Єдиний унікальний номер № 285/809/16-к
Провадження № 1-кп/0285/217/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого- адвоката ОСОБА_5 ,

представника ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" - ОСОБА_6 ,

представника ПАТ "НАСК "ОРАНТА" ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/809/16-к 0001597 від 29.10.2013 року) по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Яблунець, Ємільчинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого слюсарем-водієм ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство", одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
28.10.2013 року, близько 16 години 35 хвилин, по вулиці Промисловій, в с. Наталівка, Новоград-Волинського району ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем УАЗ 452 Д р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Державному лісомисливському господарству.

Водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем УАЗ 452 Д р.н. НОМЕР_2 та виїжджаючи з другорядної дороги вулиці Промислової на автодорогу Васьковичі-Шепетівка, в порушення вимог п. 2.36), п. 10.4, п. 16.3, п. 10.5 та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, був неуважним, перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в напрямку автодороги Васьковичі-Шепетівка, виїжджаючи з другорядної дороги та виконуючи поворот, не зупинився перед краєм перехрещуваної проїзної частини та, не надавши переваги велосипедистці ОСОБА_9 , яка рухалася зліва направо по головній дорозі, допустив виїзд керованого автомобіля на смугу руху головної дороги, внаслідок чого вчинив наїзд правим боком переднього бамперу автомобіля УАЗ у гвинт кріплення сидіння велосипеда "Аіст", передньою панеллю автомобіля УАЗ на рівні правої фари у ділянку правої сідниці з формуванням синця та крововиливу в м`які тканини її, а також передньою панеллю автомобіля в середню третину зовнішньої поверхні правого плеча з утворенням синця, від чого відбулося відкидання тіла ОСОБА_9 з послідуючим падінням її з велосипеда зі співударянням потиличною ділянкою голови зліва та зовнішньою поверхнею лівого плеча об контактуючу поверхню приземлення, з утворенням відкритої черепно-мозкової травми та синця на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедистка ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: крововиливів в речовину головного мозку по базальній та конвекситальній поверхнях лівої скроневої, тім`яної та лобної часток, на базальній та конвекситальній поверхнях правої скроневої, тім`яної та лобної часток, в ліву півкулю мозочку та в ділянку стовбурової частини мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку вказаних ділянок, крововиливу під тверду мозкову оболонку в правій тім`яно-скроневій ділянці, перелому потиличної кістки зліва в ділянці склепіння та основи черепа, крововиливів в м`які тканини голови в потиличній ділянці зліва, в правій тім`які тканини голови в потиличній ділянці зліва, в правій тім`яноскроневій ділянці, забійної рани в потиличній ділянці дещо зліва, синця навколо правого ока, синців на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синця на правій сідниці розмірами 6x4 см з крововиливом в м`які тканини, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла у лікарні та які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Порушення водієм автомобіля УАЗ 452 Д р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 п. 2.36), п. 10.4, п. 16.3, п. 10.5 та п. 16.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 28.10.2013 року їхав за вказівкою начальника гаража в лісгосп, не пропустив велосипедистку та збив її правою частиною автомобіля. У вчиненому щиро кається. Сам пропонував потерпілому кошти на лікування та поховання. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 , визнав частково, в частині моральної шкоди в сумі 2171 гривень. Пояснив, що компенсував вже потерпілому 40000 гривень (моральну шкоду, витрати на поховання і встановлення пам`ятника, витрати на експертизу). На підтвердження надав чек. Більше сплачувати за позовом не може, вважає, що компенсував достатньо. Водійський стаж має з 1996 року. Майже 10 років працює в ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство". Після ДТП підприємство повідомило страховика про страховий випадок на протязі 3-х днів. Просить звільнити від відбування покарання по амністії.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України, його винність підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонували на мобільний телефон та повідомили, про те, що матір збила машина. Мати померла в лікарні. Гроші від обвинуваченого в сумі 40 000 гривень не отримував. До страхової кампанії не звертався, оскільки на той час обвинувачений вину не визнав. До ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" також не звертався. Заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в сумі 647 000 гривень (147 000 - матеріальна шкода та 500 000 - моральна). Вподальшому подав заяву про уточнення позовних вимог. Просить стягнути з ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" на свою користь 159 029,64 гривні матеріальної шкоди, завданої злочином; з обвинуваченого ОСОБА_8 460 000 гривень моральної шкоди, а всього - 619 029,64 гривень та 7500 гривень судового збору. Від матеріальних претензій до ПАТ "Національна страхова компанія "ОРАНТА" відмовляється, так як потерпілому невідомо, чи повідомлялось страховику про страховий випадок. Просить призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання на підставі акту амністії.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми та фототаблиці до нього від 28.10.2013 року слідує, що дорожньо-транспортна пригода відбулася по вулиці Промисловій, в с. Наталівка, Новоград-Волинського району, де виявлено транспортні засоби після ДТП (а.с. 25-36).

З протоколу огляду транспортного засобу від 28.10.2013 року слідує, що механічних пошкоджень на автомобілі УАЗ 452 Д р.н. НОМЕР_2 не виявлено (а.с. 37- 41).

З постанови про визнання речовими доказами від 29.10.2013 року слідує, що автомобільУАЗ 452 Д р.н. НОМЕР_2 та велосипед "Аіст" визнано речовими доказами та направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання Новоград-Волинського ВП (Шепетівське шосе, 1, м. Новоград-Волинський) (а.с. 42).

З висновку експерта № 102 від 02.11.2013 року з фототаблицями до нього слідує, що на автомобілі УАЗ 452 Д р.н. НОМЕР_2 зовнішних ознак і технічних несправностей, які б впливали на працездатність гальмової, ходової системи, рульового керування ТЗ і могли бути у причинному зв`язку з ДТП, не виявлено (а.с. 43-51).

З висновку експерта № 317 від 31.12.2013 року слідує, що смерть ОСОБА_9 настала від отриманих тілесних ушкодженнь у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: крововиливів в речовину головного мозку по базальній та конвекситальній поверхнях лівої скроневої, тім`яної та лобної часток, на базальній та конвекситальній поверхнях правої скроневої, тім`яної та лобної часток, в ліву півкулю мозочку та в ділянку стовбурової частини мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку вказаних ділянок, крововиливу під тверду мозкову оболонку в правій тім`яно-скроневій ділянці, перелому потиличної кістки зліва в ділянці склепіння та основи черепа, крововиливів в м`які тканини голови в потиличній ділянці зліва, в правій тім`які тканини голови в потиличній ділянці зліва, в правій тім`яноскроневій ділянці, забійної рани в потиличній ділянці дещо зліва, синця навколо правого ока, синців на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синця на правій сідниці розмірами 6x4 см з крововиливом в м`які тканини (а.с. 52-55).

З висновку експерта № 3/19 від 28.01.2014 року слідує, що у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля УАЗ-452Д н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 10.4, 16.3 ПДР України (а.с. 66-68).

З висновку експертів № 4297/11958/14-52 від 08.09.2014 року слідує, що в данній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_8 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 10.5, 16.3 ПДР України та п. 16.11 ПДР (а.с. 72-78).

З висновку експерта № 2 від 07.05.2015 року слідує, що синці, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_9 , на правих верхній і нижній кінцівках (сідниці) могли виникнути внаслідок контакту з передньою поверхнею автомобіля в ділянці бампера і фари з послідуючим падінням потерпілої з велосипеда на асфальт і розвитком важкої черепно-мозкової травми, при цьому напрямок травмуючої сили був направлений зліва направо, що підтверджується лінією перелому кісток від потиличної кістки зліва вниз на основу черепа. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений на правій половині тіла постраждалої ОСОБА_9 , може не противорічити показам водія ОСОБА_8 про те, що велосипедистка зачепилась за передній бампер та проїхавши близько 1-2 метра впала спиною на дорогу, проте чи автомобіль рухався чи стояв на місці, комісія експертів відповісти не може. Враховуючи відсутність характерних ознак в наявному комплексі механічних пошкоджень автомобіля УАЗ-452Д д/н НОМЕР_2 , за якими можливо було б в категоричній формі визначити рухомий чи нерухомий стан вказаного автомобіля на момент зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 - відповісти на дане питання не представляється можливим (а.с. 81-85).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 11.03.2016 року з фототаблицями до нього слідує, що ОСОБА_8 розказав і показав, як саме здійснив наїзд на велосипедистку 28.10.2013 року, по вулиці Промисловій, в с. Наталівка, Новоград-Волинського району (а.с. 121-128).

Проаналізувавши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та його необережні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вину визнав повністю, розкаюється у вчиненому, вперше вчинив необережний тяжкий злочин із тяжкими наслідками, частково відшкодував заподіяну шкоду, за місцем проживання і роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, на утриманні має двоє малолітніх дітей, потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

З врахуванням вищевикладеного, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Разом з тим, відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін" від 26.05.2014 року № 223-75704-14 судам роз`яснено, що суд, установивши на стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, за доведеності вини особи, за її ініціативою щодо застосування закону «Про амністію у 2014 році», а також за відсутності заперечень з її сторони якщо вона не була ініціатором, постановляє обвинувальний вирок із звільненням особи від відбування покарання.

Враховуючи, те що обвинувачений ОСОБА_8 має двоє малолітніх дітей, дочок - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким не виповнилося 18 років та стосовно яких останній не позбавлений батьківських прав, він підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році".

Розглядаючи уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" 159 029,64 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином, а з обвинуваченого ОСОБА_8 460 000 гривень моральної шкоди та 7500 гривень судового збору за подачу позовної заяви, суд виходить з наступного.

В уточненій позовній заяві позивач відмовився від вимог до ПАТ "Національна страхова компанія "ОРАНТА" хоча у первісному позові вимоги до страховика заявляв і суд залучив до участі у справі представника страхової компанії у якості співвідповідача.

Представник цивільного співвідповідача ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" - ОСОБА_6 заявлений цивільний позов потерпілого не визнав. Вважає, що це відповідальність страховика. Вважає, що шкоду має відшкодовувати страховик, а оскільки вимоги до нього не заявлені, просить відмовити в задоволенні позову.

Обвинувачений ОСОБА_8 позов визнав частково, в частині морального відшкодування. Пояснив, що вже сплатив потерпілому в добровільному порядку 40 000 гривень. Вважає, що шкоду має відшкодовувати страховик, позов до якого не пред`явлений, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Залучений в якості цивільного співідповідача представник ПАТ "НАСК "ОРАНТА" ОСОБА_7 заявлений первісний цивільний позов не визнав, подав свої заперечення і пояснив, що потерпілий не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди, а отже і підстав для відшкодування не має.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого до обвинуваченого ОСОБА_8 заявлені безпідставно.

Саме ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" мало відшкодовувати всю шкоду, завдану її працівником водієм ОСОБА_8 під час виконання своїх трудових обов`язків.

Однак, як випливає зі змісту цивільного позову, і це підтверджується матеріалами кримінального провадження, автомобіль УАЗ 452 Д р.н. НОМЕР_2 , що належав ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" та яким керував на момент ДТП ОСОБА_8 , у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», був застрахований страховою компанією ПАТ "НАСК "Оранта", про що свідчить Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1118914 від 13.03.2013 року (а.с. 110). Відповідно до вказаного договору, який на момент скоєння ДТП, тобто на момент заподіяння шкоди, був дійсний, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 100 000 грн.

За таких обставин, саме страхова компанія ПАТ "НАСК "Оранта" має відшкодовувати шкоду, заподіяну застрахованим наземним транспортним засобом, в межах лімітів, визначених умовами договору обов`язкового страхування.

І лише у випадку недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" зобов`язано сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Це передбачено ст. 1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказані вимоги передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004№ 1961-IV.

Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України за № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» увагу судів звернуто на те, що відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за № 1961-IV від 01.07.2004 року на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність у відмові в задоволенні заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_10 . При цьому роз`яснює потерпілому право заявити позов в порядку цивільного судочинства.
Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом основного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році".

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 до ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" та ОСОБА_8 про стягнення 619 029, 64 гривень матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - відмовити.

Роз'яснити потерпілому право заявити позов в порядку цивільного судочинства.
Судовий збір в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень, сплачений відповідно до квитанції від 31.03.2016 року (отримувач Новоград-Волинське УДКСУ, р/р 0007, ГУДКСУ в Житомирській області, МФО 811039, код бюджетної класифікації 22030101) повернути ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер клієнта - НОМЕР_3 ).
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2543 гривні 70 коп.

Речові докази по справі:

- автомобільУАЗ 452 Д р.н. 18-12 ЮВ, який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання Новоград-Волинського ВП - повернути ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство";

- велосипед "Аіст", який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання Новоград-Волинського ВП -повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: