Справа № 461/7176/16-к
Провадження № 1-кс/461/5471/16
УХВАЛА
іменем України
10.11.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР

ВСТА
НОВИВ:
До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить зобов`язати прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 внести відомості в ЄРДР про кримінальні правопорушення, вчинені старшим слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 з підстав, вказаних у його заяві від 23.06.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що в червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення злочинів, старшим слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 за ст.ст. 367, 382 КК України. Стверджує, що відомості про вищевказаний злочин прокурором не внесені, тому просить скаргу задоволити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив таку задоволити з підстав, зазначених у скарзі.
У судовому засіданні слідчий та прокурор проти задоволення скарги заперечили. Зокрема зазначили, що ухвалою Самбірського районного суду Львівської області повернуто автомобіль та виконання даної ухвали доручено ПП ОСОБА_6 . Вказали на те, що ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів того, що він звертався до слідчого з клопотанням про повернення йому автомобіля, відтак вважають, що слідчим не було вчинено службової недбалості, на яку вказує ОСОБА_3 в заяві про вчинення злочину. Тому вважають, що підстав для внесення до ЄРДР відомостей про злочини за ст.ст. 367, 382 КК України немає.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Слідчим суддею встановлено, що 23.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення старшим слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 злочинів, передбачених статтями 367 та 382 КК України у зв`язку з невиконанням рішення суду щодо повернення ОСОБА_3 його автомобіля, який було тимчасово вилучено.
Прокуратурою Львівської області розглянуто в порядку ст.214 КПК України звернення ОСОБА_3 від 23.06.2016 року щодо вчинення старшим слідчим BP ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що виразилось у неповерненні ОСОБА_3 вказаного транспортного засобу.

Із листа Прокуратури Львівської області №06/1-6332-15 від 20.10.2016 року, який скеровано ОСОБА_3 вбачається, що під час проведення досудового розслідування ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28.12.2012 року задоволено клопотання слідчого та надано тимчасовий доступ до автомобіля учасника ДТП - «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 , із визначенням місця його зберігання на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Самбірського MB ГУМВС у Львівській області за адресою: вул.Бісківська, 9 хутір Рудня, Самбірського району, Львівської області.

В подальшому, 29.03.2013 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.286 КК України скеровано до Самбірського міськрайонного суду Львівської області. Ухвалою цього суду від 27.11.2014 року задоволено заяву ОСОБА_3 про повернення вищевказаного автомобіля.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2015 року роз`яснено порядок виконання вищевказаної ухвали. Цією ж ухвалою виконання ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.11.2014 року щодо повернення автомобіля доручено ПП ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що виконання ухвал Самбірського району Львівської області від 27.11.2014 року та від 19.05.2015 року старшому слідчому BPДТП СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 не доручалось.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016 року №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК України, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Так, слідчий суддя погоджується з висновками Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення старшим слідчим BP ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.367, 382 КК України, оскільки на останнього не покладався обов`язок щодо повернення ОСОБА_3 автомобіля «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 , відтак підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.

Окрім того, Прокуратурою Львівської області 20.10.2016 року ОСОБА_3 надано відповідь щодо його заяви про вищевказані злочини.
Згідно ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволені скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1