Справа № 466/6536/16-к
У Х В А Л А
09 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»

установив:

25 квітня 2013 року вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 засуджено до 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2, 121 ч.2, 70, 71 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 02.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.10.2012 року по 26.06. 2013 року та з 05.06.2014 року по 07.10.2014 року у строк відбування покарання у розрахунку один день за два відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши думку прокурора та представника ЛВК №30, які заперечили проти заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».

За вимогами ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Так, судом встановлено, що 25 квітня 2013 року вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 засуджено до 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2, 121 ч.2, 70, 71 Кримінального кодексу України.

Відповідно до пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбуття покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

ОСОБА_5 відбуває покарання за ч.2 ст.121 КК України, що є умисним тяжким злочином.

Враховуючи вищевикладене, те, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за умисний тяжкий злочини, відтак, можливість застосування до нього амністії виключається, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі ст.ст. 85, 86 КК України, Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, ст.ст.1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 14.05.2014р. та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор має право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова, а засуджений протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1