ВП (протокол негласної слідчої дії (а.с. 157).

Діючи за домовленністю, шість годин потому, в цей же день, о 19.28 год. ОСОБА_6 , під час слідування на службу, по телефону все з тим же абонентом НОМЕР_1 (протокол негласної слідчої дії (а.с. 158). попередньо узгодив місце і час передачі наркотичного засобу та винагороди, і декілька хвилин потому, на зупинці громадського транспорту «вул. Добровольського» в Комсомольську отримав від невстановленої особи три паперові згортки з наркотичною речовиною для наступної передачі арештованим та готівкові кошти в сумі 280 грн. в якості винагороди за вчинення дій, пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів.

Зберігаючи наркотичний засіб при собі з метою подальшого, у відповідності із досягнутою домовленістю, незаконного збуту стороннім особам, ОСОБА_6 прослідував до приміщення Комсомольського відділення поліції, де при вході в холі приміщення, о 19-48 год. 01 лютого 2016 року був затриманий працівниками УСБУ в Полтавській області. При особистому обшуку обвинуваченого, у останнього серед іншого було виявлено та вилучено готівкові кошти в сумі 371 грн. та три паперові згортки з наркотичним засобом каннабісом маса якого в перерахунку на суху речовину (згідно із висновком хімічної експертизи а.с. 82-83) становить відповідно 0,968 г., 2,623 г., 2,961 г.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_6 не визнав, заперечивши умисел на збут наркотичних засобів. Фактично підтвердивши факт незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів та отримання винагороди 01 лютого 2016 року за обставин, зазначених в мотивувальний частині вироку, суду показав, що надавши згоду невідомій особі передати за винагороду наркотичні засоби арештованим особам та отримавши відповідну винагороду, в дійсності не мав наміру передавати наркотик, вирішивши залишити його для особистого вживання. З огляду на чисельність та настирливість пропозицій, що останнім часом надходили йому в телефонному режимі, погодитись на пропозицію передачі наркотиків визнав за краще, ніж спробу відмовити в цьому. Власну позицію в суді в частині визнання умислу на збут наркотиків під час укладення угоди про визнання винуватості (а.с. 23-26), пояснив сподіванням на призначення покарання з іспитовим строком.

Факт вилучення наркотичного засобу та готівкових коштів на місці затримання обвинуваченого підтвердили допитані в судовому засіданні свідки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були залучені органом досудового розслідування в якості понятих під час проведення обшуку затриманого і показання яких цілком узгоджуються із наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема - протоколом обшуку ОСОБА_6 (а.с. 98-100), який не викликає сумніву в своїй достовірності, проведений з дотриманням передбаченої КПК України процедури (а.с. 101-104), містить в собі всі необхідні реквізити, кожен предмет, виявлений при огляді, значиться пред`явленим понятим, має детальний опис упаковки із зазначенням місця його безпосереднього зберігання та виявлення, і цілком збігається із описом, наданим експертом під час проведення хімічної експертизи (а.с. 29-33).

Водночас наявність суб`єктивної сторони, спрямованої на збут наркотичних засобів в діях обвинуваченого, що ним на разі заперечується, знайшла своє підтвердження в суді на підставі наступних доказів:
У відповідності із функціональними обов`язками (а.с. 114), ОСОБА_6 , який обіймає посаду поліцейського ІТТ і виконує обов`язки постового внутрішнього посту біля камер з утримуваними особами в них, підпорядковується начальнику ІТТ, черговому та його помічнику і зобов`язаний здійснювати постійний нагляд за поведінкою в камерах затриманих і взятих під варту осіб, та дотримуватись правил охорони під час виведення утримуваних осіб з камер. Постовому заборонено самостійно виводити затриманих та взятих під варту осіб з камер без відповідного на це дозволу чергового або начальника ІТТ.

Заперечуючи наявність умислу на збут наркотичних засобів, ОСОБА_6 , наводячи зміст власних функціональних обов`язків, зокрема задекларовану ними заборону самостійного виведення арештованих з камер, послався на неї, як на одну з об`єктивних причин, що унеможливлюють передачу арештованим наркотичних засобів в силу займаної ним посади та кола делегованих повноважень.

Водночас зміст тих же функціональних обов`язків не виключає можливості безпосереднього контакту постового ІТТ з засудженими безпосередньо через кватирку в дверях камер, як під час порушення ними встановлених правил поведінки в ІТТ /п.2 Інструкції обов`язки постового/ так і під час роздачі ним їжі - згадані повноваження постового підтвердив допитаний судом в якості свідка начальник Комсомольського ІТТ ОСОБА_9 .

Доводячи відсутність умислу на збут наркотичних засобів, та намагаючись в противагу пред`явленому обвинуваченню довести власну схильність до вживання наркотиків, ОСОБА_6 зазначив, що вживає коноплю з періодичністю 1-2 раз на тиждень, на підтвердження чого послався на показання свідка ОСОБА_10 - жінки, з я кою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ОСОБА_10 показала суду, що одного разу стала свідком тому, як обвинувачений біля під`їзду будинку, де проживає, курив коноплю. Вміст цигарки свідок з її слів визначила через відсутність власної алергічної реакції на тютюн, з чого дійшла висновку, що ОСОБА_6 курив коноплю.

Водночас схильність ОСОБА_6 до вживання наркотичних засобів не підтвердив суду жоден з його колег по роботі / ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 /, що по суті також є малоймовірним за умови щорічного медичного освідування працівників поліції, зокрема і на предмет вживання заборонених речовин.

І на останнє, зміст розсекречених протоколів за наслідками здійснення негласних слідчих дій у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, яка передавалась з телефону ОСОБА_6 - абонент НОМЕР_2 , за умови що під час неодноразових телефонних розмов обвинуваченого /зокрема ініційованих ним самим /а.с. 142,143/ в т.ч. з особами асоціальної направленості - раніше судимими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на призвістко « ОСОБА_15 », ОСОБА_16 на призвістко « ОСОБА_17 » (а.с. 118-119, 135,136) обговорювалось та узгоджувалось з днями чергування обвинуваченого питання передачі алкогольних напоїв та коноплі (а.с. 143), шмалі (а.с. 145), трави (а.с. 149), плану (а.с.134), дурман-трави (а.с. 155), в т.ч. за умови попереднього перерахування згаданими особами готівки на платіжну картку обвинуваченого за зазначеними ним реквізитами (а.с. 148), за переконанням суду є свідченням направленості умислу ОСОБА_6 на передачу наркотичних засобів в місця позбавлення волі за винагороду.

Зв`язок фактичних даних з обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а саме: доведеність факту телефонної розмови ОСОБА_6 , яка відбулася 01 лютого 2016 року з невідомою особою на предмет передачі наркотичного засобу засудженого ОСОБА_18 , який утримувався в Комсомольському ІТТ протягом періоду 01, 02 лютого 2016 року (а.с. 167) та вилучення у ОСОБА_6 наркотичного засобу через декілька хвилин після розмови, яка стосувалась узгодження місця передачі наркотичного засобу в тому обсязі та кількості, з огляду на форму його пакування та певної відмітки на одному із згортків у вигляду двох букв «ЯР» (а.с. 99), які співпадають з начальними буквами у прізвищі « ОСОБА_19 » за наявності непрямих відомостей про те, що на картку обвинуваченого періодично перераховувались кошти сторонніми особами, опосередковано, через проміжні факти шляхом послідовних висновків, зроблених в т.ч. на підставі непрямих доказів, дають суду підставу дійти остаточного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину і наголосити на тому, що обвинувачений, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, діючи умисно, незаконно передав наркотичну речовину у місця позбавлення волі, що відповідає наданій органом досудового розслідування правовій кваліфікації його дій за ч.2 ст.307 КК України.

Згаданий висновок зроблений судом з врахуванням роз`яснень, що містяться в п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», згідно з якими «злочини, передбачені ст.ст. 307,309 або 311 КК України визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію з тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації, як готування до злочину або як замах на злочин не потребує». Отже, за доведеності в діях ОСОБА_6 єдиного умислу на придбання, зберігання та передачу в місця позбавлення волі наркотичного засобу, вчинене ним кримінальне правопорушення щодо одного й того ж предмету злочину без значного розриву в часі належить розглядати, як єдиний злочин.

Заперечення ОСОБА_6 умислу на збут наркотичних засобів, і як наслідок відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України розцінене судом нічим іншим, як спробою тлумачити події у вигідному для себе світлі, а наведені ним обґрунтування, які за його посиланням спростовують наявність умислу на збут, про що свідчить відсутність прямих доказів його причетності до вчинення дій, пов`язаних з незаконним збутом наркотиків та наявність об`єктивних причин, що унеможливлюють їх передачу засудженим в силу обсягу покладених на нього повноважень, не є обставинами, які в сенсі вимог ст..84 КПК України виключають інші, представлені у справі докази, в т.ч. непрямі, які у своєму логічному зв`язку, у відповідності до положень ст..85 КПК України за умови їх належності визнаються законом такими, що можуть підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Крім того, доведеність факту систематичного телефонного спілкування обвинуваченого на предмет передачі наркотичних засобів в місця позбавлення волі, більш того, їх неодноразове отримання наряду з винагородою, що по суті не заперечується самим обвинуваченим, який пояснює ці факти наявністю іншого умислу, дають суду право, у відповідності до положень ч.3 ст.88 КПК України вважати дану обставину допустимим доказом тому, що вчинене обвинуваченим 01 лютого 2016 року кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним придбанням і зберіганням наркотичного засобу з метою його передачі в місця позбавлення волі, цілком узгоджувалось із схильністю обвинуваченого до вчинення дій, пов`язаних із передачею заборонених до обігу предметів в місця позбавлення волі.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, суд наголошує про наступне:
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Із змісту представлених суду довідок (а.с. а.с. 43,45) вбачається, що на обліках у лікаря-нарколога та психіатра ОСОБА_6 не перебуває. Значиться зареєстрованим та фактично проживає в м. Кременчуці. За місцем проживання, характеризується як особа, на яку не надходять скарги (а.с. 41).

В ОВС працює з 28 лютого 2013 року. На посаді поліцейського - з 07 листопада 2015 року. За час служби в ОВС та НП рядовий ОСОБА_6 зарекомендував себе в цілому задовільно. Не завжди міг прийняти вірне рішення в службових питаннях. В роботі здебільш пасивний, ініціативу проявляв за необхідністю. За період служби неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності. (а.с. 34). Інші характеризуючи дані в матеріалах справи не представлені.

Отже, вирішуючи питання про вид та міру покарання, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину з врахуванням суб`єкту та обставин його вчинення, за відсутності підстав щодо застосування положень ст. 69 КК України, суд вважає, що вчинення представником влади суспільно небезпечного злочину у сфері обігу наркотичних засобів, за умови, що наркоманія належить до глобальних проблем сучасності, має потягнути за собою лише реальний вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.307 КК України.

Мінімальний, в межах санкції згаданої норми строк визначений судом за відсутності обтяжуючих покарання обставини.

З метою здійснення морального впливу на особу обвинуваченого, при призначенні остаточного покарання за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, судом, у відповідності до положень ст. 54 КК України застосована додаткова міра покарання у вигляді позбавлення спеціального звання «рядовий поліції».

Питання про судові витрати та речові докази вирішене судом у відповідності до положень ст. 100, ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст..307 КК України із призначенням покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та позбавленням спеціального звання «рядовий поліції».
До вступу вироку в законну силу, з метою забезпечення належного виконання судового рішення, запобіжний захід у відношенні засудженого залишити попередній тримання під варто.

Строк покарання відраховувати з часу затримання з 01 лютого 2016 року з 19-48 год.
Речові докази по справі (а.с. 27): пакет з наркотичною речовиною знищити, готівкові кошти в сумі 371 грн. конфіскувати на користь держави.

На користь держави стягнути з засудженого витрати, пов`язані з проведенням хімічної експерти (а.с. 28) в сумі 491 грн.04 коп.

На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1