ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше судимого:
-06.12.2007 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-01.04.2009 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 190 ч. 2, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28.11.2011 р. невідбуту частину покарання на підставі ст. 82 КК України замінено на покарання у виді обмеження волі, постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.09.2012 р. невідбуту частину покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 82 КК України замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання відбуте станом на 17.01.2013 р.,
за ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 12; ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 і ст. 15 ч. 2; ст. 263 ч. 1 КК України, та
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Западинці Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, учасника бойових дій, жителя АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ст. 115 ч. 2 п. 12; ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 і ст. 15 ч. 2; ст. 263 ч. 1 КК України,
ОСОБА_11 та ОСОБА_10 11 вересня 2015 року близько 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою умисного вбивства раніше їм знайомих потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин, обумовлених підозрами про наданя ОСОБА_6 інформації працівникам міліції про причетність ОСОБА_10 до вчинення крадіжок, взявши із собою ножі, прийшли до належної обвинуваченому ОСОБА_11 квартири АДРЕСА_3 , де в цей час з дозволу останнього тимчасово проживали потерпілі.
При цьому, зайшовши до квартири через вікно, реалізуючи свій умисел, діючи згідно з попередньою домовленістю, ОСОБА_11 напав на ОСОБА_6 та наніс йому декілька ударів ножем в область грудної клітини, після чого останній вирвав в ОСОБА_11 з рук ножа, викинув його та між ними розпочалась боротьба. В цей час ОСОБА_10 напав на ОСОБА_12 та, діючи з особливою жорстокістю, став наносити їй багаточисельні удари ножем в голову, обличчя, шию та грудну клітину, тобто в область життєво важливих органів. При цьому ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що завдає потерпілій сильного фізичного болю та особливих страждань, незважаючи на благання останньої не «вбивати» її, продовжував наносити їй удари ножем до моменту втрати потерпілою свідомості. Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_12 через короткий проміжку часу померла на місці події.
Після цього ОСОБА_10 з метою позбавлення життя і потерпілого ОСОБА_6 приєднався до ОСОБА_11 , який в ході боротьби із ОСОБА_6 з метою подолання його опору застосував спеціальний прийом, яким завів руки останнього за спину та утримував його ззаду, а ОСОБА_10 почав наносити багаточисельні удари ножем в область голови, обличчя та грудної клітини ОСОБА_6 до того часу, коли останній, втрачаючи свідомість, впав на підлогу.
Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи впевненими, що вчинили умисне вбивство ОСОБА_6 і ОСОБА_12 , залишили місце вчинення злочину.
12 вересня 2015 року близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_6 , прийшовши до свідомості, викликав працівників міліції та в подальшому був доставлений до Хмельницької обласної клінічної лікарні, де завдяки своєчасному наданню кваліфікованої медичної допомоги життя останнього було врятоване.
Внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 :
-потерпілій ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: множинних (сім) колото-різаних поранень бокових поверхонь шиї з ушкодженнями загальних сонних артерій та яремних вен, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої; колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки справа у верхній третині, яке проникає в праву плевральну порожнину та за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням, що у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої не перебуває; множинних різаних та колото-різаних ран обличчя, потиличної ділянки справа, передньої й бокових поверхонь шиї, передньої поверхні грудної клітки у верхній третині, плечових суглобів, правої пахвової ямки та плечей, правого ліктя, передпліч та кистей, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, і у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають;
-потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: множинних колото-різаних ран м`яких тканин правої половини передньої черевної стінки, лівої кисті, задньої поверхні лівої половини грудної клітки, правого передпліччя, лівого плеча, лівої вушної раковини, задньої поверхні верхньої третини шиї з переходом на потиличну ділянку голови зліва, лівої тім`яно-потиличної ділянки голови, задньої поверхні правої половини грудної клітки, в проекції правого кута нижньої щелепи, лівої половини підборіддя, в проекції лівого кута нижньої щелепи, лівої скроневої ділянки голови, лівої половини лобно-тім`яної ділянки голови, в проекції тім`я, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ран м`яких тканин ділянки лівого плечового поясу (в над-плечовій проекції по краю трапецієподібного м`язу спини, ключиці), з пошкодженням легені та накопиченням у плевральній порожнині повітря, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожний окремо, без передбаченого законом дозволу, а саме всупереч вимогам Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», при невставлених досудовим розслідуванням обставинах придбали та зберігали за місцем свого проживання бойові припаси, відповідно ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_4 , 60 набоїв до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - 5,45 мм з кулею підвищеної пробивної спроможності, до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, виробництва Луганського станкобудівного заводу, Україна, 1994 року випуску, а ОСОБА_11 в квартирі АДРЕСА_3 , 30 набоїв до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - 5,45 мм з кулею із сталевим осердям, до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У) ручного кулемета РКК-74, виробництва Ульянівського машинобудівного заводу, Росія, 1983 року випуску, до моменту їх вилучення 12.09.2015 р. під час проведення санкціонованих оглядів.
Винність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в скоєнні злочинів підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самих обвинувачених в суді про те, що 11 вересня 2015 року вони за місцем проживання ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_4 , розпивали спиртні напої, після чого направилисьдо місця тимчасового проживання їм знайомих ОСОБА_12 і ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_3 , в яку проникли через вікно кухонної кімнати, де ОСОБА_11 ножем, який мав із собою, умисно завдав ОСОБА_6 декілька ударів в область шиї та грудей, а ОСОБА_10 завдавав удари ножем ОСОБА_12 в область шиї. Після того, як потерпілі припинили чинити опір, вони покинули квартиру, по дорозі спалили свій одяг, на якому були сліди крові, а ножі, якими завдавали удари потерпілим, викинули.
Відомостями з протоколів та відеозаписів слідчих експериментів за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в ході яких кожен окремо показали як проникали в квартиру, вказали на механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 і ОСОБА_6 , місця, куди викинули знаряддя вчинення злочину ножі, та де спалили свій одяг. При цьому ОСОБА_10 стверджував та показав, яким чином завдавав потерпілій ОСОБА_12 удари ножем в область обличчя та шиї, а ОСОБА_11 , в свою чергу, показав, як завдавав удари ножем потерпілому ОСОБА_6 в голову, шию та груди, а коли потерпілі почали хрипіти, вони покинули квартиру. Крім того, ОСОБА_11 підтвердив, що ОСОБА_12 і ОСОБА_6 проживали у належній йому квартирі з його дозволу (т. 1 а.с. 231, т. 2 а.с. 225-230, 238-244, т. 3 а.с. 76).
Потерпілий ОСОБА_6 в суді показав, що 11 вересня 2015 року близько 23 год. він разом зі співмешканкою ОСОБА_12 перебували в квартирі АДРЕСА_3 , де проживали з дозволу власника цього помешкання ОСОБА_11 . В цей час через незачинене вікно він почув голоси знайомих йому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , при цьому останній сказав, що скоїть вбивство ОСОБА_12 , а його ( ОСОБА_6 ) вбивство вказав вчинити ОСОБА_11 . Після цього обвинувачені через вікно кухонної кімнати з ножами в руках проникли в квартиру, ОСОБА_11 сказав: «Ми прийшли вас вбивати», напав на нього, почав завдавати удари ножем в різні частини тіла, в тому числі в область серця, від одного з яких ніж зігнувся та ОСОБА_11 почав його рівняти. В цей час він намагався завадити ОСОБА_10 , який напав на ОСОБА_12 та, незважаючи на її благання не вбивати, завдавав їй чисельні удари ножем, в тому числі в область шиї, проте ОСОБА_6 не зміг захистити ОСОБА_12 , оскільки його схопив ОСОБА_11 , продовжив наносити удари ножем в спину, а він ( ОСОБА_6 ), обороняючись, вихопив ножа з його рук та відкинув в сторону. Надалі, під час боротьби із ОСОБА_11 останній схопив його, покликав ОСОБА_10 та сказав до нього: «Вбивай його», на що останній підійшов та почав наносити йому багаточисельні удари ножем в область голови, обличчя та грудної клітки, від яких він почав втрачати свідомість та впав на підлогу. При цьому ОСОБА_11 просив ОСОБА_10 дати йому ножа, щоб «дорізати» його ( ОСОБА_6 ), на що той відповів: «Він до ранку сам здохне». Вранці близько 9-10 год. він бачив як ОСОБА_11 повертався в квартиру та забирав ножа, яким наносив удари. Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні не заперечив факт його повернення зранку до квартири.
Крім того, потерпілий ОСОБА_6 ствердив, що за декілька днів до цих подій ОСОБА_10 запитував його, чому він повідомляв в міліцію про його ( ОСОБА_10 ) причетність до крадіжки кролів у місцевих жителів, на що він такий факт заперечив. Також вказав на розмову з приводу крадіжки з дільничним інспектором міліції ОСОБА_13 , що останній підтвердив в суді, вказавши при цьому, що проводив опитування серед місцевих жителів, деякі з яких вказували на можливу причетність до вчинення злочину ОСОБА_10 .
Потерпіла ОСОБА_7 в суді показала, що її матір ОСОБА_12 тривалий час співмешкала з потерпілим ОСОБА_6 та в їх сім`ї були гарні, доброзичливі стосунки. Про загибель матері вона дізналася в обідню пору 12.09.2015 р. від своєї тітки, а за декілька днів до цього матір повідомляла їй про надання ОСОБА_11 дозволу на проживання у належній йому квартирі АДРЕСА_3 ,разом з ОСОБА_6 . Пізніше вона відвідувала вказану квартиру, де бачила багато слідів крові.
За даними протоколу огляду місця події квартири АДРЕСА_3 , працівниками міліції було виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті та множинними тілесними ушкодженнями, сліди речовини бурого кольору по всій квартирі, одяг з такими слідами, сліди пальців рук та долоней, а також предмети, схожі на набої (т. 2 а.с. 1-29), а під час огляду місця проживання ОСОБА_10 квартири АДРЕСА_4 , виявлено сліди речовини бурого кольору та предмети, схожі на набої (т. 2 а.с. 154-156).
Відповідно до висновків судово-імунологічних експертиз на марлевих тампонах зі змивами слідів речовини бурого кольору, вилучених в ході огляду місця події з вхідних дверей, підлоги коридору, підвіконника кухонної кімнати, підлоги спальної кімнати квартири, одягу (двух пар джинсових штанів, бриджів, куртки, кофти), виявлена кров людини, яка може належати потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_6 . На марлевих тампонах зі змивами слідів речовини бурого кольору, вилучених в помешканні ОСОБА_10 з внутрішньої та зовнішньої поверхонь дверної ручки, бетонної плитки перед вхідними дверима, умивальника, на махровому полотенці, шматку тканини, підковдрі, виявлена кров людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_12 . На вилучених в ОСОБА_11 джинсових штанах знайдена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 35-70, 172-209, т. 3 а.с. 35-37, 54, 62, 68).
Згідно з висновком судової дактилоскопічної експертизи виявлені під час огляду місця події з внутрішньої та зовнішньої сторін рами вікна сліди пальців рук та слід долоні руки залишені обвинуваченим ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 75-87).
За даними висновків судово-медичних експертиз смерть ОСОБА_12 настала за 48 - 72 год. до проведення судово-медичного дослідження трупа внаслідок множинних колото-різаних поранень бокових поверхонь шиї з ушкодженнями загальних сонних артерій та яремних вен, які призвели до гострої крововтрати.
При дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлено такі тілесні ушкодження: множинні (сім) колото-різані поранення бокових поверхонь шиї з ушкодженнями загальних сонних артерій та яремних вен, одне колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа у верхній третині, яке проникає в праву плевральну порожнину, множинні різані (десять) та дві колото-різані рани обличчя, три різані рани потиличної ділянки справа, множинні різані (сімнадцять) та дві колото-різані рани передньої й бокових поверхонь шиї, множинні різані (вісімнадцять) та колото-різані (одинадцять) рани передньої поверхні грудної клітки у верхній третині, плечових суглобів, правої пахвової ямки та плечей, множинні колото-різані (п`ятнадцять) та різані (не менше дванадцяти) рани правого ліктя, передпліч та кистей, один крововилив на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглоба.
Множинні колото-різані поранення бокових поверхонь шиї з ушкодженнями загальних сонних артерій та яремних вен - заподіяні безпосередньо перед настанням смерті в результаті семи ударів гострим колюче-ріжучим предметом (предметами), можливо і ножем (ножами) з клинком, який має одне гостре лезо та «обушок», за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв"язку з настанням смерті.
Колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа у верхній третині, яке проникає в праву плевральну порожнину - заподіяне безпосередньо перед настанням смерті в результаті одного удару гострим колюче-ріжучим предметом, можливо і ножем з вищеописаним клинком, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебуває. Крововтрата, яка розвинулась внаслідок зазначеного поранення грудної клітки (правобічний гемоторакс 100 мл), сприяла настанню смерті.
Множинні різані та колото-різані рани обличчя, потиличної ділянки справа, передньої й бокових поверхонь шиї, передньої поверхні грудної клітки у верхній третині, плечових суглобів, правої пахвової ямки та плечей, правого ліктя, передпліч та кистей - заподіяні безпосередньо перед настанням смерті в результаті не менше ніж шістдесяти ріжучих та тридцяти колючих ударів гострим колюче-ріжучим предметом (предметами), можливо і ножем (ножами) з вищеописаним клинком, зазвичай кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають. Крововтрата, яка розвинулась внаслідок зазначених множинних ран, сприяла настанню смерті.
Крововилив па передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглоба - утворився в межах 6 годин до настання смерті від дії тупого предмету (від удару предметом чи при ударі до нього), зазвичай кваліфікується як легке тілесне ушкодження, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебуває.
Усі різані та колото-різані рани верхніх кінцівок ОСОБА_12 могли утворитись при захисті від ударів гострим колюче-ріжучим предметом. Зокрема, множинні різані рани долонь ОСОБА_12 ймовірніше за все утворились при хапанні останньою за даний гострий предмет.
Після отримання множинних колото-різаних поранень бокових поверхонь шиї ОСОБА_12 не могла здійснювати будь-які активні дії через миттєву втрату свідомості та швидкий темп настання смерті (до декількох хвилин), обумовлені гострою крововтратою. Врятувати життя ОСОБА_12 було неможливо у зв`язку з тим, що дані множинні поранення бокових поверхонь шиї не сумісні з життям.
Усі колото-різані рани, в тому числі й множинні колото-різані поранення бокових поверхонь шиї з ушкодженнями загальних сонних артерій та яремних вен, які стали причиною смерті ОСОБА_12 , могли утворитись за вказаним під час слідчого експерименту обвинуваченим ОСОБА_10 механізмом.
Смерть ОСОБА_12 настала через короткий проміжку часу (від декількох секунд до декількох хвилин) після отримання множинних колото-різаних поранень бокових поверхонь шиї з ушкодженнями загальних сонних артерій та яремних вен.
У потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран м`яких тканин правої половини передньої черевної стінки, лівої кисті, задньої поверхні лівої половини грудної клітки, правого передпліччя, лівого плеча, лівої вушної раковини, задньої поверхні верхньої третини шиї з переходом на потиличну ділянку голови зліва, лівої тім`яно-потиличної ділянки голови, задньої поверхні правої половини грудної клітки, в проекції правого кута нижньої щелепи, лівої половини підборіддя, в проекції лівого кута нижньої щелепи, лівої скроневої ділянки голови, лівої половини лобно-тім`яної ділянки голови, в проекції тім`я, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; - ран м`яких тканин ділянки лівого плечового поясу (в над-плечовій проекції по краю трапецієподібного м`язу спини, ключиці), з пошкодженням легені та накопиченням у плевральній порожнині повітря, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Перелічені вище ушкодження могли утворитися від не менше ніж тридцятиразової прямої дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа та його лезо, за механізмами «удар-тертя-роз`єднання тканин» і «удар-занурення-роз`єднання тканин», про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень.
Механізм спричинення тілесних ушкоджень, який продемонстрований обвинуваченим ОСОБА_11 під час проведення з ним слідчого експерименту, можливий, про що свідчать сукупність даних, отриманих під час проведення первинної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 100-105, 138-139, 143-146, 150-153).
За даними висновків судових медико-криміналістичних експертиз на зовнішній поверхні чотирьох клаптів шкіри, вилучених із тіла трупа ОСОБА_12 виявлено наступні ушкодження шкіри:
- клапоть шкіри із лівої бокової поверхні шиї - чотири окремі ушкодження шкіри, з яких три ушкоджєння є проникаюче-наскрізчими колото-різаними ранами, а одне ушкодження непроникаючою поверхневою різаною раною шкіри;
- клапоть шкіри із середньої третини задньої поверхні правого передпліччя - дві окремі проникаюче-наскрізні колото-різані рани шкіри;
- клапоть шкіри із долонної поверхні лівої китиці - одиночна проникаюче-наскрізна різана рана шкіри;
- клапоть шкіри із правої потиличної ділянки, правої бокової поверхні шиї, правих над- та підключичних ділянок, ділянки правої пахвової ямки, верхньої і передньої поверхонь правого плечового суглобу та верхньої третини зовнішньої поверхні правого плеча - тридцять шість окремих ушкоджень шкіри, з яких: сімнадцять ушкоджень є проникаюче-наскрізними колото-різаними ранами, два ушкодження - непроникаючими поверхневими колото-різаними ранами, чотири ушкодження проникаюче-наскрізними різаними ранами, одинадцять ушкоджень - непроникаючими поверхневими різаними ранами шкіри, а два проникаюче-наскрізні ушкодження можуть мати як різаний, так і колото-різаний характер.
Виявлені на трьох клаптях шкіри двадцять чотири, як двадцять дві проникаюче-наскрізні, так і дві непроникаючі-поверхневі колото-різані рани, - могли утворитись в невідомій послідовності одна від одної, від не менше ніж двадцяти чотирьох окремих та різноспрямованих одноразових колюче-ріжучих дій на шию, праву половину грудної клітини і праву руку ОСОБА_12 , як одного і того ж самого, так і щонайменше двох різних,якогось твердого плоского травмуючого предмету чи знаряддя, який володіє добре вираженими колюче-ріжучими конструктивними особливостями, характерними, в тому числі, і для ножа із однобічно-гострим клинком, який має недеформоване вістря, одне гостре лезо та тупий, «П» подібної форми на своєму поперечному перерізі, «обушок».
При цьому, за умови утворення даних 24-х колото-різаих ран шкіри від дії клинків двох різних ножів, «обушок» клинка, одного із цих двох, повинен мати більш краще виражені бокові ребра, ніж «обушок» клинка іншого ножа, оскільки 8-м із цих 24-х колото-різаних ран - мають різно-великі, шириною від 1,0 мм до 1,3 мм, «М» подібні тупі кінці.
Виявлені ж на трьох клаптях шкіри сімнадцять окремих, як дванадцять непроникаючих поверхневих, так і п`ять проникаюче-наскрізні різані рани - могли утворитись в невідомій послідовності одна від одної, від не менше ніж сімнадцяти окремих та різноспрямованих одноразових ріжучих дій на шию, праву половину грудної клітини і праве плече та долонну поверхню лівої китиці ОСОБА_12 , гострого краю, як одного і того ж самого, так і що найменше двох різних, якогось твердого плоского травмуючого предмету чи знаряддя, що володіє добре вираженими ріжучими конструктивними особливостями, характерними, в тому числі, і для ріжучої кромки леза клинка як вищевказаного ножа, так і щонайменше двох різних, вищеописаних, ножів.
А от виявлені на клапті шкіри дві окремі проникаюче-наскрізні рани, які можуть мати як колото-різаний, так і різаний характер, могли утворитись в невідомій послідовності одна від одної, від не менше ніж двох окремих та різноспрямованих одноразових колюче-ріжучих, або ріжучих дій на праву половину шиї ОСОБА_12 , складових частин клинка як одного і того ж самого, так і щонайменше двох різних, вищеописаних, ножів.
Метрично-конструктивні параметри клинків ножів, вилучених під час проведення слідчих експериментів за участю обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , співпадають із відповідними параметрами клинка (клинків) травмуючого предмету чи знаряддя, які відобразилися у нанесних ним (ними) двадццяти двох проникаюче-наскрізних колото-різаних ранах, виявлених на зовнішній поверхні трьох клаптів шкіри, вилучених із різних частин тіла трупа потерпілої ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 111-135, т. 3 а.с. 4-31).
Згідно з висновками судово-цитологічних експертиз при судово-цитологічному дослідженні ножа, вилученого 12.09.2015 р. під час проведення слідчого експеременту за участю ОСОБА_10 , як на руків`ї ножа, так і на щічках клинка ножа, виявлено сліди крові людини, які можуть походити від потерпілої ОСОБА_12 . Присудово-цитологічному дослідженні ножа, вилученого 12.09.2015 р. під час проведення слідчого експеременту за участю ОСОБА_11 , виявлені слабкі сліди крові, встановити видову належність яких не вдалось (т. 2 а.с. 234-236, 248-250).
Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи вилучені під час проведення санкціонованих оглядів за місцем проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відповідно 30 та 60 предметів, схожих на набої, являються боєприпасами, з них: - шістдесять є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - 5,45 мм проміжковими набоями з кулею із сталевим осердям, до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У) ручного кулемета РКК-74, виробництва Ульянівського машинобудівного заводу, Росія, 1983 року випуску, придатні для стрільби; тридцять є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - 5,45 мм проміжковими набоями з кулею підвищеної пробивної спроможності, до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, виробництва Луганського станкобудівного заводу, Україна, 1994 року випуску, придатні для стрільби (т. 2 а.с 214-220).
Винність обвинувачених у вчиненні злочинів підтверджується також даними: виписного епікризу потерпілого ОСОБА_6 щодо наявності в останнього зокрема множинних колото-різаних ран (т. 3 а.с. 89); довідки та свідоцтва про смерть ОСОБА_12 , згідно з якими причиною смерті є множинні колото-різані поранення шиї з ушкодженням сонних артерій та яремних вен, гостра крововтрата (т. 3 а.с. 95); протоколів про результати здійснення оперативно-технічних заходів та аудіозаписів розмов ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно з якими останні вказали на обставини вчинення злочинів, зокрема щодо часу, місця, способу умисного вбивства ОСОБА_12 та замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 230, т. 3 а.с. 73-75); оглянутими в суді речовими доказами, зокрема ножами зі слідами крові, бойовими припасами (т. 2 а.с. 165-166, т. 3 а.с. 69).
Згідно з висновками комісійних комплексних судових психолого-психіатричних експертиз ОСОБА_10 хронічно-протікаючими душевними захворюваннями (психічним захворюванням) або недоумством на момент вчинення інкримінованих йому злочинів не страждав, не страждає таким і на теперішній час, а тому міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_11 на момент вчинення інкримінованих йому злочинів виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляє таке і на теперішній час, проте цей розлад не залишав та не ззалишає його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період вчинення злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу, фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу, патологічного сп`яніння, не знаходилися, а тому могли усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до них примусових заходів медичного характеру не потребують (т. 3 а.с. 180-182, т. 4 а.с. 37-39).
Оцінюючи такі висновки експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинувачених під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_10 та ОСОБА_11 осудними і відповідальними за фактично скоєне.
Даючи правову оцінку діям обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно пред`явленого обвинувачення в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_12 та замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_6 , суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 22 постанови «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 р., де зазначено, що визначальним при вирішенні питання про відмежування умисного вбивства від умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинувачених при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винних та потерпілих, що передувала події, їхні стосунки, ставлення обвинувачених до наслідків вчиненого злочину і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 умислу на вбивство потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_6 з мотивів, викликаних особистими неприязними стосунками, оскільки, наносячи велику кількість ударів колюче-ріжучими предметами (ножами) в життєво важливі органи, обвинувачені не могли не розуміти особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілих. Поведінка ж обвинувачених після вчинення злочину (зокрема не вжиття заходів для надання допомоги потерпілим, їх байдуже ставлення до наслідків у вигляді смерті потерпілих, приховування знаряддя вчинення злочину, знищення слідів злочину, як то спалювання одягу) очевидно підтверджує їх небажання запобігти таким негативним наслідкам, а відтак спростовує заперечення обвинувачених з цього приводу.
Неправдивими і даними з метою пом`якшення покарання та як обраний спосіб захисту суд розцінює і заперечення обвинувачених щодо наявності у них попередньої домовленості на вчинення умисного вбавства потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , оскільки такі їх показання є непослідовними, суперечливими і такими, що повністю спростовуються вищенаведеними доказами. Так, обвинувачені не змогли логічно пояснити причину свого нічного візиту в помешкання, де перебували потерпілі. Натомість потерпілий ОСОБА_6 показав, що чув, як обвинувачені перед нападом, перебуваючи біля вікна квартири, домовлялися хто кого буде вбивати. На підтвердження таких висновків суду свідчить і узгоджений та рішучий характер дій обвинувачених під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, а також після вчинення злочину, пов`язані з приховуванням слідів своїх злочинних дій.
Необгрунтованими та безпідставними суд розцінює заперечення сторони захисту стосовно вбивства обвинуваченим ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_12 за ознакою особливої жорстокості, оскільки кількість (згідно з висновком експерта не менше 98), характер та локалізація заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, що окрім потерпілого ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 , свідчать про те, що вони спричинялись протягом значного часу, завдавали потерпілій сильного фізичного болю та особливих страждань, чого, на переконання суду, не міг не усвідомлювати обвинувачений ОСОБА_10 . Більше того, на підтвердження таких висновків суду свідчать і ті обставини, що вбивство ОСОБА_12 відбувалось в присутності близької для неї людини її співмешканця ОСОБА_6 , який також, з його слів, зазнавав особливих моральних страждань, спостерігаючи за розвитком подій та будучи позбавленим можливості захистити потерпілу. Про такі ж ознаки особливої жорстокості при умисному вбивстві містяться посилання і в роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України (постанова «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» від 07.02.2003 р. № 2).
Крім того, неправдивими суд визнає і показання ОСОБА_10 щодо заподіяння йому потерпілою ОСОБА_12 ножових поранень, оскільки такі повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_15 та висновком судово-медичного експерта (т. 3 а.с. 41-42), з яких слідує, що виявлені у ОСОБА_10 порізи на руках виникли вже після скоєння злочину і в іншому місці, а саме за місцем проживання вказаного свідка.
Даючи правову оцінку діям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 згідно обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, суд приходить до переконання, що відповідно до досліджених доказів повністю доведена вина обвинувачених лише у незаконному придбанні за невстановлених обставин та зберіганні за місцем їх проживання бойових припасів. Разом з тим, достовірних доказів на підтвердження обставин придбання ОСОБА_11 таких бойових припасів саме навесні 2014 року, будучи військовослужбовцем та перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції, а так саме обставин незаконного носіння ним цих бойових припасів суду не представлено, тому суд виключає їх із обвинувачення. Крім того, суд також виключає із обвинувачення зайве посилання на вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 замаху на умисне вбивство більше двох осіб, в чому останні фактично не обвинувачуються.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів доведена та їх дії слід кваліфікувати за: ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 і ст. 15 ч. 2 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, вчинений за попередньою змовою групою осіб; ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України, як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_10 , крім того, і за п. 4 ч. 2 цієї статті, як вчинене з особливою жорстокістю; ст. 263 ч. 1 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, осіб винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують їм покарання.
При цьому суд приймає до уваги, що обвинувачені вчинили особливо тяжкий та замах на особливо тяжкий насильницькі злочини, які спричинили тяжкі наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_12 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , а крім того тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним поводженням з бойовими припасами. Особливо тяжкі умисні злочини ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинили в стані алкогольного сп`яніння, а останній з обвинувачених, крім того, маючи непогашену судимість за вчинення умисних, в тому числі тяжкого, злочинів, через не тривалий час після відбуття покарання. Зазначені обставини, на думку суду, з огляду і на негативну характеристику ОСОБА_10 за місцем проживання свідчать про його відверте не бажання ставати на шлях виправлення і небезпеку для суспільства. Також негативно характеризується за місцем проживання і Українець.
В якості обставин, що обтяжують покарання обох обвинувачених, суд визнає вчинення особливо тяжких злочинів в стані алкогольного сп`яніння, а відносно ОСОБА_10 , крім того, і рецидив злочинів. При цьому суд виключає із обвинувачення ОСОБА_11 безпідставно інкриміновану йому в якості обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів, оскільки на момент вчинення злочинів останній в силу ст. 89 КК України був не судимий.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 суд визнає його статус учасника бойових дій та стан здоров`я, обумовлений психічними розладами.
При цьому суд не визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, їх щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в силу п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Таких обставин вході судового розгляду не встановлено, а заяви ОСОБА_10 про його жалкування з приводу скоєного, з огляду на відверто зневажливе ставлення до потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні, суд розцінює, як не щирі і зроблені з єдиною метою пом`якшити своє покарання.
Визначаючи вид покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд окрім наведених вище обставин, також враховує, характер і обсяг вчинених кожним з обвинувачених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про осіб обвинувачених, їх поведінку до та після вчинення злочинів, позицію прокурора та потерпілих і приходить до висновку, що ОСОБА_11 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статтей, які йому інкримінуються, а виправлення та перевиховання ОСОБА_10 , на переконання суду, неможливе і йому слід призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.
На переконання суду саме такі покарання будуть справедливими, необхідними і достатніми для запобігання вчиненню нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами.
Не спростовують висновків суду про неможливість виправлення ОСОБА_10 наявність у нього неповнолітньої дитини, оскільки така обставина вже існувала на момент скоєння обвинуваченим особливо тяжких злочинів і не запобігла його протиправним діям. Разом з тим, вчиняючи умисне вбивство ОСОБА_12 . ОСОБА_10 , зі слів потерпілого ОСОБА_6 , незважав на її прохання «не вбивати, оскільки у неї двоє дітей» та продовжував вчинення злочину, внаслідок чого залишив сиротою її неповнолітнього сина.
Запобіжні заходи до вступу вироку в законну силу обвинуваченим слід залишити у вигляді тримання під вартою, адже ОСОБА_10 засуджується до довічного позбавлення волі, а ОСОБА_11 до позбавлення волі на тривалий строк. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів та осіб обвинувачених, суд приходить до переконання, що перебуваючи на волі, вони ухилятимуться від суду та займатимуться злочинною діяльністю. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Разом з тим, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_11 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк їх попереднього ув`язнення з 13 вересня 2015 року (часу затримання) до 13 червня 2016 року включно (до дня постановлення вироку) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У відповідності до вимог вказаної норми Закону принцип такого зарахування строку попереднього увязнення в строк покарання до обвинуваченого ОСОБА_10 застосуванню не підлягає, адже він засуджується не до строкового виду покарання, а до довічного позбавлення волі. При цьому суд вважає за необхідне у вироку визначити ОСОБА_10 початок відбуття покарання з 13 вересня 2015 року (часу його затримання), адже у відповідності до ч. 2 ст. 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше 25 років, а згідно зі ст. 4 «Положення про порядок здійснення помилування», затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 р. № 223/2015 при засудженні особи до довічного позбавлення волі, клопотання про помилування може бути подане після відбуття засудженим не менше 20 років призначеного покарання.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, суд вважає такі позовні вимоги обгрунтованими, а їх розмір доведеним частково. При цьому суд враховує, що у зв`язку з протиправною поведінкою обвинувачених потерпілій (дочці убитої ОСОБА_12 ) заподіяно моральну шкоду, оскільки вона перенесла сильні душевні страждання, що також значно змінило звичний спосіб її життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Втрата потерпілою близької людини має безтерміновий та невідновлюваний характер, а факт смерті за вищевказаних обставин викликає особливі глибокі та болісні страждання, які природні для втрати дитиною своєї матері. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинувачених, наслідків, що настали, понесених потерпілою моральних страждань, суті та меж заявлених позовних вимог (враховуючи принцип диспозитивності), характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 400 000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати. В силу ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 128, 129 КПК України, враховуючи положення ст.ст. 11, 33 ЦПК України, вказаний розмір завданої шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 . При цьому остання не позбавлена права пред`явити позов в порядку цивільного судочинства і до обвинуваченого ОСОБА_11 .
Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз (т. 2 а.с. 74, 213) в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 12; ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 і ст. 15 ч. 2; ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 12 КК України у виді довічного позбавлення волі;
-за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 і ст. 15 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років;
-за ст. 263 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_10 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити у виді довічного позбавлення волі.
Початок відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 13 вересня 2015 року (з дня його фактичного затримання).
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 12; ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 і ст. 15 ч. 2; ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років;
-за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 і ст. 15 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років;
-за ст. 263 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_11 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 14 червня 2016 року, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 13 вересня 2015 року по 13 червня 2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 таОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 400 000 (чотириста тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
-куртку, штани, картку «ПриватБанк», мобільний телефон «Нокіа» та ланцюжок із медальйоном з металу сірого кольору, які вилучено під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_11 та передані на зберігання в камеру схову Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області (т. 3 а.с. 69-70), - повернути ОСОБА_11 за належністю;
-мобільний телефон «Нокіа», ланцюжок із хрестиком з металу сірого кольору, свідоцтво про загальнообо`язкове страхування, які вилучено під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_10 та передані на зберігання в камеру схову Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області (т. 3 а.с. 69-70), - повернути ОСОБА_10 за належністю;
-решту (т. 2 а.с. 222-223, т. 3 а.с. 69-70) знищити.
Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави по 626 грн. 07 коп. процесуальних витрат з кожного.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя

судді: