Справа № 466/652/16-к
У Х В А Л А
04 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004469 від 22.12.2015 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.3 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004469 від 22.12.2015 року.

01.06.16. захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав клопотання про визнання доказів недопустими та 08.07.16 доповнення до зазначеного клопотання.

В обґрунтування клопотання просив постановити ухвалу, якою визнати недопустимими та виключити з переліку доказів:

- Довідку ТзОВ «Телевідео» від 21.12.2015 року;

- Заяву ОСОБА_7 від 19.12.2015 року;

- Рапорт ст. інспектора Шевченківського ВП від 23.12.2015 року;

- Пояснення ОСОБА_3 від 19.12.2015 року;

- Висновок № 002907 ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» від 19.12.2015 року;

- Клопотання ОСОБА_5 про долучення до матеріалів к/п документів та фотографії з додатками від 28.12.2015 року;

- Клопотання ОСОБА_5 про долучення до матеріалів к/п договору суборенди майна (меблів) з додатками від 29.12.2015 року;

- Заяву ОСОБА_5 про долучення до матеріалів к/п дерев`яного стола від 29.12.2015 року;

- Протокол огляду предметів від 28 грудня 2015 року з фототаблицею до нього;

- Постанову про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 28 грудня 2015 року;

- Протокол огляду диска від 28.12.2015 року;

- Постанову про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 28 грудня 2015 року;

- Речовий доказ диск DVD-R «Verbatim» 1 шт. у паперовому білому конверті;

- Протокол про роз`яснення особі, якій оголошується про підозру, права на участь захисника від 30.12.2015 року;

- Заяву ОСОБА_3 про відмову від захисника;

- Протокол проведення слідчого експерименту від 12.01.2016 року та фототаблиці до нього;

- Рапорт Слідчого СВ Шевченківського ВП ОСОБА_8 від 12.01.2016 року про те, що нею встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173, 51 КУпАП, про що додається витяг із бази «Армор»;

- висновок експерта № 2202 від 22.12.2015 року в частині зазначення виду знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження, механізму виникнення ушкодження (синець міг виникнути в наслідок контакту із бетонними сходинками під час падіння) та давності (терміну) спричинення тілесних ушкоджень (19 грудня 2015 року).

При цьому зазначаючи, що згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, а зазначені докази отримані з порушенням встановленої процедури, внаслідок такі слід визнати недопустимими.

У відповідності до ст. 214 ч 3 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

В свою чергу, згідно ст. 84 ч. 1 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку.

Оскільки диск на якому, за твердженням сторони обвинувачення, зображено, як ОСОБА_3 перебуваючи на терасі кафе-бару «Яна» по вул. Лінкольна, 53 у м. Львові, вчинив хуліганські дії, отриманий поза межами регулювання кримінальним процесуальним законом, то такий диск із наявною на ньому відеоінформацією є недопустимі докази у рамках даного кримінального провадження.

За цих підстав також є недопустимим доказом, і протокол огляду предметів від 28 грудня 2015 року, а саме огляду диску DVD-R «Verbatim», як похідний доказ від диску, що отриманий поза межами регулювання кримінальним процесуальним законом.

Одночасно, і постанова про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 28 грудня 2015 року, як похідний доказ від диску із наявною на ньому відеоінформацією, що отриманий поза межами регулювання кримінальним процесуальним законом є недопустимим доказом, а також і з тих підстав, що ця постанова не відповідає вимогам ст. 110 ч. 5 п. 3 КПК України, а саме відсутній зміст прийнятого процесуального рішення, тобто є незрозумілим, який саме предмет слідчий визнав та приєднав в якості речового доказу.

Одночасно Висновок № 002907 ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» від 19.12.2015 року також отриманий поза межами регулювання кримінальним процесуальним законом та до внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ст. 214 ч 3 КПК України), а від так такий висновок не може досліджуватись, як доказ в рамках даного кримінального провадження та є недопустимим. Крім того, як вбачається із висновку, ОСОБА_3 був доставлений на огляд, не інспекторами патрульної служби Управління національної поліції у м. Львові ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як ними було сказано під час дачі показів в судовому засіданні, а інспектором Шевченківського ВП ГУНП ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_4 просила у задоволенні клопотання відмовити, подавши письмові пояснення на спростування доводів захисника.

Потерпілий ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання з підстав

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо визнання доказів недопустимими та виключення їх переліку доказів: прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч.2 ст.290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно ст.ст. 94, 374 КПК України, оцінку доказам, які були досліджені під час судового розгляду кримінального провадження, суд надає в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Положенням ч. 3 ст. 17 КПК передбачено, що обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Вказані порушення, як зазначає захисник, допущені під час досудового розслідування, при чому даних про те, що процесуальні дії будь - ким з учасників провадження на час досудового розслідування оскаржувались сторона захисту не надала.

На даний час здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, та проводиться фактичне з`ясування обставин по кримінальному провадженню, в тому числі доводи сторони захисту обвинуваченого стосовно недопустимості доказів.

Обставин очевидної недопустимості доказів, які б вказували на неможливість продовження судового розгляду чи припинення його дослідження захисником в клопотанні не наведено та в судовому розгляді не встановлено.

Вказані у клопотанні питання допустимості доказів, суд вважає можливим вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 87, 89, 94, 243, 374 КПК України, -

ухвалив:

у задоволенні клопотання від 01.06.16. захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання доказів недопустими та виключення з переліку доказів і від 08.07.16 доповнення до зазначеного клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1