В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Луганськ, Луганської області, українки, громадянки України, не працюючій, з вищою освітою, не заміжній, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2013 року
за ст. 185 ч. 3 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
30 травня 2016 року о 17 годині 17 хвилин, ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за ч.3 ст.185 КК України на підставі вироку Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2013 тобто особою, в якої на підставі пункту 8 статті 89 КК України судимість за вчинення тяжкого злочину не погашена, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, шляхом підбору ключа до циліндрового механізму врізного замка на вхідних дверях офісного приміщення № НОМЕР_1 , що розташовується на 5 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , проникла всередину вказаного офісного приміщення, звідки викрала належний потерпілому ОСОБА_5 , електричний чайник марки «Delfa» модель «ДК 828», вартість якого відповідно до висновку експерта №11/453 від 26.07.2016 становить 269,18 гривень та грошові кошти в сумі 300 гривень, чим завдала потерпілому матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
Таким чином ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення вчинене повторно.
Так, досудовим слідством дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. З ст. 185 КК України .
В судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнала повністю, підтвердила вказані в обвинувальному висновку обставини, дала пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаялася у скоєному, просила її суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_6 просила суд не допитувати свідків, не оголошувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази ОСОБА_6 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння нею змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.
За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюються, при цьому допитати обвинувачену і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченої, зміст даної статті ОСОБА_6 роз`яснено..
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив встановлені судом обставини, зазначив що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, цивільний позов ним не заявлено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.
Оцінюючи зібрані докази, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю, її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_6 характеризується посередньо на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, фтизіатра не перебуває, та приходить до висновку, що їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Також, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без відбування призначеного покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, ОСОБА_6 слід звільнити від його відбування з випробуванням .
Цивільний позов - не заявлявся.
Судові витрати по справі , а саме кошти за проведену експертизу стягнути з ОСОБА_6 .
Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 4 / чотири / роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного їй покарання, якщо вона протягом випробувального строку - 2 (два ) роки - не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки передбачені п.2.3.4 ч.1 ст. 76 КК України.
Витрати на проведення експертизи, що становлять 439,80 гривень, стягнути з ОСОБА_6 одержувач: УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 0002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 812016, призначення: за товарознавчу експертизу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1