Справа № 487/346/16-к
Провадження № 1-кп/487/164/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0006382 від 10.12.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, громадянина України, з неповною освітою, неодруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.03.2002 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 21.07.2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
09.12.2015 року приблизно о 15:30 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, відпочиваючи з потерпілим ОСОБА_5 в одній компанії, побачив у останнього в кишені мобільний телефон марки «Nomi і240», після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 і з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, штовхнув ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю, чим заподіяв фізичний біль останньому.

Після цього ОСОБА_4 повторно відкрито викрав з кишені потерпілого мобільний телефон марки «Nomi і240» вартістю 658,90 гривень.

В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 658,90 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Крім цього, в період часу з 11.12.2015 по 12.12.2015, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в домоволодінні свого рідного брата ОСОБА_8 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Знаходячись у вищезазначений час, в указаному місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зламу замку, проник до кімнати будинку, доступ до якої йому був заборонений ОСОБА_8 , звідки таємно викрав зварювальний апарат «Дуга» вартістю 1700 грн., який належав ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1700 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України. Пояснив,09.12.2015 року о 15:30 годин, він знаходився на вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, відпочиваючи з потерпілим ОСОБА_5 в одній компанії, побачив у останнього в кишені мобільний телефон марки «Nomi і240», після чого він підійшов до ОСОБА_6 і штовхнув його, від чого останній впав на землю. Після чого він вийняв з кишені ОСОБА_9 мобільний телефон, та утримуючи викрадене при собіз місця вчинення злочину зник. Викрадений телефон збув за 250 гривень, кошти витративна власні потреби.

Також 12.12.2015 він перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в домоволодінні свого рідного брата ОСОБА_8 , після чого він зламав замок, проник до кімнати будинку, доступ до якої йому був заборонений ОСОБА_8 , та таємно викрав зварювальний апарат «Дуга». Утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник. Зварювальний апарат збув на території "Центрального ринку" за 500 гривень, кошти витратив на власний розсуд.

За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена повністю, і дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо виключно за умови ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_8 в розмірі 1700 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі згідно ст. 1166 ЦК України, та ст. ст. 127, 128 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України - чотири роки позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі
Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 30 грудня 2015 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 покарання, строк його попереднього ув`язнення в період з 30.12.2015 року по строк винесення вироку 11.02.2016 року включно з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Стягнути з ОСОБА_4 . на користь ОСОБА_8 1700 грн.
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя ОСОБА_1