АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Чернівці 25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000321 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця м. Чернівці, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.307 ч.2, 317 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000321 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 317 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві власності, крім житла. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді 6(шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві власності, крім житла. Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено обраний тримання під вартою. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано з дня його затримання 11 серпня 2015 року. В строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано період його затримання і ув`язнення за межами країни в м. Рим Італійської Республіки з 31.08.2014 року по 16.04.2015 року включно та період

Провадження №11кп/794/363 /16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.307 ч.2, 317 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_9
проведення його екстрадиції з м. Рим Італійська республіка на територію України м. Київ з 10.08.2015 року по 11.08.2015 року включно. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 з 12.08.2015 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі . З об`єму пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст. 317 КК України виключено ознаку надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин по суду виправдано. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по проведенню судових експертиз в загальній сумі 1912, 56 грн.. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь державі витрати пов`язані з його екстрадицією з м. Рим Італійської республіки на територію України, зокрема УкрбюроІнтерполу в сумі 37276, 78 грн. та Національної гвардії України -55650, 29 грн., а всього на суму 92927, 07 грн. Скасовано арешт майна, накладений на підставі постанови слідчого від 02.07.2012 року на частину квартири належної ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , після набрання вироком законної сили. Скасовано арешт майна, накладений згідно постанови слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці від 12.08.2015 року на грошові кошти, а саме одну купюру номіналом 100 євро серії S4, чотири купюри номіналом по 50 Євро, кожна за серіями, відповідно : S1, S7, S 6 та Х2, які за постановою слідчого від 12.08.2015 року здані на зберігання в ПАТ КБ ПриватБанк в м. Чернівці. Вирішено питання про речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України.

На вказаний вирок суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок районного суду від 22.08.2016 року щодо ОСОБА_6 змінити і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання, по суті виправдавши його. Звільнити ОСОБА_6 в залі суду апеляційної інстанції з під варти, у зв`язку з відбуттям ним покарання за ч.1 ст.317 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Посилається адвокат в апеляції на те, що вказані в обвинувальному акті обставини, на думку захисту під час розгляду кримінального провадження в суді в повному об`ємі не підтвердженні та не узгоджуються із дослідженими по вказаному провадженню доказами, та розбігаються з показами всіх без виключення свідків допитаних судом, в тому числі і покупця ОСОБА_10 , а покази ОСОБА_6 нічим не спростованні. Захист вважає, що зазначені у вироку судом докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України не відповідають вимогам КПК України, а невизнання вини обвинуваченим за ч.2 ст. 307 КК України не повинно розцінюватися як обрана лінія захисту і бажання уникнути покарання.

На думку апелянта показання ОСОБА_10 в судовому засіданні не можуть об`єктивно сприйматися як належний та допустимий доказ , тому як вони не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, які не були безпосередньо та ретельно дослідженні судом. З протоколу оперативної закупівлі від 17.02.2012 року відсутні будь які відомості про видачу або повернення якихось відео аудіо пристроїв та в цьому ж протоколі зазначена інша купюра номіналом 100 гривень, ніж ніби то була видана ОСОБА_10 серії АД 8249037, що ніяким чином не є купюрою серії АД 2849037.

Посилається на те, що ОСОБА_6 згідно до його показів 17 лютого 2012 року в квартирі по АДРЕСА_2 передав своїй знайомій ОСОБА_11 з якою він був в поганих стосунках на прохання останньої 100 гривень, а не паперовий згорток з підробленою речовиною рослинного походження що є особливо небезпечним наркотичним засобом в перерахунку на висушену речовину 2, 12 грама канабісу і дані покази на думку адвоката ніякими доказами не спростовані.

Посилається адвокат в апеляції і на те, що його підзахисний заперечує факт збуту за гроші ОСОБА_10 будь якого наркотичного засобу 17лютого 2012 року, тобто відсутня мета особистого збагачення, так як він не отримав ніяких коштів від покупця наркотичних засобів ОСОБА_10 та у вироку не зазначено про отримання ним цих коштів.

Посилається також на те, що покази свідка ОСОБА_10 не можуть бути належними доказами, так як вони не узгоджуються з матеріалами кримінальної справи в тій частині, що на відеозапису неможливо достеменно щось чути , або спостерігати передачу коштів, або наркотичної речовини.

Допитані в залі судового засідання в якості свідків оперативні працівники міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в цілому не повідомили достовірних даних, щодо обставин подій 17.02.2012 року по епізоду збуту ОСОБА_6 , наркотичного засобу ОСОБА_20 , тому як свідками таких подій ніхто з них не був, та підтвердити факт фіксації протокольно певних даних біля будинку по АДРЕСА_2 не змогли , тому як ніяких процесуальних документів ними не складалися.

Постанова про проведення оперативної закупівлі від 13.02.2012 року на яку робиться посилання не може бути належним та допустимим доказом , тому як в ній зазначена не перевірена оперативна інформація про зайняття ОСОБА_6 незаконним збутом наркотичної речовини на протязі якогось періоду часу згідно до постанови -2 дні, що є важливим під час прийняття рішення при заведенні оперативно розшукової справи, а це важлива складова щодо наявності підстав до порушення кримінальної справи. Протокол огляду покупця ОСОБА_10 від 17.02.2012 року , на який посилається суд не може бути належним та допустимим доказом , тому як огляду покупця оформлений оперуповноваженим ВБНОН УМВСУ в Чернівецькій області ОСОБА_13 з порушенням норм КПК України , тому як в ньому не фіксуються взагалі будь які предмети та речі , що були у Петрової, а лише зазначено, що сторонніх предметів не виявлено, та відсутні данні про вручення їй технічних засобів фіксації. Протокол огляду від 21.06.2012 року не може бути належним та допустимим доказом тому як в ньому не зазначена належна розмова , на яку посилається суд вказуючи , що розмова повністю відповідає переглянутому на ДВД диску речового доказу. Судом не спростовано позицію захисту процесуальним чином про те, що купюри які видавалися покупцю і які поверталися покупцем були різні.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали свою апеляційну скаргу повністю та просили її задовольнити, вислухавши прокурора , який вважає вирок районного суду законний та обґрунтованим і просить його залишити без змін , а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого як необґрунтовану залишити без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а також обвинуваченому останнє слово, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 17.02.2012 року о 20.50 год., переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок дій пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, перебуваючи за своїм місцем проживання - АДРЕСА_2 , умисно, незаконно, збув покупцю ОСОБА_10 паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 153-Х від 15.03.2012 року являється наркотичним засобом канабісом, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України, №770 від 06.05.2000 (таблиця №1, список №1) відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено; маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 2,12 грама.

Крім цього, 07.03.2012 року, переслідуючи мету особистого збагачення, надав ОСОБА_21 приміщення в квартирі АДРЕСА_3 для виготовлення психотропної речовини метамфетаміну, де останній кустарним способом із використанням посуду і приладдя, наявного в квартирі та належного обвинуваченому, незаконно виготовив речовину, яка згідно з висновком експерта №201-х від 27.04.2012 року, містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України, №770 від 06.05.2000 (таблиця №2, список №2) відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Вказану речовину ОСОБА_21 того ж дня в ході оперативної закупівлі наркотичних засобів, перебуваючи в приміщенні цієї ж квартири збув покупцю ОСОБА_10 гроші в сумі 180 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України, оскільки він незаконно збув наркотичні засоби, за кваліфікуючою ознакою збут особливо небезпечного наркотичного засобу та за ч.1 ст. 317 КК України як надання приміщення для незаконного виготовлення наркотичних речовин.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження , під час судового розгляду суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі докази, які були представлені як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, надав їм оцінку, належним чином вмотивував прийняте рішення.
Районний суд, дослідивши докази по справі , надав їм належну оцінку та навівши відповідні доводи дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 317 ч.1 КК України, оскільки останній надав приміщення для незаконного виготовлення наркотичних речовин, що доведено по справі показами обвинуваченого ОСОБА_6 , показами свідка ОСОБА_10 та іншими доказами зібраними по справі, які були дослідженні районним судом в судовому засіданні та покладені в основу вироку, що не оспорюється обвинуваченим та його адвокатом в поданій апеляційній скарзі, та не оспорюються і іншими учасниками судового провадження.
Винуватість ОСОБА_6 в скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме в незаконному збуті наркотичних речовин покупцеві ОСОБА_10 встановлено судом відповідно до вимог закону що підтверджується дослідженими судом доказами, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України.
Висновки суду про доведеність вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України ґрунтуються на пред`явлених стороною обвинувачення даних оперативної закупки у обвинуваченого наркотичного засобу, протоколом проведення контролю за вчиненням злочину, огляду предметів та аудіо- відео контролю, висновками судово-хімічних експертиз, показаннями свідків.
На підставі зазначених доказів суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним вину ОСОБА_6 у вчиненні незаконного буту наркотичних засобів 17.02.2012 року легендованій особі ОСОБА_10 - канабісу, за кваліфікуючою ознакою збут особливо небезпечного наркотичного засобу та кваліфікував його дії за частиною 2 ст.307 КК України.
Допитаний судом першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 винуватість свою у вчиненні збуту наркотичних засобів заперечив та пояснив, що він не займався збутом наркотиків ОСОБА_10 , грошей від неї не отримував, а тільки надав своїй колишній співмешканці ОСОБА_22 100 грн. однією купюрою в борг. Стверджує, що злочини, пов`язані із збутом наркотичного засобу спровоковані працівниками міліції. Вважає, що ОСОБА_23 співпрацювала з правоохоронними органами , її дії є такими що підбурені працівниками міліції. Просив його визнати невинуватим за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст. 307 КК України.
Однак вина ОСОБА_6 в скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України доведена по справі дослідженими доказами , а саме показами свідків, постановою про проведення оперативної закупівлі від 13.02.2012 року, висновком спеціаліста від 21.02.2012 року, висновком експерта від 15.03.2012 року , висновком експерта від 06.06.2012 року, протоколу огляду від 21.06.2012року, легалізованими матеріалами оперативно-технічного заходу одержання інформації, протоколом про наслідки отримання інформації від 15.05.2012 року , стенограмою розмови від 17.02.2012 року, вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.01.2013 року, та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами .
Безпідставними є твердження захисника, що покази ОСОБА_6 щодо відсутності в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України є об`єктивними та такими , що під час судового розгляду ніякими доказами не спростовані.
Так свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона добровільно приймала участь в оперативній закупці наркотичних речовин у ОСОБА_6 та 17.02.2012 року, біля 20.00 годин вона прийшла додому до ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , де у квартирі, в останнього купила наркотичний засіб канабіс за 150 грн.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ОСОБА_24 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 . ОСОБА_18 показали суду , що вони працюючи в ВБНОН УМВС в Чернівецькій області проводили слідчі дії, оперативну закупку канабісу 17.02.2012 року у обвинуваченого ОСОБА_6 через покупця ОСОБА_10 в процесі якого обвинувачений ОСОБА_6 збув ОСОБА_10 наркотичний засіб канабіс за 150 гривень.

Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України доведена постановою про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів № 53/159 від 13.02. 2012 року згідно якої на підставі достовірної і перевіреної інформації про те, що ОСОБА_6 , мешканець м. Чернівці займається незаконним виготовленням, зберіганням та збутом наркотичних і психотропних засобів у вигляді опію, макової соломки, марихуани та перевітину по місцю свого проживання було вирішено для одержання доказів злочинної діяльності пов`язаної з незаконним обігом наркотичних речовин провести оперативну закупівлю наркотичних засобів у вигляді опію ємністю 4 мл. на суму 300 грн., макової соломки вагою 200 гр. на суму 500 грн. марихуани вагою 10 гр. на суму 300 грн. перевітину ємністю 4 мл. На суму 300 грн. в громадянина ОСОБА_6 прописаного і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 .

Проведення оперативної закупівлі було доручено громадянину ОСОБА_25 під вигаданим прізвищем і даними ОСОБА_10 , 1985 року народження проживаюча АДРЕСА_4 .

З актів огляду грошей та огляду покупця від 17.02. 2012 року складених оперуповноваженим ВБНОН УМВС в Чернівецькій області ОСОБА_24 за участю опер уповноважених та ОСОБА_12 вбачається що для проведення оперативної закупівлі у обвинуваченого ОСОБА_6 наркотичних засобів було проведено огляд покупця та грошей в сумі 300 грн. купюрами по 50 в кількості чотирьох (а саме КМ 4618219; ЕХ 6150038;, ВЕ 9110376; ЕЧ 7032011) та 100 грн. (купюрою АД 2849037) яких було видано покупцеві для проведення оперативної закупки наркотичних засобів .

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України доведено по справі також і легалізованими матеріалами оперативно технічного заходу одержання інформації в результаті застосування спеціальних технічних засобів під час проведення оперативної закупівлі наркотичних речовин у вигляді марихуани в ОСОБА_6 проведеного на підставі постанови Апеляційного суду Чернівецької області № 134цт від 13.02. 2012 року, що вбачається з протоколу про наслідки отримання інформації в результаті застосування технічних засобів від 15.05. 2012 року .

Так, відеозаписом події та розмови під час оперативної закупівлі наркотичних речовин між покупцем ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 з використанням спеціальних технічних засобів з записом їх на відео та розмов на один оптичний носій VERBATIM DVD + R, який був оглянутий як судом першої інстанції та і апеляційної встановлено та доведено факт передачі обвинуваченим ОСОБА_6 в квартирі за місцем свого проживання покупцю ОСОБА_10 паперовий згорток ідентичного паперовому згортку в якому згідно до висновку експерта № 153 Х від 15 березня 2016 року з фото таблицею до нього виявлено особливо небезпечного наркотичного засобу Канабісу маса якого без урахуванням витрат на проведення досліджень в перерахунку на висунену речовину становить 1,82 грама.

Також з відеозапису вбачається, що покупець ОСОБА_10 передає а обвинувачений ОСОБА_6 отримує як стверджує ОСОБА_10 150 гривень за збут особливого небезпечного наркотичного засобу.

Той факт що мало місце саме збут наркотичного засобу обвинуваченим ОСОБА_6 доведено і стенограмою розмов в процесі відео фіксації від 17.02. 2012 року згідно до якої покупець ОСОБА_10 звертається до обвинуваченого ОСОБА_6 « слишиш Степа дай так чтобы было нормально потому что есле не будет нормально, то больше ко мне не обратяться», на що обвинувачений ОСОБА_6 відповів « Хорошо « і в цей час відбувається спочатку отримання грошей обвинуваченим від ОСОБА_10 а потім передача обвинуваченим покупцю ОСОБА_10 паперового згортку з наркотичним засобом.

Висновком експерта № 153-Х від 15.03. 2012 року проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів встановлено, що надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору в паперовому згортку є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,82 грама.

Вищевикладеними доказами повністю спростовуються доводи обвинуваченого та його захисника в апеляції про недоведеність вини обвинуваченого, та посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що 17.02. 2012 року покупець ОСОБА_10 приходила по місцю проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 і позичила у нього 100 грн.

Факт збуту 17.02.2012 року обвинуваченим ОСОБА_6 покупцю ОСОБА_10 наркотичного засобу доведено і протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_6 від 14 травня 2012 року проведеного у відповідності до вимог КПК України в редакції 1960 року згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 17.02.2012 року перебуваючи по місцю свого проживання АДРЕСА_2 він пригостив ОСОБА_10 яку він знає як ОСОБА_23 наркотичним засобом марихуаною, а не продав їй за 150 гривень.

Пояснити апеляційному суду чому він давав таки покази обвинувачений ОСОБА_6 не зміг, разом з тим заявив що будь якого тиску на нього при допиті не чинилося.

З відтворених показів даних свідком ОСОБА_10 в суді першої інстанції апеляційним судом вбачається, що вона добровільно прийняла рішення про участь у оперативній закупці наркотичних засобів у обвинуваченого ОСОБА_6 та дала покази про обставини проведення оперативної закупки із проведенням відеозапису, що відповідає обставинам викладених в протоколі оперативної закупівлі від 17.02.2012 року, показам свідків працівників міліції які проводили супровід даної оперативної закупки, відповідає відеозапису події та розмови під час оперативної закупівлі наркотичних речовин між покупцем нею ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 , що дає підстави суду вважати дані докази у сукупністю є належними та допустимими і такими що спростовують посилання в апеляційній скарзі на їх недопустимість.

Безпідставні є посилання в апеляційній скарзі на відсутність та недоведеність корисливого мотиву скоєння ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення так як актами про огляд покупця, та грошей які їй були видані, протоколом оперативної закупівлі, відеозаписом події та розмови під час оперативної закупівлі наркотичних речовин між покупцем ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 доведено наявність грошей шляхом їх огляду з фіксацією номіналом, серії і номерів купюр яких отримала покупець для проведення оперативної закупівлі і яких вона повернула як залишок після проведення закупівлі, а також зображенням цих коштів на відеозапису в руках обвинуваченого ОСОБА_6 при збуті ним наркотичних засобів покупцю ОСОБА_10 17.02.2012 року.

Безпідставні є також посилання в апеляції на незаконність проведених оперативно розшуковий дій із застосуванням технічних засобів на досудовому слідстві внаслідок яких були встановлені докази вини ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України так як вони були проведені на підставі постанови апеляційного суду Чернівецької області № 134 від 13 лютого 2012 року.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.01. 2013 року яким ОСОБА_21 визнано винуватим у скоєнні злочинів передбачених ст. 307 ч.2, 317 ч.1, 311ч.1, ч.2 КК України встановлено, що виготовлення та подальшого незаконний збут психотропної речовини (метамфетаміну) 07.03. 2012 року мало місце в квартирі АДРЕСА_3 в якій на той час проживав ОСОБА_6 .

Протоколом обшуку від 11.05. 2012 року на кухні було виявлено і вилучено два згортки з фольги зроблені для висушування марихуани з залишками на них нагару, а також три пляшки, дві з яких заповнені невідомою речовиною, з шафи вилучено коробку з шприцами різної ємності, один з яких заповнений речовиною невідомого походження, дві скляні баночки з написом сіліцилова кислота, а також було виявлено і вилучено саморобний пристрій для куріння марихуани з двох обрізних пластикових пляшок із фольгою зверху на якій є залишки речовини. Під час обшуку проведеного у присутності ОСОБА_6 останній заявив, що усі речі належать йому.

Дані обставини спростовують твердження в апеляційній скарзі про те, що при винесенні постанови про проведення оперативної закупки від 13.02.2012 року була відсутня перевірена оперативна інформація про те, що ОСОБА_6 займається незаконним виготовленням, зберіганням та збутом наркотичних та психотропних засобів і доводять правомірність дій органів досудового розслідування, та обгрунтованність постанови про проведення оперативної закупки..

Посилання захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що вирок суду побудований на припущеннях та суперечливих показаннях свідків є безпідставними та спростовуються вищенаведеними належними і допустимими доказами яким суд дав належну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
З`ясувавши всі обставини суд вірно дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 з метою особистого збагачення, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 з корисливих мотивів збув покупцеві ОСОБА_10 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс .
Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Як встановлено під час апеляційного перегляду кримінального провадження, органами досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення істини у даному провадженні.
Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення колегія суддів розцінює як обраний ним метод захисту від пред`явленого обвинувачення, після ознайомлення зі всіма матеріалами кримінального провадження.
При визначені виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його особу, обставини, які пом`якшують покарання, призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом, враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, один відноситься до категорії тяжкого злочину а інший до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який частково визнав свою вину по справі у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, скривався від слідства на стадії досудового розслідування , був оголошений в розшук, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, однак в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному диспансері та в психіатричній лікарні не перебуває. Суд визнав за обставини, які пом`якшують покарання часткове визнання його вини за ст. 317 ч.1 КК України. Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що призначене покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України та за сукупністю злочинів відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості і індивідуалізації покарання та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Порушень норм кримінально процесуального права які би давали підстави для скасування або зміни вироку суду апеляційним судом не встановлено. Таким чином колегія суддів вважає , що підстав для скасування або зміни вироку районного суду не має, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення а вирок районного суду без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376,404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченому який знаходиться під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_9
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3 .

Копія вірна суддя