Провадження № 1-кп/760/607/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2016 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено в Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00003470 від 24.03.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, руського, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: 27.03.2008 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі; 13.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
24.03.2016 року приблизно о 17.20 годині обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 401, яке рухалось по бульвару Чоколівському, 28 в м. Києві, де знаходилось багато пасажирів, вирішив таємно викрасти чуже майно. З метою реалізації свого злочинного умислу, побачивши потерпілу ОСОБА_4 , яка стояла навпроти нього біля передніх дверей та тримала в руці сумку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчинені крадіжки, діючи із корисливих спонукань, та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, лівою рукою розстебнув блискавку сумки та витягнув з середини сумки грошові кошти в сумі 500грн. Проте, злочинні дії останнього були помічені потерпілою ОСОБА_4 , яка схопила його за ліву руку, в якій він тримав грошові кошти, та почала вимагати від нього повернути їх. Зрозумівши, що його дії викриті потерпілою, ОСОБА_6 відразу викинув грошові кошти на підлогу, таким чином, розпорядившись ними на власний розсуд. Після цього, ОСОБА_6 був затриманий працівниками УКР УПВ ГУНП в м.Києві, які в цей час перебували в даному маршрутному таксі. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілій завдано матеріальну шкоду у розмірі 500 грн.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 вину за ст.186 ч.2 КК України не визнав та пояснив, що 24.03.2016 року їхав із друзями з вокзалу в маршрутному таксі № 401. Стояв біля передніх дверей,спиною до дверей. Навпроти нього стояли дві жінки, одна з них ОСОБА_7 . Його друзі знаходились в кінці маршрутки, а один сидів на передньому сидінні зліва. Раптом ОСОБА_7 стала просити водія не відчиняти двері маршрутки, тому що у неї щось пропало. Чоловік, який знаходився в маршрутці,сказав, що він поліцейський, і заборонив виходити всім пасажирам з маршрутки. Коли приїхала оперативна група працівників поліції його та друзів вивели з автобусу, але в карманах та куртці нічого не знайшли. Потім від працівників поліції він дізнався, що у потерпілої вкрали гроші.

Незважаючи на невизнання своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєні інкримінованого йому злочину підтверджується показами потерпілої, свідків, письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 24.03.2016 року поверталась з роботи на маршрутному таксі № 401. Сумку, в боковому внутрішньому кармані якої, були гроші в сумі 2500 грн. купюрами по 500 грн, тримала однією рукою внизу. Стояла біля передньої двері, близько до неї обличчям стояв чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_8 , на зріст нижче її. Раптом відчула, що рука чоловіка в її сумці і вона схопила його за ліву руку, в якій була купюра 500 грн. Коли стала смикати його за руку, він цю купюру викинув під сидіння зліва. Перевіривши грошові кошти, що перебували в сумці, з`ясувалося, що замість 5 купюр по 500 грн, залишилось 3 купюри. До неї підійшов чоловік, який також перебував в маршрутці, і сказав, що він працівник поліції, тому вона зразу ж йому вказала на ОСОБА_8 , який викрав у неї гроші. Вона не може пояснити, як так сталося, що в сумці було 5 купюр по 500 грн, але вона бачила в руці ОСОБА_8 одну купюру, як він кинув під сидіння, і яку пізніше під час проведення огляду працівниками поліці було знайдено під переднім сидінням зліва.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 24.03.2016 року приблизно о 17 год. в маршрутному таксі № 401, яке відправляється з ж.д. вокзалу, під час оперативних заходів по відпрацюванню крадіжок в громадському транспорті, ОСОБА_6 , що стояв біля передньої двері, викликав підозру, оскільки озирався, притулявся до пасажирів. Потім почув, як потерпіла голосно стала вимагати від ОСОБА_8 віддати їй гроші. ОСОБА_8 в цей час,передав щось чоловіку, як пізніше з`ясувалось своєму знайомому, який сидів на передньому сидінні зліва. Під час проведення огляду під вказаним сидінням було знайдено зм`яту грошову купюру номіналом 500 грн.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 24.03.2016 року йому зателефонував ОСОБА_11 і повідомив про крадіжку в маршрутному таксі № 401. Він як старший групи зразу приїхав на місце вчинення злочину. Потерпіла повідомила, що ОСОБА_8 , стояв дуже близько до неї біля передніх дверей, а потім із сумки викрав гроші. Пасажири в маршрутці повідомили, що їх було четверо і вказали на ОСОБА_8 та трьох його друзів, яких вивели з маршрутки і викликали оперативно- слідчу групу. Йому відомо, що якісь гроші з маршрутки вилучались, але він був зайнятий іншими питаннями.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.03.2016 до Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції в м.Києві о 18.00 годині 05 хв. звернулась гр. ОСОБА_4 з заявою про вчинений злочин, в якій зазначила, що в маршрутному таксі № 401 невідомий чоловік відкрито викрав з її жіночої сумки грошові кошти в розмірі 1000 гривень двома купюрами по 500 грн.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.03.2016 року, оглянуто автобус марки Атамон, д.р.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, який розташований з лівої сторони від ділянки місцевості біля входу до підземного переходу та тротуару за адресою: м.Київ, бул. Чоколівський. Під переднім пасажирським сидінням зліва від входу через передні двері виявлено деформовану/пожмакану/купюру номіналом 500 грн. номер купюри №ЛЗ 8643214, яку було вилучено.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.03.2016 року, потерпіла ОСОБА_4 серед пред`явлених для впізнання осіб в приміщенні Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції в м.Києві за участю понятих вказала на особу обвинуваченого ОСОБА_8 пояснивши, що саме він 24.03.2016 року відкрито заволодів її грошовими коштами.

Постановою слідчого УП Солом`янського району ГУ НП в м.Києві від 25.03.2016 року було визнано в якості речового доказу гроші в сумі 500 грн. і передані потерпілій ОСОБА_4 під зберігальну розписку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинене повторно.

Між тим, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у відкритому повторному викраденні чужого майна грошових коштів в сумі 1000 грн. Однак, в судовому засіданні встановлено, і підтверджено належними і допустимими доказами, що ОСОБА_6 викрав грошові кошти в сумі 500 грн. і саме в такому розмірі завдав потерпілій матеріальну шкоду, а тому сума викраденого у розмірі 500 грн. підлягає виключенню з пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.
Доводи обвинуваченого про те, що він не мав наміру викрадати грошові кошти, в маршрутному таксі він їхав по своїм справам, спростовуються в судовому засіданні:

- показами потерпілої ОСОБА_4 яка чітко показала, що з обвинуваченим раніше не була знайома, вперше побачила його в маршрутному таксі, він стояв навпроти неї впритул, коли раптом відчула його руку в своїй жіночій сумці, де знаходились грошові кошти 5 купюр номіналом по 500 грн. отримана напередодні заробітна плата. Коли ж вона схопила його за руку в якій була одна купюра номіналом 500 грн,і стала тягнути, він викинув її під переднє пасажирське сидіння зліва;

- протоколом огляду салону маршрутного таксі, де під переднім пасажирським «сидінням з лівого боку знайдена зім`ята грошова купюра номіналом 500 грн;

- показами свідка ОСОБА_9 який показав, що перебуваючи в маршрутному таксі № 401 при виконанні професійних обов`язків працівника поліції ОСОБА_8 , який стояв біля передніх дверей, викликав у нього підозру, постійно оглядався, притулявся до пасажирів. Коли потерпіла стала в підвищеному тоні вимагати від нього віддати гроші, він щось передав чоловіку, який сидів на передньому пасажирському сидінні зліва. Пізніше під час огляду салону під тим сидінням були знайдена та вилучена скомкана грошова купюра номіналом 500 грн.

Зазначені покази потерпілої, свідків, логічні та послідовні, збігаються з іншими доказами, зібраними стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у своїй достовірності, тому судом приймаються за основу при постановлені вироку.
Доводи обвинуваченого про те, що він нічого не викрадав, а підозра на нього впала через те, що він раніше судимий, неспроможні, спростовуються показами потерпілої, яка стверджувала, що зі ОСОБА_6 взагалі ніколи знайома не була, а також частково показами самого обвинуваченого, який також підтвердив, що з потерпілою не знайомий.

Твердження ОСОБА_6 про його непричетність до вчинення злочину є позицією його захисту, а його показання про обставини події спростовуються зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події, який складався без дотримання встановленої КПК процедури, в якому зазначено, що огляд проводився не маршрутного таксі, що він не містить відомостей про стан освітлення та погодні умови, не зазначені всі особи, які були присутні при цьому, в графі про ознайомлення з протоколом вказано лише одне слово» вірно», в протоколі містяться пусті графи, при вилучені грошових коштів не дотримано вимог ст. 237 КПК України, ОСОБА_8 не роз`яснено право на захист, а тому вважається недопустимим доказом, визнання речовим доказом грошових коштів в сумі 500 грн. є також недопустимим доказам, оскільки під час огляду вилучено грошову купюру номіналом 500 грн. №ЛЗ 8643214, а речовим доказом визнано грошові кошти в сумі 500 грн, суд не приймає до уваги. Так, згідно протоколу огляду місця події від 24.03.2016 року, огляд проведений слідчим в присутності понятих, спеціаліста,а також ОСОБА_6 ,безпосередньо в салоні маршрутного таксі де відбулась крадіжка, а також на ділянці місцевості біля маршрутного таксі, під час проведення якого в салоні маршрутного таксі під сидінням було вилучено деформовану грошову купюру номіналом 500 грн. із зазначенням її серії та номеру, її було опечатано і скріплено печаткою, що не суперечить вимогам ст.237 КПК України,та визнано речовим доказом.
Недоліки в указаних процесуальних документах є неістотними і не можуть вплинути на правильність проведення процесуальних дій, в результаті яких отримані докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення майна у потерпілої ОСОБА_4 , та не перешкоджають прийняттю рішення по справі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливі злочини, скоїв злочин в період іспитового строку, за місцем реєстрації характеризується посередньо, не працює, перебуває на обліку в наркологічному диспансері.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Як орієнтує Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року в пункті 26 - у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеню тяжкості ,даних про особу обвинуваченого, стан здоров"я, який раніше судимий і злочин вчинив в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати реальне покарання з ізоляцією від суспвльства в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
У зв`язку з чим, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 13.07.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за постановленим вироком від 13.07.2015 року.

Цивільний позов не заявлений.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 була обрана у виді домашнього арешту.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /Чотири/ роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 13.07.2015 року у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /Чотири роки/ 6 /Шість/ місяців.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити обрану домашній арешт.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня фактичного затримання.

Речові докази: грошові кошти в сумі 500 грн. передані потерпілій ОСОБА_4 по зберігальній розписці після набрання вироком законної сили залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .